РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 17 декември 2012 година
за присъединяване на Европейския съюз към Протокола за опазване на Средиземно море от замърсяване в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра
(2013/5/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 във връзка с член 218, параграф 6, буква а) от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид одобрението на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Конвенцията за опазване на Средиземно море от замърсяване, която впоследствие бе преименувана на Конвенция за опазване на морската среда и на крайбрежните райони в Средиземноморието (наричана по-долу „Конвенцията от Барселона“), бе сключена от името на Европейската общност с Решение 77/585/ЕИО на Съвета (2), а измененията на конвенцията от Барселона бяха приети с Решение 1999/802/ЕО на Съвета (3).
(2)
В съответствие с член 7 от Конвенцията от Барселона договарящите страни вземат всички необходими мерки за предотвратяне, намаляване, противодействие и премахване във възможно най-голяма степен на замърсяването в района на Средиземно море в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра.
(3)
Един от протоколите към Конвенцията от Барселона урежда опазването на Средиземно море от замърсяване в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра (наричан по-долу „Офшорен протокол“). Той влезе в сила на 24 март 2011 г., като до момента е ратифициран от Албания, Кипър, Либия, Мароко, Сирия и Тунис. В последно време освен Кипър и някои други държави-членки, които са договарящи страни по Конвенцията от Барселона, заявиха намерението си също да ратифицират протокола.
(4)
Счита се, че съществуват над 200 действащи платформи в Средиземно море и се обмисля въвеждането на още съоръжения. Очаква се дейностите, свързани с проучването и експлоатацията на въглеводород, да се увеличат, след като бяха открити големи залежи от изкопаеми горива в Средиземно море. Поради полузатворения характер и специфичната хидродинамика на Средиземно море инцидент с мащабите на този в Мексиканския залив през 2010 г. може да доведе до непосредствени отрицателни трансгранични последици за икономиката на Средиземноморието и за уязвимите морски и крайбрежни екосистеми. Вероятно в средносрочен план обект на проучвателни и експлоатационни дейности ще станат и други минерални ресурси в дълбоководните зони, на морското дъно и неговите недра.
(5)
Неефективните действия за справяне с рисковете, произтичащи от подобни дейности, биха могли сериозно да застрашат усилията на държавите-членки, които имат задължението да предприемат мерки за постигане и поддържане на добро екологично състояние на морските им води съгласно изискванията на Директива 2008/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 г. за създаване на рамка за действие на Общността в областта на политиката за морска среда (Рамкова директива за морска стратегия) (4), а също и спазването на ангажиментите и задълженията, които Гърция, Испания, Франция, Италия, Кипър, Малта, Словения и Съюзът като цяло са поели като договарящи страни по Конвенцията от Барселона.
(6)
Офшорният протокол включва широк набор от разпоредби, които трябва да бъдат приложени от различни нива на администрацията. Макар че е уместно Съюзът да предприеме действия в подкрепа на безопасността на дейностите, свързани с проучване и експлоатация в морските райони, като inter alia се отчита, че съществува голяма вероятност екологичните проблеми, свързани с тези дейности, да имат трансгранични последици, държавите-членки и техните съответни компетентни органи следва да отговарят за определени подробни мерки, посочени в Офшорния протокол.
(7)
В съобщението на Комисията, озаглавено „Изправени сме пред предизвикателството да се осигури безопасност на нефтените и газови дейности в морски райони“, прието на 12 октомври 2010 г., се посочва необходимостта от международно сътрудничество за насърчаване на безопасността на дейностите в морските райони и на възможностите за реакция в световен мащаб, като едно от свързаните с това действия е проучването на потенциала на регионалните конвенции. Комисията препоръчва подновяване на процедурата по осигуряване на влизането в сила на Офшорния протокол, в тясно сътрудничество със съответните държави-членки.
(8)
В заключенията относно безопасността на нефтените и газовите дейности в морските райони, приети на 3 декември 2010 г., Съветът посочи, че Съюзът и държавите-членки следва да продължат да играят важна роля в стремежа към постигането на най-високи стандарти за безопасност в рамките на международни инициативи и форуми и регионално сътрудничество, като например в Средиземноморието. Съветът също така призова Комисията и държавите-членки да използват по най-добър възможен начин съществуващите международни конвенции.
(9)
В резолюция от 13 септември 2011 г. Европейският парламент подчерта значението на пълното влизане в сила на нератифицирания Офшорен протокол, насочен към бобра със замърсяването, причинено от проучване и експлоатация.
(10)
Една от целите на политиката на Съюза в областта на околната среда е насърчаването на мерки на международно равнище за справяне с регионални проблеми на околната среда. По отношение на Офшорния протокол е от особено значение да се отчете голямата вероятност от трансгранични въздействия върху околната среда в случай на инциденти в полузатворено море, каквото е Средиземно море. Ето защо е уместно Съюзът да предприеме всички необходими действия в подкрепа на безопасността на дейностите, свързани с проучване и експлоатация в морските райони, и в подкрепа на опазването на морската среда в Средиземно море.
(11)
Комисията също така предлага регламент относно безопасността на дейностите, свързани с проучването, изследването и добива на нефт и газ в морските райони (наричан по-долу „предложеният регламент“).
(12)
Офшорният протокол се отнася до област, която в по-голямата си част е обхваната от правото на Съюза. Някои от включените в нея елементи са опазване на морската среда, оценка на въздействието върху околната среда и екологична отговорност. В зависимост от окончателното решение на законодателите по предложения регламент Офшорният протокол би бил съвместим и с неговите цели, включително със свързаните с разрешаването, оценката на въздействието върху околната среда и техническия и финансовия капацитет на операторите.
(13)
От съществено значение е да се осигури тясно сътрудничество между държавите-членки и институциите на Съюза както в процеса на преговори и сключване, така и при изпълнението на поетите ангажименти. Това задължение за сътрудничество произтича от изискването за единство в международното представителство на Съюза. Следователно държавите-членки, които са договарящи страни по Конвенцията от Барселона и които все още не са направили необходимите стъпки за приключване на процедурите по ратифициране или присъединяване към Офшорния протокол, следва да предприемат съответните действия.
(14)
Следователно Съюзът следва да се присъедини към Офшорния протокол,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Присъединяването на Европейския съюз към Протокола за опазване на Средиземно море от замърсяване в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра се одобрява от името на Съюза.
Текстът на Офшорния протокол е приложен към настоящото решение.
Член 2
Председателят на Съвета е оправомощен да определи лицето(лицата), упълномощено(и) да извърши(ат) от името на Съюза депозирането на инструмента за одобрение пред правителството на Испания, което изпълнява функцията на депозитар съгласно член 32, параграф 2 от Офшорния протокол, за да изрази съгласието на Съюза да бъде обвързан от Офшорния протокол (5).
Член 3
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2012 година.
A TANÁCS HATÁROZATA
(2012. december 17.)
az Európai Uniónak a Földközi-tengernek a kontinentális talapzat és tengerfenék, illetve az ezek alatti altalaj feltárásából és kiaknázásából eredő szennyezése elleni védelméről szóló jegyzőkönyvhöz történő csatlakozásáról
(2013/5/EU)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (6) bekezdése a) pontjával együtt értelmezett 192. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament egyetértésére (1),
mivel:
(1)
Az Európai Közösség a 77/585/EGK (2) tanácsi határozat elfogadásával a Földközi-tenger szennyezés elleni védelméről szóló egyezmény, későbbi nevén a Földközi-tenger tengeri környezetének és partvidékének védelméről szóló egyezmény (a továbbiakban: barcelonai egyezmény) részes felévé vált és az 1999/802/EK tanácsi határozat (3) elfogadásával elfogadta a barcelonai egyezményhez csatolt módosításokat.
(2)
A barcelonai egyezmény 7. cikke értelmében a részes feleknek meg kell hozniuk minden megfelelő intézkedést annak érdekében, hogy megelőzzék, mérsékeljék, visszaszorítsák és a lehető legteljesebb mértékben megszüntessék a kontinentális talapzat, valamint a tengerfenék és annak altalaja feltárásából és kiaknázásából származó szennyezést a Földközi-tenger térségében.
(3)
A barcelonai egyezmény egyik jegyzőkönyve (a továbbiakban: tengeri kitermelésről szóló jegyzőkönyv) a Földközi-tengernek a kontinentális talapzat és tengerfenék, illetve az ezek alatti altalaj feltárásából és kiaknázásából eredő szennyezése elleni védelmével foglalkozik. A jegyzőkönyv 2011. március 24-én lépett hatályba. Mostanáig Albánia, Ciprus, Líbia, Marokkó, Szíria és Tunézia ratifikálta. Ciprus mellett néhány más tagállam, amely a barcelonai egyezmény szerződő fele, a közelmúltban hangot adott azon szándékának, hogy ratifikálni kívánják a jegyzőkönyvet is.
(4)
A becslések szerint több mint kétszáz aktív tengeri fúrósziget működik a Földközi-tengeren, és mérlegelik több új létesítmény létrehozását is. A szénhidrogén-feltárási és -kitermelési tevékenység várhatóan fokozódni fog, miután jelentős fosszilistüzelőanyag-készleteket fedeztek fel a Földközi-tenger térségében. A Földközi-tenger félig zárt természetéből és sajátos hidrodinamikájából adódóan egy, a 2010-ben a Mexikói-öbölben bekövetkezetthez hasonló baleset azonnal nemkívánatos és határokon átnyúló hatásokat fejtene ki a Földközi-tenger térségének gazdaságára és sérülékeny tengeri és part menti ökoszisztémáira. Valószínű, hogy középtávon újabb mélytengeri, illetve a tengerfenékben és az altalajban található ásványi erőforrások válnak majd feltárási és kitermelési tevékenységek célpontjává.
(5)
Amennyiben nem kezelik megfelelően az ilyen tevékenységekkel járó kockázatokat, az nagymértékben hátráltathatja minden olyan tagállam által tett erőfeszítést, amely a tengeri környezetvédelmi politika területén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2008. június 17-i 2008/56/EK irányelv (a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv) (4) követelményei értelmében köteles a szükséges intézkedéseket meghozni tengervizei jó környezeti állapotának biztosítására és fenntartásra. Továbbá a szükséges intézkedések meghozatala hozzájárulna a barcelonai egyezmény szerződő feleiként Görögország, Spanyolország, Franciaország, Olaszország, Ciprus, Málta, Szlovénia, és maga az Unió által vállalt előirányzatoknak való megfeleléshez és kötelezettségek betartásához.
(6)
A tengeri kitermelésről szóló jegyzőkönyv számos területet érintő rendelkezéseit különböző közigazgatási szinteken kell végrehajtani. Noha indokolt, hogy az Unió fellépjen a tengeri feltárási és kitermelési tevékenységek biztonságának fokozása érdekében, szem előtt tartva többek között annak az igen nagy valószínűségét, hogy az ilyen tevékenységekkel összefüggő környezeti problémáknak határon átnyúló hatásai lesznek, mindamellett bizonyos, a tengeri kitermelésről szóló jegyzőkönyvben előírt részletes intézkedések a tagállamok és illetékes hatóságaik felelősségi körébe kell tartozzanak.
(7)
„A tengeri olaj- és gázipari tevékenységek biztonsági kihívásainak kezeléséről” című, 2010. október 12-i bizottsági közlemény rámutat arra, hogy a tengeri kitermelési tevékenységekkel kapcsolatban nemzetközi együttműködésre van szükség a biztonság és a válsághelyzetre való reagálás globális kapacitásának fokozására, az egyik kapcsolódó fellépés pedig a regionális egyezményekben rejlő lehetőségek feltárása. A közlemény ajánlja a tengeri kitermelésről szóló jegyzőkönyv bevezetésére irányuló folyamat újraindítását az érintett államokkal szoros együttműködésben.
(8)
A tengeri olaj- és gázipari tevékenységek biztonságáról szóló, 2010. december 3-i következtetéseiben a Tanács kijelentette, hogy a nemzetközi kezdeményezések és fórumok, valamint a regionális - például a Mediterrán térségében folytatott - együttműködés keretében az Uniónak és tagállamainak továbbra is vezető szerepet kell betölteniük a legszigorúbb biztonsági előírások érvényesítésére irányuló törekvésekben. A Tanács továbbá felszólította a Bizottságot és a tagállamokat arra, hogy törekedjenek a meglévő nemzetközi egyezmények optimális felhasználására.
(9)
2011. szeptember 13-i állásfoglalásában az Európai Parlament hangsúlyozta a feltárásból és kitermelésből eredő szennyezéssel szembeni védelemmel foglalkozó, még nem ratifikált tengeri kitermelésről szóló jegyzőkönyv teljes körű hatálybaléptetésének fontosságát.
(10)
Az Unió környezetpolitikájának egyik célja a regionális környezeti problémák kezelését célzó nemzetközi szintű intézkedések előmozdítása. A tengeri kitermelésről szóló jegyzőkönyv tekintetében különösen fontos szem előtt tartani azt, hogy baleset esetén egy olyan félig zárt tengeren, mint a Földközi-tenger, igen nagy valószínűséggel következnek be a határokon átnyúló környezeti hatások. Ezért indokolt, hogy az Unió megtegyen minden szükséges intézkedést a tengeri feltárási és kitermelési tevékenységek biztonságának fokozása és a Földközi-tenger tengeri környezetének megóvása érdekében.
(11)
A Bizottság javaslatot tesz a tengeri olaj- és gázipari kutatási, feltárási és kitermelési tevékenységek biztonságáról szóló rendeletre (a továbbiakban: rendeletjavaslat) is.
(12)
A tengeri kitermelésről szóló jegyzőkönyv olyan területtel foglalkozik, amelyet az uniós jog nagymértékben szabályoz. Ilyen kérdés többek között a tengeri környezet védelme, a környezeti hatásvizsgálat és a környezeti felelősség. A jogalkotóknak a rendeletjavaslatra vonatkozó döntése függvényében a tengeri kitermelésről szóló jegyzőkönyv ezenfelül összhangban áll a rendeletjavaslat célkitűzéseivel is, többek között az engedélyezés, a környezeti hatásvizsgálat és a gazdasági szereplők technikai és pénzügyi kapacitása tekintetében.
(13)
Kulcsfontosságú a tagállamok és az uniós intézmények közötti szoros együttműködés biztosítása mind a tárgyalási és csatlakozási folyamat során, mind a kötelezettségvállalások teljesítése folyamán. Az együttműködési kötelezettség abból a követelményből ered, hogy az Unió nemzetközi képviseletének egységesnek kell lennie. Ezért - ha eddig még nem tették - azoknak a tagállamoknak, amelyek a barcelonai egyezmény szerződő felei, meg kell tenniük a szükséges lépéseket a tengeri kitermelésről szóló jegyzőkönyv ratifikálásához vagy az ahhoz való csatlakozáshoz szükséges eljárások lezárása érdekében.
(14)
Az Uniónak ezért csatlakoznia kell a tengeri kitermelésről szóló jegyzőkönyvhöz,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Az Európai Uniónak a Földközi-tengernek a kontinentális talapzat és tengerfenék, illetve az ezek alatti altalaj feltárásából és kiaknázásából eredő szennyezése elleni védelméről szóló jegyzőkönyvhöz történő csatlakozását az Unió nevében a Tanács jóváhagyja.
A tengeri kitermelésről szóló jegyzőkönyv szövegét csatolták e határozathoz.
2. cikk
A Tanács elnöke felhatalmazást kap arra, hogy kijelölje azt az (egy vagy több) személyt, aki jogosult lesz arra, hogy Spanyolország kormányánál, amely - a tengeri kitermelésről szóló jegyzőkönyv 32. cikke (2) bekezdésének megfelelően - ellátja a letéteményes feladatát, az Unió nevében letétbe helyezze a jóváhagyásra vonatkozó okiratot, annak érdekében, hogy kifejezze, hogy az Unió a tengeri kitermelésről szóló jegyzőkönyvet magára nézve jogilag kötelező erejűnek ismeri el (5).
3. cikk
Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba. A határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.
Kelt Brüsszelben, 2012. december 17-én.