РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/171 НА КОМИСИЯТА
от 4 февруари 2015 година
относно някои аспекти на процедурата за лицензиране на железопътни предприятия
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2012/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 г. за създаване на единно европейско железопътно пространство (1), и по-специално член 17, параграф 5 от нея,
като има предвид, че:
(1)
В Препоръката на Комисията от 7 април 2004 г. относно използването на общ европейски формат за лицензионните документи, издавани в съответствие с Директива 95/18/ЕО относно лицензирането на железопътните предприятия (2) бе препоръчано да се използва стандартен формат за лицензионните документи, издавани от националните лицензиращи органи.
(2)
В съответствие с член 23 от Директива 2012/34/ЕС издаваните от националните лицензиращи органи лицензи са валидни за цялата територия на ЕС. Националните лицензиращи органи следва да информират Европейската железопътна агенция за издадените лицензи, лицензите със спряно действие, отнетите или изменените лицензи, а Европейската железопътна агенция следва съответно да уведомява останалите държави членки. Използването на общ образец за лиценза би улеснило работата на националните лицензиращи органи и на Европейската железопътна агенция и би осигурило по-лесен достъп до информация за лицензите, по-специално на лицензиращите органи на други държави членки и на управителите на инфраструктура.
(3)
Цялата необходима информация, удостоверяваща че дадено железопътно предприятие е редовно лицензирано за определен вид железопътни транспортни услуги, може да бъде събрана в стандартизиран документ. Стандартният образец за лицензионен документ би улеснил публикуването на цялата съответна информация относно лицензите на уебсайта на Европейската железопътна агенция. В бъдеще би могло стандартният формат да бъде изменян в зависимост от опита при неговото използване и от възникването на потребности за допълнителна информация относно лицензите.
(4)
Възможно е условията, при които могат да бъдат изпълнени изискванията по член 22 от Директива 2012/34/ЕС във връзка с покритието на гражданската отговорност, да се различават в различните държави членки, в зависимост от националното законодателство. Данните, че железопътното предприятие е в съответствие с тези национални изисквания, следва да бъдат представени в приложение към лицензионния документ. За тази цел следва да се използва стандартният образец за това приложение. В случай че железопътното предприятие желае да изпълнява своите дейности в две или повече държави членки, покритието на гражданската отговорност във всяка от тези държави членки следва да бъде посочено в допълнително приложение, издадено от лицензиращия орган в съответната допълнителна държава членка, където железопътното предприятие желае да оперира.
(5)
Лицензиращите органи биха могли да намаляват своите административни разходи, размера на лицензионните такси и времето за вземане на решение по заявленията за лиценз, ако бързо обменят необходимите данни с други органи и други публични или частни институции.
(6)
Поради малката степен на промени в пазара в някои държави членки не се вземат лицензионни решения в течение на една или повече последователни години. В същото време високите такси биха могли да представляват препятствие за навлизането на железопътни предприятия на пазара.
(7)
Кандидатстващите за нов лиценз железопътни предприятия следва да са поставени при не по-малко благоприятни условия в сравнение със железопътните предприятия, които вече оперират на пазара.
(8)
Следва да бъдат намалени излишните административни натоварвания, налагани върху лицензиращите органи и предприятията, като стриктно се ограничат изискванията във връзка с условията, определени в Директива 2012/34/ЕС.
(9)
Лицензиращите органи не са длъжни да изискват лицензионна такса от железопътните предприятия. При все това, държавите членки могат да решат да налагат такава такса за дейностите, извършвани от лицензиращите органи при проучването на заявленията. В такъв случай лицензионната такса следва да бъде недискриминационна, да се събира реално от всички кандидатстващи за лиценз предприятия и да се базира на действителното работно натоварване на лицензиращия орган. Ако лицензионната такса надхвърля 5 000 EUR, лицензиращият орган следва да посочи в известието за плащане на таксата броя на изразходваните човекочасове и на направените разходи.
(10)
В опит да бъдат създадени равноправни условия за железопътните предприятия с Директива 2012/34/ЕС бяха отменени някои разпоредби, които не са съвместими със засилване на пазарните условия, и се изисква железопътните предприятия да бъдат застраховани или да имат адекватни гаранции при пазарни условия. Лицензиращите органи следва да бъдат приканени да проверяват, съвместно с други органи на държавите членки, прилагането на така ревизираните условия.
(11)
Предоставянето на лиценз на железопътно предприятие не трябва да зависи от това дали предприятието притежава сертификат за безопасност по член 10 от Директива 2004/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3).
(12)
Новите железопътни предприятия имат критично важно значение за конкуренцията, но те биха могли да имат практически трудности при представянето на документация за тяхната финансова стабилност, даваща възможност за реалистични допускания за период от 12 месеца напред, в съответствие с член 20, параграфи 1 и 2 от Директива 2012/34/ЕС. Докато по отношение на някои по-малки въздушни превозвачи законодателите на ЕС са предвидили възможност за опростено доказване съгласно член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета (4), по отношение на кандидатстващите за лиценз железопътни предприятия при процедурата за издаване на лиценз тези практически трудности могат да бъдат взети предвид чрез облекчаване на процедурата за доказване на финансова стабилност.
(13)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета, създаден съгласно член 62, параграф 1 от Директива 2012/34/ЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
В настоящия регламент са формулирани подробни указания за използването на общ образец за лицензионния документ. Освен това, в регламента са определени и някои аспекти на процедурата за предоставяне на лиценз.
Член 2
Определения
За целите по настоящия регламент „лицензионен документ“ означава попълненият и надлежно подписан общ образец, определен в приложение I и приложение II към настоящия регламент, който се подава в Европейската железопътна агенция.
Член 3
Употребата на общия образец за лицензионен документ
1. При издаването на лицензи съгласно глава III от Директива 2012/34/ЕС трябва да бъде използван стандартният формат, определен в приложение I и приложение II към настоящия регламент.
В случай на издаване на нов лиценз лицензиращият орган определя ЕО нотификационен номер на лиценза в съответствие с хармонизираната система за номериране, наречена Европейски идентификационен номер (EIN), както е зададена в допълнение 2 към Решение 2007/756/ЕО на Комисията (5).
Всеки път когато се издава лиценз или се изменя лиценз по начин, засягащ лицензионния документ, или се спира действието на лиценз, или той се отнема, или се заменя с временен лиценз, лицензиращият орган издава лицензионен документ въз основа на горепосочения формат.
2. Лицензиращите органи съответно уведомяват Европейската железопътна агенция в съответствие с член 24, параграф 8 от Директива 2012/34/ЕС, като предоставят копие на лицензионния документ в съответствие с договорения между тях комуникационен протокол.
3. Информацията относно финансовото покритие на гражданската отговорност по член 22 от Директива 2012/34/ЕС се посочва в приложението към лицензионния документ, като се използва стандартният формат, определен в приложение II към настоящия регламент. Приложението към лицензионния документ се прилага от издаващия лиценза орган. Номерът на това приложение трябва да е номер едно (1).
4. Чрез информацията, дадена в приложенията за отговорността, определена в приложение II към настоящия регламент, лицензиращият орган в дадена държава членка или даден управител на инфраструктура може да провери дали покритието на гражданската отговорност, направено от съответното железопътно предприятие и одобрено от други лицензиращи органи, е достатъчно в тази държава членка. Ако лицензиращият орган прецени, че размерът на покритието е недостатъчен, той може да поиска от железопътното предприятие да осигури допълнително покритие. Железопътното предприятие е длъжно да предостави на лицензиращия орган изискваната информация за неговото покритие.
5. След като лицензиращият орган бъде удовлетворен по отношение на покритието, той съответно информира Европейската железопътна агенция като актуализира съществуващо приложение, изпратено от лицензиращ орган на същата държава членка, или като добави следващо приложение към лиценза, като за тази цел използва стандартния формат съгласно приложение II към настоящия регламент и означи съответното приложение със следващия пореден номер (2, 3, 4 и т.н.).
6. Във всяко приложение, отнасящо се за отговорността, се посочват сумата, обхватът - например географският обхват или видът на услугите, началната дата и, ако е приложимо, крайната дата на покритието. Във всяко приложение се посочва нотификационният номер на лиценза, за да има ясна връзка с лицензираното железопътно предприятие. Ако бъде информиран за промяна в покритието за гражданската отговорност, лицензиращият орган издава актуализирано приложение и го изпраща на Европейската железопътна агенция.
Член 4
Лицензионни такси
Държавите членки могат да изискват лицензионна такса за прегледа на всяко заявление. Лицензионните такси трябва да се начисляват по недискриминиращ начин.
Член 5
Някои аспекти във връзка с изискванията за покритие на гражданската отговорност и адекватни гаранции
1. Лицензиращият орган публикува минимално изискваните равнища на покритието, включително в случай че размерът на този вид покритие е определен в националното законодателство.
2. Лицензиращият орган не може да изисква влизане на покритието в сила преди железопътното предприятие да започне своите влакови операции.
3. Най-късно до 25 август 2015 г. издалият лиценза лицензиращ орган трябва да изиска от всички лицензирани железопътни предприятия данни за равнището и обхвата на тяхното съществуващо покритие за отговорността в случай на произшествия освен ако те не са сключили застраховка или лицензиращият орган вече има тази информация. Също така лицензиращият орган може да изисква от железопътните предприятия съответни данни, в случай че се съмнява дали тяхното покритие съответства на изискванията по член 22 от Директива 2012/34/ЕС.
4. Ако предприятието вместо да докаже, че е адекватно застраховано, изясни че разполага с адекватни гаранции в ролята на покритие, лицензиращият орган трябва, ако е уместно след консултация с регулаторния орган, да проучи дали условията, при които предприятието е получило такива гаранции, съответстват на пазарните условия, които биха били получени от всяко друго предприятие със същото равнище на финансово състояние и рискова експозиция.
5. Ако лицензиращият орган спре действието на лиценз съгласно член 24, параграф 1 от Директива 2012/34/ЕС или предостави временен лиценз съгласно член 24, параграф 3 от цитираната директива, той трябва съответно да информира всички останали компетентни органи, посочени в Регламент (ЕО) № 1370/2007 на Европейския парламент и на Съвета (6), за които знае, че съответното железопътно предприятие е договорило с тях изпълнението на услуги. Ако лицензиращият орган има съмнения по отношение на съответствието на гаранциите за покриване на отговорности с правилата на ЕС относно държавната помощ, той може да изпрати необходимата информация на органите, отговарящи за контрола на прилагането на правилата за държавната помощ.
Член 6
Връзка със сертификатите за безопасност
1. Предоставянето на лиценз не може да зависи от това дали съответното предприятие има сертификат за безопасност по член 10 от Директива 2004/49/ЕО.
2. Ако предприятието притежава сертификат за безопасност, лицензиращият орган не проверява при предоставянето на лиценз изискванията за сертификат за безопасност.
Член 7
Някои аспекти на процедурата за предоставяне на лиценз
1. В срок от един месец след получаването на съответно заявление, лицензиращият орган или информира предприятието, че документацията е пълна, или иска допълнителна информация. При изключителни обстоятелства този срок може да бъде удължен с две седмици, за което предприятието трябва да бъде съответно информирано. В срок от максимум един месец след като бъде получена допълнителната информация, лицензиращият орган информира предприятието дали документацията е пълна.
2. Лицензиращият орган може да изисква наличието само на такива документи, които са посочени в глава III от Директива 2012/34/ЕС, или се изискват съгласно националното законодателство. Също така, лицензиращият орган трябва да публикува списък на всички необходими документи и тяхното съдържание и не може да изисква от предприятията каквито и да са допълнителни документи. Ако списъкът е актуализиран и новият списък е публикуван, предприятията все още могат да се съобразяват с предходния списък по отношение на заявленията, подадени преди актуализацията.
3. По отношение на предприятия с годишни приходи от железопътни транспортни дейности под 5 милиона евро лицензиращият орган би могъл да смята за изпълнено изискването по отношение на способността на предприятието да посрещне своите действителни и потенциални задължения за период от 12 месеца от началото на работата в съответствие с член 20, параграф 1 от Директива 2012/34/ЕС, ако предприятието може да докаже, че неговият нетен капитал е поне 100 000 EUR, или възлиза на сума, съгласувана с регулаторния орган. Лицензиращият орган публикува размера на тази сума.
Член 8
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент се прилага от 16 юни 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 4 февруари 2015 година.
A BIZOTTSÁG (EU) 2015/171 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2015. február 4.)
a vasúti társaságok engedélyezésére irányuló eljárás egyes vonatkozásairól
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az egységes európai vasúti térség létrehozásáról szóló, 2012. november 21-i 2012/34/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 17. cikke (5) bekezdésére,
mivel:
(1)
A vasúttársaságok engedélyezéséről szóló, 95/18/EK tanácsi irányelvvel összhangban kibocsátott engedélyezési okmányok egységes európai formátumának használatáról szóló, 2004. április 7-i bizottsági ajánlás (2) azt ajánlja, hogy a nemzeti engedélyező hatóságok egységes formátumú engedélyezési okmányokat állítsanak ki.
(2)
A 2012/34/EU irányelv 23. cikkének értelmében a nemzeti engedélyező hatóságok által kiadott engedélyek az Unió egész területén érvényesek. A nemzeti engedélyező hatóságoknak a kiadott, felfüggesztett, visszavont vagy módosított engedélyekről tájékoztatniuk kell az Európai Vasúti Ügynökséget, az utóbbinak pedig a többi tagállamot. Az egységes engedélysablon megkönnyítené mind a nemzeti engedélyező hatóságok, mind az Európai Vasúti Ügynökség munkáját, továbbá valamennyi érdekelt fél, különösen a többi tagállam engedélyező hatóságai és a pályahálózat-működtetők számára könnyebb hozzáférést biztosít az engedélyekkel kapcsolatos információkhoz.
(3)
A formanyomtatványon elfér minden szükséges információ, amely igazolja, hogy a vasúti társaság megfelelő engedélyt kapott egy bizonyos típusú vasúti szállítási szolgáltatásra. Az engedélyezési okmány egységes sablonja megkönnyítené az engedélyekkel kapcsolatos összes fontos információ közzétételét az Európai Vasúti Ügynökség honlapján. A jövőben a formanyomtatvány módosítható lenne a használatával összefüggő tapasztalatok fényében, illetve amennyiben további információk feltüntetése válna szükségessé.
(4)
Azok a feltételek, amelyek mellett a 2012/34/EU irányelv 22. cikkében említett, a polgári jogi felelősség fedezésével kapcsolatos követelmények teljesíthetők, a nemzeti jog rendelkezéseitől függően tagállamonként eltérhetnek. Az engedélyezési okmány mellékletében kell bizonyítékot szolgáltatni arról, hogy a vasúti társaság megfelel ezeknek a nemzeti követelményeknek. Erre a célra e melléklet sablonját kell használni. Abban az esetben, ha a vasúti társaság tevékenységét két vagy több tagállamban kívánja gyakorolni, az egyes tagállamok tekintetében a polgári jogi felelősségre vonatkozó fedezetet külön mellékletben kell megadni, amelyet azon további tagállam engedélyező hatóságának rendelkezésére kell bocsátani, amelyben a vasúti társaság működni kíván.
(5)
Az engedélyező hatóságok a többi hatósággal és az egyéb közjogi és magánjogi jogalanyokkal folytatott gyors információcsere révén csökkenthetik adminisztratív költségeiket, az engedélyezési díjakat és az engedélykérelmekre vonatkozó határozatok meghozatalához szükséges időt.
(6)
A piacon kevés a változás, ezért egyes tagállamok egy vagy akár egymás után több évig sem hoznak engedélyezésre vonatkozó határozatot. Ugyanakkor a magas díjak akadályozhatják a vasúti társaságok piacra lépését.
(7)
Az új engedélyért folyamodó vasúti társaságokra nem vonatkozhatnak kedvezőtlenebb engedélyezési feltételek, mint a már a piacon működő vasúti társaságokra.
(8)
A követelményeket szigorúan a 2012/34/EU irányelvben megállapított feltételekre korlátozva csökkenteni kell az engedélyező hatóságokra és a vasúti társaságokra rótt szükségtelen adminisztratív terheket.
(9)
Az engedélyező hatóságok nem kötelesek engedélyezési díjat kiróni a vasúti társaságokra. A tagállamok azonban dönthetnek úgy, hogy díjat számítanak fel az engedélyező hatóság által a kérelem elbírálásával összefüggésben végzett munkáért. Ebben az esetben az engedélyezési díjnak megkülönböztetésmentesnek kell lennie, azt az engedélyért folyamodó valamennyi társaságra ténylegesen ki kell róni, és mértékének arányosnak kell lennie az engedélyező hatóság által ténylegesen elvégzett munkával. Ha az engedélyezési díj több mint 5 000 EUR, az engedélyező hatóságnak a díjra vonatkozó fizetési felhívásban meg kell adnia a kérelemmel összefüggésben felszámított munkaórák számát és a kiadásokat.
(10)
Annak érdekében, hogy egyenlő feltételeket teremtsen a vasúti társaságok számára, a 2012/34/EU irányelv hatályon kívül helyezett néhány, a piaci feltételek javításával nem összeegyeztethető rendelkezést, aminek következtében a vasúti társaságoknak biztosítást kell kötniük vagy a piaci feltételek mellett nyújtott megfelelő garanciákkal kell rendelkezniük. Az engedélyező hatóságokat fel kell kérni arra, hogy a tagállamok más hatóságaival együttműködve ellenőrizzék a felülvizsgált feltételek megvalósítását.
(11)
Egy vasúti társaság engedélyének megadása nem tehető függővé attól, hogy rendelkezik-e a 2004/49/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) 10. cikkében említett biztonsági tanúsítvánnyal.
(12)
A verseny szempontjából döntő fontosságúak az új vasúti társaságok, de számukra gyakorlati nehézséget okozhat a megfelelő pénzügyi teljesítőképesség bizonyítása, amelynek a 2012/34/EU irányelv 20. cikke (1) és (2) bekezdése szerint reális feltételezésekkel élve 12 hónapos időtartamra kell kiterjednie. Míg az uniós jogalkotók az 1008/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 5. cikkének (3) bekezdése szerint egyes kisebb légi fuvarozókra vonatkozóan megteremtették az egyszerűsített igazolás lehetőségét, addig az engedélyért folyamodó vasúti társaságok esetében az engedélyszerzési eljárás a megfelelő pénzügyi teljesítőképesség bizonyítását célzó eljárás megkönnyítésével veheti tekintetbe ezeket a gyakorlati nehézségeket.
(13)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a 2012/34/EU irányelv 62. cikkének (1) bekezdése szerint létrehozott bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet részletesen szabályozza az engedélyezési okmány egységes sablonjának használatát. A rendelet az engedély megadására irányuló eljárás egyes vonatkozásairól is rendelkezik.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában az „engedélyezési okmány” az e rendelet I. és II. mellékletében meghatározott, kitöltött és jogszerűen aláírt egységes sablon, amelyet be kell nyújtani az Európai Vasúti Ügynökséghez.
3. cikk
Az engedélyezési okmány egységes sablonjának használata
(1) A 2012/34/EU irányelv III. fejezetével összhangban kiadott engedélyezési okmányokhoz az e rendelet I. és II. mellékletében előírt egységes sablont kell használni.
Amennyiben új engedély kerül kiadásra, az engedélyező hatóság a 2007/756/EK bizottsági határozat (5) 2. függelékében ismertetett, Európai Azonosító Számként (EIN) ismert összehangolt számozási rendszer szerint EK engedélyértesítési számot rendel hozzá.
Engedély megadása, az engedélyezési okmány szempontjából lényeges módosítása, felfüggesztése, visszavonása vagy ideiglenes engedéllyel való felváltása esetén az engedélyező hatóság e sablon alapján állítja ki az engedélyezési okmányt.
(2) Az engedélyező hatóságok a 2012/34/EU irányelv 24. cikke (8) bekezdésének megfelelően tájékoztatják az Európai Vasúti Ügynökséget, az általuk elfogadott kommunikációs protokollban előírtak szerint megküldve az engedélyezési okmány másolatát.
(3) A 2012/34/EU irányelv 22. cikkében említett, a polgári jogi felelősség pénzügyi fedezetére vonatkozó információkat az engedélyezési okmány mellékletében kell feltüntetni az e rendelet II. mellékletében meghatározott sablont használva. Az engedélyt kiadó hatóság a mellékletet csatolja az engedélyezési okmányhoz. Ez a melléklet az egyes sorszámot (1.) kapja.
(4) Az e rendelet II. mellékletében előírt, a felelősségre vonatkozó mellékletekben megadott információk alapján egy adott tagállam engedélyező hatósága vagy valamely pályahálózat-működtető ellenőrizheti, hogy a vasúti társaság által nyújtott és más engedélyező hatóságok által elfogadott, a polgári jogi felelősségre vonatkozó fedezet az adott tagállamban is elegendő-e. Ha az engedélyező hatóság úgy ítéli meg, hogy a fedezet nem elegendő, a hatóság felszólíthatja a vasúti társaságot arra, hogy nyújtson további fedezetet. A vasúti társaság megadja az engedélyező hatóságnak a fedezetre vonatkozóan kért információkat.
(5) Amint az engedélyező hatóság kielégítőnek találja a fedezetet, tájékoztatja erről az Európai Vasúti Ügynökséget oly módon, hogy aktualizálja az ugyanazon tagállam engedélyező hatósága által már rendelkezésre bocsátott, meglévő mellékletet, vagy az említett melléklethez olyan további mellékletet csatol, amely a II. mellékletben megadott sablont követi, és amelyhez a soron következő sorszámot (2., 3., 4. stb.) rendeli.
(6) A polgári jogi felelősségre vonatkozó mellékleteknek tartalmazniuk kell a fedezet összegét, hatályát, például földrajzi hatályát vagy a szolgáltatások típusát, valamint a kezdetét és adott esetben lejáratát. A engedélyértesítési számot minden egyes mellékletben fel kell tüntetni, hogy egyértelműen az engedélyezett vasúti társasághoz lehessen kapcsolni. Az engedélyező hatóság aktualizálja a mellékletet, amennyiben a polgári jogi felelősségre vonatkozó fedezet változásáról szerez tudomást, és a mellékletet megküldi az Európai Vasúti Ügynökségnek.
4. cikk
Engedélyezési díjak
A tagállamok engedélyezési díjat számíthatnak fel a kérelmek elbírálásáért. Az engedélyezési díjakat megkülönböztetésmentesen kell kiróni.
5. cikk
A polgári jogi felelősségre vonatkozó fedezettel és a megfelelő garanciákkal összefüggő követelmények egyes szempontjai
(1) Az engedélyező hatóság közzéteszi az előírt legkisebb fedezet mértékét, valamint azt, ha a fedezetet a nemzeti jog határozza meg.
(2) Az engedélyező hatóság nem kérheti, hogy a fedezet az előtt lépjen hatályba, mielőtt a vasúti társaság megkezdené a vonatok üzemeltetését.
(3) Az engedélyt kiadó engedélyező hatóság minden engedéllyel rendelkező vasúti társaságot felszólít arra, hogy legkésőbb 2015. augusztus 25-ig igazolja a baleset esetén felmerülő lehetséges polgári jogi felelősségére vonatkozó meglévő fedezetének mértékét és körét, amennyiben nem kötött erre vonatkozó biztosítást, vagy amennyiben a hatóság még nem rendelkezik ezzel az információval. A hatóság abban az esetben is kérhet ilyen bizonyítékot a vasúti társaságoktól, ha kétségei merülnek fel arra vonatkozóan, hogy a társaságok fedezete megfelel a 2012/34/EU irányelv 22. cikkében említett követelményeknek.
(4) Amennyiben a társaság nem igazolja, hogy megfelelő biztosítással rendelkezik, de megfelelő garanciákkal rendelkezik a fedezetre, az engedélyező hatóság - adott esetben a szabályozó szervezettel történő egyeztetést követően - megvizsgálja, hogy a társaság ugyanolyan piaci feltételek mellett szerezte-e meg a garanciákat, amilyenek mellett egy azonos pénzügyi helyzetben lévő és azonos kockázati kitettséggel rendelkező másik társaság tette volna.
(5) Amennyiben az engedélyező hatóság a 2012/34/EU irányelv 24. cikkének (1) bekezdése szerint felfüggeszti az engedélyt vagy az említett irányelv 24. cikkének (3) bekezdése szerint ideiglenes engedélyt ad ki, erről minden olyan, az 1370/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (6) említett illetékes hatóságot tájékoztat, amellyel tudomása szerint a vasúti társaság szolgáltatási szerződést kötött. Amennyiben az engedélyező hatóságnak kételyei merülnek fel azt illetően, hogy a polgári jogi felelősségre vonatkozó fedezettel összefüggő garanciák összeegyeztethetők-e az állami támogatásra vonatkozó uniós szabályokkal, a szükséges információkat továbbíthatja az állami támogatásokra vonatkozó szabályok betartásának ellenőrzéséért felelős hatóságoknak.
6. cikk
Összefüggés a biztonsági tanúsítványokkal
(1) Az engedély megadása nem tehető függővé attól, hogy a társaság rendelkezik-e a 2004/49/EK irányelv 10. cikkében említett biztonsági tanúsítvánnyal.
(2) Ha egy társaság rendelkezik biztonsági tanúsítvánnyal, az engedélyező hatóság az engedély megadásakor nem ellenőrzi, hogy teljesülnek-e a biztonsági tanúsítvány követelményei.
7. cikk
Az engedély megadására irányuló eljárás egyes vonatkozásai
(1) Az engedélyező hatóság a kérelem kézhezvételét követő egy hónapon belül tájékoztatja a társaságot arról, hogy a dokumentáció teljes, vagy hogy kiegészítő információkat kér. Ez a határidő kivételes körülmények között további két héttel meghosszabbítható, amiről a társaságot tájékoztatni kell. A kiegészítő információk kézhezvételét követően az engedélyező hatóság legfeljebb egy hónapon belül tájékoztatja a társaságot arról, hogy a dokumentáció teljes-e.
(2) Az engedélyező hatóság csak a 2012/34/EU irányelv III. fejezetben említett vagy a nemzeti jogszabályok által előírt dokumentumok benyújtását kérheti. Az engedélyező hatóság közzéteszi e dokumentumok felsorolását és tartalmát, és nem kérheti további dokumentumok benyújtását a társaságoktól. Amennyiben ezt a felsorolást aktualizálják és közzéteszik, a társaságok továbbra is tekintetbe vehetik a korábbi felsorolást az aktualizálás előtt benyújtott kérelmeik vonatkozásában.
(3) Olyan társaság esetében, amelynek a vasúti szállítási tevékenységből származó éves bevétele kevesebb, mint 5 millió EUR, az engedélyező hatóság úgy tekintheti, hogy az a 2012/34/EU irányelv 20. cikke (1) bekezdésének megfelelően teljesíti azon követelményt, hogy működésének megkezdésétől számított 12 hónapig képes megfelelni a tényleges és lehetséges kötelezettségeinek, amennyiben a társaság igazolni tudja, hogy nettó tőkéje legalább 100 000 EUR vagy a szabályozó szervezet által elfogadott más összeg. Az engedélyező hatóság az említett összeget közzéteszi.
8. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2015. június 16-tól kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2015. február 4-én.