ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1152/2014 НА КОМИСИЯТА
от 4 юни 2014 година
за допълване на Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти за установяване на географското местоположение на съответните кредитни експозиции за изчисляване на специфичното за институцията ниво на антицикличния капиталов буфер
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници (1), и по-специално член 140, параграф 7, трета алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
За изчисляване на специфичното за институцията ниво на антицикличния капиталов буфер е необходимо да се установи географското местоположение на капиталовите изисквания за всички кредитни експозиции на съответната институция, в т.ч. експозициите от търговския портфейл и всички секюритизиращи експозиции.
(2)
Географското местоположение следва да се определя според местоположението на риска по експозициите. Това ще гарантира, че натрупаните допълнителни резерви от прилагането на антицикличния буфер се разпределят към финансовата система с прекомерен растеж на кредитирането.
(3)
Местопребиваването на длъжника или на задълженото лице следва по принцип да се използва за определяне на географското местоположение на всички кредитни експозиции, тъй като се счита, че то най-добре отразява мястото, където е разположен рискът и което следователно е от значение за финансовата система. Географското местоположение на кредитните експозиции, определени като експозиции „специализирано кредитиране“ съгласно член 147, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (2), следва да се основава на местонахождението на активите, които генерират дохода, служещ като основен източник за погасяване на задължението.
(4)
С оглед на ясното и недвусмислено разбиране на мерките за установяване на географското местоположение на съответните кредитни експозиции е изключително важно да се посочи списък с определения на техническите термини, използвани в настоящия регламент.
(5)
Експозициите към юридическо лице следва по принцип да бъдат разпределени към държавата членка или третата държава, в която се намира седалището на това юридическо лице. Централното управление на юридическо лице може обаче в действителност да е разположено на различно място от неговото седалище. Това бе постановено от Съда в решенията му по дела C-81/87 (Daily Mail), C-212/97 (Centros), C-208/00 (Überseering), C-167/01 (Inspire Art), C-411/03 (Sevic) и C-210/06 (Cartesio). За да се гарантира целесъобразното разпределение на антицикличния капиталов буфер в тези случаи, институциите, които са наясно със съществуването на подобно несъответствие по отношение на даден длъжник, следва да разпределят съответните експозиции към мястото, където в действителност се намира централното управление на съответното юридическо лице.
(6)
Експозициите към предприятия за колективно инвестиране (ПКИ) е целесъобразно да бъдат разпределяни към местоположението на длъжника по базисната експозиция, както е определено в настоящия регламент. Когато установяването на длъжника по базисната експозиция е твърде трудно, експозицията към ПКИ може да бъде разпределена към държавата членка по произход на институцията.
(7)
Експозициите към други активи следва да бъдат разпределяни към държавата членка по произход на институцията, ако длъжникът по тях не може да бъде установен.
(8)
За институциите с ограничени съвкупни чуждестранни експозиции и ограничени позиции в търговския портфейл са предвидени съображения за пропорционалност и същественост, позволяващи им да прилагат опростени методи на разпределение. С това се цели облекчаване на бремето за по-малките институции с ограничен обем чуждестранни експозиции и позиции в търговския портфейл.
(9)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, предадени на Комисията от Европейския банков орган.
(10)
Европейският банков орган проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците в банковия сектор, създадена с член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (3),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1.
„обща кредитна експозиция“ е общата рискова експозиция, изчислена в съответствие с член 92, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, на експозицията, посочена в член 140, параграф 4, буква а) от Директива 2013/36/ЕС;
2.
„експозиция в търговския портфейл“ е общата рискова експозиция, изчислена в съответствие с член 92, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, на експозицията, посочена в член 140, параграф 4, буква б) от Директива 2013/36/ЕС;
3.
„секюритизираща експозиция“ е общата рискова експозиция, изчислена в съответствие с член 92, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, на експозицията, посочена в член 140, параграф 4, буква в) от Директива 2013/36/ЕС;
4.
„местоположение на длъжника“ е държавата членка или третата държава, в която обичайно пребивава физическото лице или се намира седалището на юридическото лице - контрагент на институцията по обща кредитна експозиция, емитент на финансов инструмент, който не е включен в търговския портфейл, или контрагент по експозиция в банковия портфейл; по отношение на юридическо лице, чието централно управление в действителност се намира в държава членка или в трета държава, различна от държавата членка или третата държава, в която е разположено седалището му, „местоположение на длъжника“ е държавата членка или третата държава, където се намира действителното му централно управление;
5.
„местоположение на задълженото лице“ е държавата членка или третата държава, в която обичайно пребивава физическото лице или се намира седалището на юридическото лице - емитент на финансов инструмент, включен в търговския портфейл, или контрагент по експозиция в търговския портфейл; по отношение на юридическо лице, чието централно управление в действителност се намира в държава членка или в трета държава, различна от държавата членка или третата държава, в която е разположено седалището му, „местоположение на задълженото лице“ е държавата членка или третата държава, където се намира действителното му централно управление;
6.
„местоположение на дохода“ е държавата членка или третата държава на местонахождение на активите, които генерират дохода, служещ като основен източник за погасяване на задължението във връзка с експозиция „специализирано кредитиране“;
7.
„чуждестранна експозиция“ е обща кредитна експозиция, длъжникът по която не се намира в държавата членка по произход на институцията;
8.
„експозиция „специализирано кредитиране““ е обща кредитна експозиция, притежаваща характеристиките, посочени в член 147, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
Член 2
Местоположение на общите кредитни експозиции
1. Всички общи кредитни експозиции, които не попадат в обхвата на параграфи 2-5 от настоящия член, се разпределят към местоположението на длъжника.
2. Общите кредитни експозиции към ПКИ, посочени в член 112, буква о) от Регламент (ЕС) № 575/2013, се разпределят към местоположението на длъжника по базисните експозиции. При наличие на повече от едно местоположение, съответстващо на длъжниците по базисните експозиции на дадена експозиция към ПКИ, член 4, параграф 2 от настоящия регламент може да се прилага по отношение на тази експозиция към ПКИ.
3. Експозициите „специализирано кредитиране“, посочени в член 147, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 575/2013, се разпределят към местоположението на дохода.
4. Общите кредитни експозиции към други позиции, посочени в член 112, буква р) от Регламент (ЕС) № 575/2013, се разпределят към държавата членка по произход на институцията, ако институцията не може да установи длъжника по тях.
5. Към държавата членка по произход на институцията може да бъдат разпределяни следните общи кредитни експозиции:
а)
експозиции към ПКИ, посочени в член 112, буква о) от Регламент (ЕС) № 575/2013, ако институцията не може да определи местоположението на длъжника или длъжниците по базисните експозиции въз основа на своята вътрешна информацията или на външна информация, за чието получаване не е необходимо прекомерно усилие.
б)
чуждестранни експозиции, чиято съвкупна сума не надвишава 2 % от съвкупната сума на общите кредитни експозиции, експозициите в търговския портфейл и секюритизиращите експозиции на институцията. Съвкупната сума на общите кредитни експозиции, експозициите в търговския портфейл и секюритизиращите експозиции се изчислява, като се изключат общите кредитни експозиции, разположени в съответствие с буква а) от настоящия параграф и параграф 4.
6. Институциите изчисляват процента, посочен в параграф 5, буква б), както на годишна, така и на ad hoc основа. Изчисляване на ad hoc основа е необходимо при възникването на събитие, което влияе върху финансовото или икономическото състояние на институцията.
Член 3
Географско местоположение на експозициите в търговския портфейл
1. Експозициите в търговския портфейл се разпределят към местоположението на длъжника при спазване на разпоредбите по параграфи 2 и 3.
2. Институциите определят географското местоположение на експозициите в търговския портфейл, които подлежат на капиталовите изисквания по трета част, дял IV, глава 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013, като умножат съвкупната сума на своята рискова експозиция със следното отношение:
а)
капиталовите изисквания по подпортфейли, разпределени според географското местоположение, определено по модела, предвиден в трета част, дял IV, глава 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013, към
б)
сумата на капиталовите изисквания по буква а) за всички географски местоположения.
3. Институциите, чиито общ размер на експозиции в търговския портфейл не надвишава 2 % от съвкупната сума на общите кредитни експозиции, експозициите в търговския портфейл и секюритизиращите експозиции на институцията, могат да разпределят тези експозиции към държавата членка по произход на институцията.
4. Институциите изчисляват процента, посочен в параграф 3, както на годишна, така и на ad hoc основа. Изчисляване на ad hoc основа е необходимо при възникването на събитие, което влияе върху финансовото или икономическото състояние на институцията.
Член 4
Географско местоположение на секюритизиращите експозиции
1. Секюритизиращата експозиция се разпределя към местоположението на длъжника по базисните експозиции.
2. При наличие на повече от едно местоположение, съответстващо на длъжника по базисните експозиции на дадена секюритизираща експозиция, експозицията се разпределят към местоположението на длъжника по базисните експозиции с най-голям дял от базисните секюритизиращи експозиции.
3. Секюритизиращите експозиции, за които липсва информация за базисните секюритизиращи експозиции, могат да бъдат разпределени към държавата членка по произход на институцията, ако институцията не може да определи мястото на установяване на длъжника по базисните експозиции въз основа на наличната вътрешна или външна информация или без да прилага прекомерно усилие за получаването на тази информация.
Член 5
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след датата на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 4 юни 2014 година.
A BIZOTTSÁG 1152/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. június 4.)
a 2013/36/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek az intézményspecifikus anticiklikus tőkepufferráta kiszámítása céljából a lényeges hitelkockázati kitettségek földrajzi helyének azonosítására irányuló szabályozástechnikai standardok tekintetében történő kiegészítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a hitelintézetek tevékenységéhez való hozzáférésről és a hitelintézetek és befektetési vállalkozások prudenciális felügyeletéről szóló 2013. június 26-i európai parlamenti és tanácsi 2013/36/EU irányelvre (1) és különösen annak 140. cikke (7) bekezdésének harmadik albekezdésére,
mivel:
(1)
Az intézményspecifikus anticiklikus tőkepufferráta kiszámításához földrajzilag meg kell határozni az adott intézmény valamennyi hitelkockázati kitettségére, ezen belül a kereskedési könyvben nyilvántartott kitettségekre és az értékpapírosítási kitettségekre vonatkozó tőkekövetelmény helyét.
(2)
A földrajzi helyet a kitettségek kockázatának helye alapján kell meghatározni. Ezáltal az anticiklikus puffer alkalmazásakor képzett kiegészítő tartalékok ahhoz a pénzügyi rendszerhez rendelhetők, amelyben a hitelezés bővülése túlzott mértékű.
(3)
Általában valamennyi hitelkockázati kitettség földrajzi helyét a kötelezett vagy az adós illetősége alapján kell meghatározni, mivel ez tekinthető úgy, hogy a legpontosabban tükrözi azt a helyet, ahol a kockázat található, és amely ezáltal a pénzügyi rendszer szempontjából fontos. Az 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 147. cikkének (8) bekezdése alapján speciális hitelezési kitettségnek minősülő hitelkockázati kitettségek földrajzi helyét azonban a bevételt generáló eszközök, vagyis a kötelezettség visszafizetése elsődleges forrásának helye alapján kell meghatározni.
(4)
A lényeges hitelkockázati kitettségek földrajzi helyének meghatározására vonatkozó intézkedések világos és egyértelmű értelmezése érdekében meg kell határozni az e rendeletben használt fogalmak listáját.
(5)
A jogi személyekkel szembeni kitettségeket elvben ahhoz a tagállamhoz vagy harmadik országhoz kell rendelni, amelyben az illető személy székhelye található. Egy jogi személy tényleges központi ügyvezetésének helye azonban eltérhet székhelyétől. Ezt a Bíróság is elismerte a C-81/87 (Daily Mail), C-212/97 (Centros), C-208/00 (Überseering), C-167/01 (Inspire Art), C-411/03 (Sevic) és C-210/06 (Cartesio) ügyekben hozott ítéletében. Ilyen esetben az anticiklikus tőkepuffer megfelelő hozzárendelése érdekében az intézményeknek - amennyiben valamely kötelezett tekintetében tudomásuk van ilyen eltérésről - a lényeges kitettségeket a szóban forgó jogi személy tényleges központi ügyvezetésének helye alapján kell besorolniuk.
(6)
A kollektív befektetési formákkal (KBF) szembeni kitettségeket az alapul szolgáló kitettség kötelezettjének földrajzi helyéhez kell rendelni az e rendeletben meghatározottak szerint. Ha az alapul szolgáló kitettség kötelezettjének meghatározása indokolatlanul nagy terhet jelent, akkor a KBF-fel szembeni kitettség az intézmény székelye szerinti tagállamhoz rendelhető.
(7)
Egyéb eszközökkel szembeni kitettségeket, amennyiben kötelezettjük nem azonosítható, az intézmény székhelye szerinti tagállamhoz kell rendelni.
(8)
Arányossági és lényegességi szempontokat is figyelembe kell venni az összességében korlátozott külföldi kitettséggel rendelkező vagy korlátozott kereskedési könyvi tevékenységet folytató intézmények esetében, lehetővé téve számukra egyszerűbb hozzárendelési módszerek használatát. Ennek célja az olyan kisebb intézmények terheinek mérséklése, amelyek jellemzően korlátozott külföldi és kereskedési könyvi tevékenységet folytatnak.
(9)
Ez a rendelet az Európai Bankhatóság (EBH) által a Bizottsághoz benyújtott szabályozástechnikai standardtervezeten alapul.
(10)
Az EBH nyilvános konzultációt folytatott az e rendelet alapját képező szabályozástechnikai standard tervezetéről, elemezte az ezzel összefüggésben felmerülő lehetséges költségeket és hasznot, és kikérte az 1093/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) 37. cikke alapján létrehozott banki érdekképviseleti csoport véleményét,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
(1) „általános hitelkockázati kitettség”: a 2013/36/EU irányelv 140. cikke (4) bekezdésének a) pontjában említett kitettségnek az 575/2013/EU rendelet 92. cikkének (3) bekezdése szerint számított kockázati kitettségértéke;
(2) „kereskedési könyvi kitettség”: a 2013/36/EU irányelv 140. cikke (4) bekezdésének b) pontjában említett kitettségnek az 575/2013/EU rendelet 92. cikkének (3) bekezdése szerint számított kockázati kitettségértéke;
(3) „értékpapírosítási kitettség”: a 2013/36/EU irányelv 140. cikke (4) bekezdésének c) pontjában említett kitettségnek az 575/2013/EU rendelet 92. cikkének (3) bekezdése szerint számított kockázati kitettségértéke;
(4) „a kötelezett helye”: az a tagállam vagy harmadik ország, amelyben az intézmény általános hitelkockázati kitettségének partnere, vagy a kereskedési könyvben nem szereplő pénzügyi instrumentum kibocsátója, vagy a nem kereskedési könyvi kitettség partnere rendszeresen tartózkodik (természetes személy esetében), vagy amelyben székhelye található (jogi személy esetében); amennyiben a jogi személy tényleges központi ügyvezetésének helye székhelyétől eltérő tagállamban vagy harmadik országban van, „a kötelezett helye” a tényleges ügyvezetés helye szerinti tagállam vagy harmadik ország;
(5) „az adós helye”: az a tagállam vagy harmadik ország, amelyben a kereskedési könyvben nem szereplő pénzügyi instrumentum kibocsátója, vagy a nem kereskedési könyvi kitettség partnere rendszeresen tartózkodik (természetes személy esetében), vagy amelyben székhelye található (jogi személy esetében); amennyiben a jogi személy tényleges központi ügyvezetésének helye székhelyétől eltérő tagállamban vagy harmadik országban van, „az adós helye” a tényleges ügyvezetés helye szerinti tagállam vagy harmadik ország;
(6) „a bevétel helye”: azon eszközök helye szerinti tagállam vagy harmadik ország, amelyekből a speciális hitelezési kitettséghez kapcsolódó kötelezettség visszafizetésének elsődleges forrását jelentő bevétel származik;
(7) „külföldi kitettség”: olyan általános hitelkockázati kitettség, amely kötelezettjének helye nem az intézmény székhelye szerinti tagállamban található;
(8) „speciális hitelezési kitettség”: az 575/2013/EU rendelet 147. cikkének (8) bekezdésében említett jellemzőkkel rendelkező általános hitelkockázati kitettség.
2. cikk
Az általános hitelkockázati kitettség helye
(1) Minden olyan általános hitelkockázati kitettséget, amely nem tartozik e cikk (2)-(5) bekezdésének hatálya alá, a kötelezett helyéhez kell rendelni.
(2) Az 575/2013/EU rendelet 112. cikkének o) pontjában említett KBF-ekkel szembeni általános hitelkockázati kitettséget az alapul szolgáló kitettség kötelezettjének helyéhez kell rendelni. Ha egy KBF-fel szembeni kitettség alapjául szolgáló kitettségek kötelezettjeihez egynél több hely tartozik, akkor a KBF-fel szembeni adott kitettség esetében is alkalmazható e rendelet 4. cikkének (2) bekezdése.
(3) Az 575/2013/EU rendelet 147. cikkének (8) bekezdésében említett speciális hitelezési kitettségeket a bevétel helyéhez kell rendelni.
(4) Az 575/2013/EU rendelet 112. cikkének q) pontjában említett egyéb tételekkel szembeni általános hitelkockázati kitettséget az intézmény székhelye szerinti tagállamhoz kell rendelni, ha az intézmény nem tudja azonosítani a kötelezettet.
(5) Az alábbi általános hitelkockázati kitettségek az intézmény székhelye szerinti tagállamhoz rendelhetők:
a)
az 575/2013/EU rendelet 112. cikkének o) pontjában említett KBF-ekkel szembeni kitettségek, ha az intézmény a rendelkezésére álló belső vagy aránytalan erőfeszítés nélkül beszerezhető külső információk alapján nem tudja megállapítani az alapul szolgáló kitettségek kötelezettjének vagy kötelezettjeinek helyét;
b)
külföldi kitettségek, amelyek együttesen nem haladják meg az adott intézmény összesített általános hitelkockázati, kereskedési könyvi és értékpapírosítási kitettségének 2 %-át. Az összesített általános hitelkockázati, kereskedési könyvi és értékpapírosítási kitettséget az e bekezdés a) pontja, valamint a (4) bekezdés szerint lokalizált általános hitelkockázati kitettségek kizárásával kell kiszámítani.
(6) Az intézmények az (5) bekezdés b) pontjában említett százalékos arányt éves gyakorisággal és eseti jelleggel is kiszámítják. Eseti számításra az intézmény pénzügyi vagy gazdasági helyzetét érintő esemény előfordulásakor van szükség.
3. cikk
A kereskedési könyvi kitettség földrajzi helye
(1) A (2) és (3) bekezdésre is figyelemmel a kereskedési könyvi kitettségeket az adós helyéhez kell rendelni.
(2) Az 575/2013/EU rendelet harmadik része IV. címének 5. fejezete szerinti szavatolótőke-követelmény hatálya alá tartozó kereskedési könyvi kitettségek földrajzi helyét az intézmények az ilyen kitettségek teljes kockázattal súlyozott kitettségértékének és az alábbi hányadosnak a szorzataként határozzák meg:
a)
az 575/2013/EU rendelet harmadik része IV. címének 5. fejezete szerinti modell alapján meghatározott földrajzi helynek megfelelően felosztott részportfóliókra vonatkozó szavatolótőke-követelmények;
b)
az a) pont alapján meghatározott szavatolótőke-követelmények minden földrajzi helyre kiterjedő összesítése.
(3) Azok az intézmények, amelyeknek teljes kereskedési könyvi kitettsége nem haladja meg teljes általános hitelkockázati, kereskedési könyvi és értékpapírosítási kitettségük 2 %-át, az intézmény székhelye szerinti tagállamhoz is rendelhetik e kitettségeket.
(4) Az intézmények a (3) bekezdésben említett százalékos arányt éves gyakorisággal és eseti jelleggel is kiszámítják. Eseti számításra az intézmény pénzügyi vagy gazdasági helyzetét érintő esemény előfordulásakor van szükség.
4. cikk
Az értékpapírosítási kitettség földrajzi helye
(1) Az értékpapírosítási kitettséget az alapjául szolgáló kitettségek kötelezettjének helyéhez kell rendelni.
(2) Ha egy adott értékpapírosítási kitettség alapjául szolgáló kitettségek kötelezettjeihez több hely tartozik, akkor a kitettség az alapul szolgáló kitettségek azon kötelezettjének helyéhez rendelhető, amely az alapul szolgáló értékpapírosítási kitettségekben a legnagyobb részesedéssel bír.
(3) Azok az értékpapírosítási kitettségek, amelyek esetében az alapul szolgáló értékpapírosítási kitettségekről nem áll rendelkezésre információ, az intézmény helyéhez rendelhetők akkor, ha az intézmény nem képes azonosítani az alapul szolgáló eszköz kötelezettjét külső vagy belső forrásból rendelkezésére álló, vagy aránytalan erőfeszítés nélkül beszerezhető információk alapján.
5. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. június 4-én.