ДИРЕКТИВА 2014/51/ЕC НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
за изменение на Директива 2003/71/ЕО, Директива 2009/138/ЕО, Регламент (ЕО) № 1060/2009, Регламент (ЕО) № 1094/2010 и Регламент (ЕО) № 1095/2010 във връзка с правомощията на Европейския надзорен орган (Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) и на Европейския надзорен орган (Европейския орган за ценни книжа и пазари)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално членове 50, 53, 62 и 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Финансовата криза през 2007 и 2008 г. разкри сериозни слабости по отношение на финансовия надзор, както в конкретни случаи, така и по отношение на финансовата система като цяло. Моделите за надзор на национално равнище изостават по отношение на финансовата глобализация и наличието на интегрирани и взаимосвързани европейски финансови пазари, където много финансови институции извършват трансгранични операции. Кризата разкри сериозни слабости по отношение на сътрудничеството, координацията, последователното прилагане на правото на Съюза и доверието между националните компетентни органи.
(2)
В редица резолюции, приети преди и по време на финансовата криза, Европейският парламент призова за постигане на по-интегриран европейски надзор, за да се гарантират истински равни условия за всички участници на равнището на Съюза, и за това надзорът да отразява нарастващата интеграция на финансовите пазари в Съюза, по-специално в резолюциите си от 13 април 2000 г. относно съобщението на Комисията, озаглавено „Изпълнение на рамката за финансовите пазари: план за действие“, в резолюцията си от 21 ноември 2002 г. относно правилата за осъществяване на пруденциален надзор в Европейския съюз, в резолюцията си от 11 юли 2007 г. относно политиката в областта на финансовите услуги (2005-2010 г.) - Бяла книга, в резолюцията си от 23 септември 2008 г., съдържаща препоръки към Комисията относно хедж фондовете и фондовете за частно участие, в резолюцията си от 9 октомври 2008 г., съдържаща препоръки към Комисията относно последващи мерки при процеса „Ламфалуси“: бъдеща структура на надзора, както и в позициите си от 22 април 2009 г. относно измененото предложение за директива на Европейския парламент и на Съвета относно предприемането и упражняването на застрахователна и презастрахователна дейност (Платежоспособност II) и от 23 април 2009 г. относно предложението за регламент на Европейския парламент и на Съвета относно агенциите за кредитен рейтинг.
(3)
През ноември 2008 г. Комисията възложи на група на високо равнище, председателствана от Жак дьо Ларозиер, да представи препоръки за подобряване на европейската надзорна уредба с цел по-добра защита на гражданите на Съюза и възстановяване на доверието във финансовата система. В представения на 25 февруари 2009 г. окончателен доклад (доклада „Дьо Ларозиер“) групата на високо равнище препоръча засилване на надзорната рамка с цел намаляване на риска от бъдещи финансови кризи и на тяхната сериозност. Тя препоръча и всеобхватни реформи в надзорната структура на финансовия сектор в Съюза. С доклада „Дьо Ларозиер“ също така се препоръчва създаването на Европейска система за финансов надзор, която да включва три Европейски надзорни органа - по един за всеки от секторите на банковото дело, ценните книжа и застраховането и професионалното пенсионно осигуряване, както и на Европейски съвет за системен риск.
(4)
Финансовата стабилност е предпоставка за това реалната икономика да осигурява работни места, кредитиране и растеж. Финансовата криза разкри сериозни слабости на финансовия надзор, който не съумя да предвиди неблагоприятните макропруденциални промени или да предотврати натрупването на прекомерни рискове във финансовата система.
(5)
В заключенията от заседанието си от 18 и 19 юни 2009 г. Европейският съвет препоръча да бъде създадена Европейска система за финансов надзор, която да обхваща три нови Европейски надзорни органа. Той също така препоръча целта на системата да бъде повишаване на качеството и последователността на националния надзор, засилване на надзора върху трансграничните групи, създаване на единен Европейски правилник, приложим за всички финансови институции във вътрешния пазар. Той подчерта, че Европейските надзорни органи („ЕНО“) също следва да имат надзорни правомощия спрямо агенциите за кредитен рейтинг и прикани Комисията да подготви конкретни предложения относно това как Европейската система за финансов надзор („ЕСФН“) би могла да играе важна роля в кризисни ситуации.
(6)
През 2010 г. Европейският парламент и Съветът приеха три регламента за създаване на ЕНО: Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (4) за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски банков орган), Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (5) за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) („ЕОЗППО“) и Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (6) за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (ЕОЦКП) като част от ЕСФН.
(7)
За да може ЕСФН да функционира ефективно, са необходими промени в законодателните актове на Съюза в областта на действие на тези три ЕНО. Тези промени засягат определянето на приложното поле на определени правомощия на ЕНО, включването на определени правомощия в съществуващите процеси, установени в съответните законодателни актове на Съюза, както и изменения с цел осигуряване на гладкото и ефективно функциониране на ЕНО в рамките на ЕСФН.
(8)
Създаването на ЕНО следва съответно да бъде придружено от изготвянето на единен европейски правилник, който ще осигури последователното хармонизиране и еднообразното прилагане, като по този начин ще допринесе за още по-ефективното функциониране на вътрешния пазар и по-ефективното осъществяване на надзор на микроравнище. В регламентите за създаване на ЕСФН се предвижда, че ЕНО могат да разработват проекти на технически стандарти в посочените от съответното законодателство области, които в съответствие с членове 290 и 291 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) ще бъдат представяни на Комисията за приемане чрез делегирани или изпълнителни актове. Докато в Директива 2010/78/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (7) бе установена първата група от тези области, с настоящата директива следва да се определи допълнителна група от области, особено по отношение на Директиви 2003/71/ЕО и 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8), на Регламент (ЕО) № 1060/2009 на Европейския парламент и на Съвета (9) и на Регламенти (ЕС) № 1094/2010 и (ЕС) № 1095/2010.
(9)
Съответните законодателни актове следва да определят областите, в които ЕНО са оправомощени да разработват проекти на технически стандарти, и начина на приемане на тези стандарти. Съответните законодателни актове следва да установят елементите, условията и характеристиките, както предвижда член 290 от ДФЕС в случай на делегирани актове,.,.
(10)
С определянето на областите, в които следва да се приемат технически стандарти, следва да се постигне подходящият баланс между съставянето на единен набор от хармонизирани правила и предотвратяването на излишно усложненото регулиране и прилагане. Следва да се подберат само тези области, по отношение на които съгласуваните технически правила ще допринесат значително и ефективно за постигането на целите на съответните законодателни актове, като същевременно се гарантира, че политическите решения се вземат от Европейския парламент, Съвета и Комисията в съответствие с техните обичайни процедури.
(11)
Въпросите, попадащи в обхвата на техническите стандарти, следва да са от подчертано техническо естество, като тяхното разработване изисква специализирания опит на експерти по надзора. Регулаторните технически стандарти, приети като делегирани актове, съгласно член 290, ДФЕС, следва да доразвият, уточнят и определят условията за последователно хармонизиране на правилата, които са част от приетите от Европейския парламент и от Съвета законодателни актове, като допълват или изменят някои техни несъществени елементи. От друга страна, техническите стандарти за изпълнение, приети под формата на актове за изпълнение, съгласно член 291, ДФЕС, следва да установят условията за единно прилагане на правните актове. Техническите стандарти следва да не изискват вземането на политически решения.
(12)
В случая на регулаторните технически стандарти е уместно да бъде прилагана, по целесъобразност, процедурата, предвидена съответно в членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1093/2010, Регламент (ЕС) № 1094/2010 и Регламент (ЕС) № 1095/2010. Техническите стандарти за изпълнение следва да бъдат приети, по целесъобразност, в съответствие с процедурата, предвидена съответно в член 15 от Регламент (ЕС) № 1093/2010, Регламент (ЕС) № 1094/2010 и Регламент (ЕС) № 1095/2010.
(13)
Регулаторните технически стандарти и техническите стандарти за изпълнение следва да допринасят за създаването на единен правилник за правото в областта на финансовите услуги, одобрено от Европейския съвет в заключенията му от юни 2009 г. Доколкото някои изисквания в законодателните актове на Съюза не са изцяло хармонизирани, и в съответствие с принципа на предпазните мерки при надзора регулаторните технически стандарти и техническите стандарти за изпълнение, развиващи, уточняващи или определящи условията за прилагане на тези изисквания, не следва да възпрепятстват държавите членки да изискват допълнителна информация или да налагат по-строги изисквания. Затова регулаторните технически стандарти и техническите стандарти за изпълнение следва да позволяват на държавите членки да изискват допълнителна информация или да налагат по-строги изисквания в определени области, в които съответните законодателни актове предвиждат подобна преценка.
(14)
Съгласно регламенти (ЕС) № 1093/2010, (ЕС) № 1094/2010 и (ЕС) № 1095/2010, преди да представят регулаторните технически стандарти или техническите стандарти за изпълнение на Комисията, ЕНО следва при необходимост да проведат открити обществени консултации по тях и да анализират свързаните с тях възможни разходи и ползи.
(15)
Следва да е възможно регулаторните технически стандарти и техническите стандарти за изпълнение да предвиждат преходни мерки със съобразени срокове, ако разходите за незабавното прилагане биха били прекомерно големи в сравнение с ползите.
(16)
Към момента на приемане на настоящата директива работата, свързана с подготовката на и консултациите, свързани с първия набор от мерки за изпълнение на рамковите правила съгласно Директива 2009/138/ЕО е в напреднал етап. В интерес на ранното приключване на работата по тези мерки е целесъобразно да се позволи на Комисията, за преходен период, да приема регулаторните технически стандарти, предвидени в настоящата директива, в съответствие с процедурата за приемане на делегирани актове. Всички изменения на тези делегирани актове или - след изтичането на преходния период - всички регулаторни технически стандарти за изпълнение на Директива 2009/138/ЕО следва да бъдат приети в съответствие с членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
(17)
Освен това е целесъобразно да се разреши на ЕОЗППО, след изтичането на преходен период от две години, да предложи актуализиране на поредица от делегирани актове под формата на регулаторни технически стандарти. Това актуализиране следва да бъде ограничено до техническите аспекти на съответните делегирани актове и не следва да предполага вземане на стратегически решения или избор на политики.
(18)
Когато ЕОЗППО подготвя или изготвя проекти на регулаторни технически стандарти за адаптиране на делегираните актове към развитието на техническите аспекти на финансовите пазари, Комисията следва да гарантира едновременно, навременно и подходящо предаване на информацията относно обхвата на тези проекти на регулаторни технически стандарти на Европейския парламент и на Съвета.
(19)
В Регламенти (ЕС) № 1093/2010, (ЕС) № 1094/2010 и (ЕС) № 1095/2010 се предвижда механизъм за уреждане на разногласията между националните надзорни органи. Ако даден национален надзорен орган не е съгласен с процедурата или същността на дадено действие или бездействие на друг национален надзорен орган в областите, определени в законодателните актове на Съюза в съответствие с посочените регламенти, когато съгласно съответния законодателен акт се изисква сътрудничество, координация или съвместно вземане на решение от страна на националните надзорни органи от повече от една държава членка, по искане на един от националните надзорни органи съответният ЕНО следва да може да съдейства на органите да постигнат съгласие в рамките на съответните срокове, установени от ЕНО, който следва да вземе предвид съответните срокове, предвидени в съответното законодателство, както и сложността и спешния характер на разногласията. В случай че това разногласие продължи, ЕНО следва да може да разреши въпроса.
(20)
Регламенти (ЕС) № 1093/2010, (ЕС) № 1094/2010 и (ЕС) № 1095/2010 изискват случаите, в които може да се използва механизмът за уреждане на разногласия между националните надзорни органи, да бъдат посочени в секторното законодателство. Настоящата директива следва да определи първия набор от такива случаи в застрахователния и презастрахователния сектор и не следва да засяга добавянето на още случаи в бъдеще. Настоящата директива не следва да възпрепятства ЕНО да действат в съответствие с други правомощия или да изпълняват задачите, посочени в Регламенти (ЕС) № 1093/2010, (ЕС) № 1094/2010 и (ЕС) № 1095/2010, включително необвързваща медиация и принос към последователно, ефикасно и ефективно прилагане на правото на Съюза. Освен това в областите, по отношение на които под някаква форма в съответното право вече е установена необвързваща медиация или съществуват срокове за съвместните решения, взети от един или повече национални надзорни органи, ще бъдат необходими изменения за осигуряване на яснота и на безпрепятствено провеждане на процеса на вземане на съвместно решение, а също, за да се осигури, при необходимост, способността за разрешаване на разногласията от страна на ЕНО. Задължителната процедура за уреждане на разногласия е предвидена за разрешаване на случаи, при които националните надзорни органи не могат да решат помежду си процедурни въпроси или въпроси по същество, свързани със спазването на правото на Съюза.
(21)
Поради това настоящата директива следва да определи ситуации, при които може да се наложи разрешаване на процедурен въпрос или въпрос по същество, засягащ съответствието с правото на Съюза, който не може да бъде разрешен самостоятелно от националните надзорни органи. При такава ситуация един от засегнатите национални надзорни органи следва да може да повдигне въпроса пред съответния ЕНО. Този ЕНО следва да действа в съответствие с регламента за неговото създаване и с настоящата директива. Той следва да може да изиска от съответните национални надзорни органи да предприемат конкретно действие или да се въздържат от всякакво действие с цел въпросът да бъде разрешен и да се гарантира съответствие с правото на Съюза със задължително действие за съответните национални надзорни органи. В случаите, когато съответният законодателен акт на Съюза дава право на преценка на държавите членки, решенията на даден ЕНО не следва да заместват правото на преценка на националните надзорни органи, когато то е в съответствие с правото на Европейския съюз.
(22)
В Директива 2009/138/ЕО се предвижда съвместно вземане на решения при одобряването на заявления за използване на вътрешен модел на равнище група или дъщерно предприятие, при одобряването на заявления за създаване на дъщерно предприятие в съответствие с членове 238 и 239 от въпросната директива, както и при определянето на орган за групов надзор въз основа на критерии, различни от посочените в член 247 от нея. Във всички тези области следва чрез изменение да бъде ясно посочено, че при разногласие ЕОЗППО може да разреши разногласието посредством процеса, установен в Регламент (ЕС) № 1094/2010. Този подход изяснява, че макар да не следва ЕОЗППО да замества оперативната самостоятелност на националните надзорни органи, следва да бъде възможно разногласията да бъдат разрешени, а сътрудничеството да бъде укрепено, преди по отношение на дадена институция да бъде взето или издадено окончателно решение от националния надзорен орган. ЕОЗППО следва да разрешава разногласията, като посредничи между противоречащите си становища на надзорните органи.
(23)
Новата структура в областта на надзора, установена от ЕСФН, ще изисква от националните надзорни органи да сътрудничат тясно с ЕНО. С измененията на съответните законодателни актове следва да се осигури премахването на правните пречки пред задълженията за обмен на информация, включени в Регламенти (ЕС) № 1093/2010, (ЕС) № 1094/2010 и (ЕС) № 1095/2010, както и това, че предоставянето на данни не създава ненужни административни тежести.
(24)
От застрахователните и презастрахователните предприятия следва да се изисква само да предоставят такава информация на своите национални надзорни органи, която е от значение за надзора, като се вземат предвид целите на надзора, посочени в Директива 2009/138/ЕО. Информация за пълен списък на активите, предоставяна елемент по елемент както и друга информация, предоставяна на определени периоди, по-кратки от една година, следва да се изисква единствено когато ползата от допълнителните сведения, получени от националните надзорни органи за целите на контрола върху финансовото състояние на предприятията или във връзка с потенциалното въздействие на техните решения върху финансовата стабилност, надхвърля тежестта, свързана с изчисляването и предаването на тази информация. След оценка на естеството, мащаба и сложността на рисковете, свързани с дейността на предприятието, националните надзорни органи следва да имат правомощието да разрешават ограничения по отношение на честотата и обхвата на докладваната информация или да освобождават от задължението за докладване елемент по елемент само когато предприятието не надвишава определени прагове. Следва да се гарантира, че най-малките предприятия са допустими за ограничения и освобождаване и че тези предприятия не представляват повече от 20 % от животозастрахователния и общо застрахователния пазар на дадена държава членка или от нейния презастрахователен пазар.
(25)
С цел да се гарантира, че информацията, докладвана от участващите застрахователни и презастрахователни предприятия или застрахователни холдинги на нивото на групата, е точна и пълна, националните надзорни органи не следва да допускат ограничения по отношение на информацията, която трябва да се докладва, или да освобождават от докладване елемент по елемент предприятия, които принадлежат към дадена група, освен в случаите, когато националният надзорен орган се е уверил, че докладването би било неуместно с оглед естеството, мащаба и сложността на рисковете, характерни за дейността на групата.
(26)
В областите, в които по силата на Директива 2009/138/ЕО Комисията е понастоящем оправомощена да приема мерки за изпълнение, когато тези мерки представляват незаконодателни актове от общ характер, които допълват или изменят определени несъществени елементи от тази Директива по смисъла на член 290 от ДФЕС Комисията следва да бъде оправомощена да приема делегирани актове в съответствие с този член или регулаторни технически стандарти в съответствие с член 10 и член 14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
(27)
С цел да гарантира еднаквото третиране на всички застрахователни и презастрахователни предприятия при изчисляването на капиталовото изискване за платежоспособност съгласно Директива 2009/138/ЕО на базата на стандартната формула, или да отчете развитието на пазара, Комисията следва да бъде оправомощена да приема делегирани актове във връзка с изчисляването на капиталовото изискване за платежоспособност на базата на стандартната формула.
(28)
В случаите, когато рисковете не са покрити адекватно от даден подмодул, ЕОЗППО следва да бъде оправомощен да разработи проекти на регулаторни технически стандарти по отношение на количествените ограничения и критериите за допустимост на активите за капиталовите изисквания за платежоспособност въз основа на стандартната формула.
(29)
За да се даде възможност за съгласуваното изчисляване на техническите резерви от страна на застрахователните и презастрахователните предприятия съгласно Директива 2009/138/ЕО, е необходимо един централен орган да може редовно да извлича, публикува и актуализира определена техническа информация във връзка със срочната структура на безрисковия лихвен процент, отчитайки наблюденията над финансовите пазари. Начинът на извличане на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент следва да бъде прозрачен. С оглед на техническия характер и застрахователното естество на тези задачи те следва да бъдат осъществявани от ЕОЗППО.
(30)
Съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент следва да избягва изкуствената променливост на техническите резерви и на допустимите собствени средства и да осигурява стимули за добро управление на риска. Изборът на начална точка на екстраполацията на безрискови лихвени проценти следва да позволи на предприятията да обвържат с облигации паричните потоци, които са дисконтирани с неекстраполираните лихвени проценти при изчисляването на най-добра прогнозна оценка. При пазарни условия, подобни на тези към датата на приемане на настоящата директива, началната точка на екстраполация на безрискови лихвени проценти, по-специално за еврото, следва да бъде при падеж от 20 години. При пазарни условия, подобни на тези към датата на влизане в сила на настоящата директива, екстраполираната част на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, по-специално на еврото, следва да клони по такъв начин към крайния форуърден лихвен процент, че за падежите от 40 години след началната точка на екстраполацията екстраполираните форуърдни лихвени проценти да не се различават с повече от три базисни пункта от крайния форуърден лихвен процент. За валути, различни от еврото, при определяне на началната точка на екстраполацията на безрисковите лихвени проценти и подходящия период на конвергенция към крайния форуърден лихвен процент следва да се вземат предвид характеристиките на местните пазари на облигации и суапове.
(31)
Когато застрахователните и презастрахователните предприятия притежават облигации или други активи с характеристики, свързани с паричните потоци сходни с тези на падежа, те не са изложени на риск от променящите се спредове на тези активи. За да се избегнат ситуации, при които промените в спредовете на активите се отразяват на размера на собствения капитал на тези предприятия, те следва да имат възможност да коригират съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент за изчисляването на най-добрата прогнозна оценка в съответствие с движението на спредовете на техните активи. Прилагането на такива изравнителни корекции следва да бъде предмет на одобрение от надзорните органи и чрез строги изисквания за активите и пасивите следва да се гарантира, че застрахователните и презастрахователните предприятия могат да задържат собствеността върху активите си до падежа. По-специално паричните потоци на активите и пасивите следва да бъдат приведени в съответствие и активите следва да бъдат заменяни с цел запазване на съответствието само когато очакваните парични потоци са се променили значително, например в случай на понижаване на рейтинга или неизпълнение на облигация. Застрахователните и презастрахователните предприятия следва да оповестяват публично въздействието на изравнителните корекции върху финансовото им състояние, за да се гарантира достатъчна прозрачност.
(32)
За да се избегне проциклично инвестиционно поведение, застрахователните и презастрахователните предприятия следва да имат възможност да коригират съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент с цел изчисляване на най-добрата прогнозна оценка на техническите резерви, за да смекчат последствията от прекомерни спредове на облигации. Такава корекция за променливост следва да се основава на референтните портфейли за съответните валути на тези предприятия, и когато е необходимо да се гарантира представителност, на референтните портфейли за националните застрахователни пазари. Застрахователните и презастрахователните предприятия следва да оповестяват публично въздействието на корекциите за променливост върху финансовото им състояние, за да се гарантира достатъчна прозрачност.
(33)
С оглед на голямото значение на дисконтирането за изчисляването на техническите резерви Директива 2009/138/ЕО следва да гарантира еднакви условия при избора на дисконтовите лихвени проценти от страна на застрахователните и презастрахователните предприятия. За да се гарантират такива еднакви условия, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия, за да предвиди съответните срочни структури на безрисковия лихвен процент за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка и основните спредове при изчисляването на изравнителните корекции и на корекциите за променливост. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (10).Тези актове за изпълнение следва да се основават на техническа информация, получена и публикувана от ЕОЗППО. За приемането на тези актове за изпълнение следва да бъде използвана процедурата по консултиране.
(34)
Комисията следва да приеме актове за изпълнение с незабавно приложение, когато в надлежно обосновани случаи, свързани със съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, наложителни причини за спешност изискват това.
(35)
С цел смекчаване на нежелани потенциални проциклични ефекти, периодът за възстановяване на нарушеното капиталово изискване за платежоспособност следва да се удължи при извънредни неблагоприятни ситуации, включително в случай на сривове на финансовите пазари, продължителни условия на ниски лихвени проценти и катастрофични събития със значително въздействие върху застрахователните и презастрахователните предприятия, представляващи значителен дял от пазара или засегнати видове дейности. ЕОЗППО следва да носи отговорност за декларирането на настъпването на извънредни неблагоприятни ситуации и Комисията следва да бъде оправомощена да приема мерки посредством делегирани актове и актове за изпълнение, определящи критериите и съответните процедури.
(36)
В контекста на изравнителната корекция на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, предвидена по силата на настоящата директива, изискването портфейлът от застрахователните и презастрахователните задължения, към които се прилага изравнителната корекция и целевият портфейл от активи да се идентифицират, организират и управляват отделно от другите дейности на предприятията и посочените активи да не могат да се използват за покриването на загуби, възникнали от други дейности на предприятията следва да се разбират в икономически смисъл. Тя не следва да предполага изискване за държавите членки да разполагат с правна концепция за обособени средства в националното законодателство. Предприятия, които използват изравнителна корекция, следва да идентифицират, организират и управляват портфейла от активи и задължения отделно от останалите части на дейността и поради това не следва да се разрешава да се посрещат рискове, възникващи в друга част от дейността, като се използват целеви портфейл от активи. Макар това да позволява ефикасно управление на портфейла, намалените възможност за прехвърляне и обхват за диверсификация между целевия портфейл и останалата част от нуждите на предприятието трябва за целите на изравнителните корекции да бъде отразено в корекции по отношение на собствените средства и капиталовите изисквания за платежоспособност.
(37)
Спредът на референтния портфейл, посочен в настоящата директива, следва да бъде определен по прозрачен начин, като се използват съответните показатели, ако такива съществуват.
(38)
С цел да се гарантира прозрачно прилагане на корекцията за променливост, изравнителната корекция и преходните мерки относно безрисковия лихвен процент и техническите разпоредби, предвидени по силата на настоящата директива, застрахователните и презастрахователните предприятия следва да оповестяват публично въздействието на неприлагането на тези мерки върху финансовото им състояние, включително върху размера на техническите резерви, капиталовото изискване за платежоспособност, минималното капиталово изискване съгласно Директива 2009/138/ЕО, основните собствени средства и размера на собствените средства, допустими за покриване на минималното капиталово изискване и капиталовото изискване за платежоспособност.
(39)
В националното си законодателство държавите членки следва да могат да предоставят на своите национални надзорни органи правото да разрешават и при изключителни обстоятелства да отхвърлят използването на корекцията за променливост.
(40)
За да се гарантира хармонизираното осигуряване на определени технически данни, служещи за изчисляването на капиталовото изискване за платежоспособност посредством стандартната формула, които например да позволят хармонизиран подход при използването на рейтинги, на ЕОЗППО следва да бъдат делегирани специфични задачи. Признаването на агенциите за кредитен рейтинг следва да бъде съгласувано и приведено в съответствие с Регламент (ЕО) № 1060/2009, Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11) и Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (12). Следва да се избягва припокриване с Регламент (ЕО) № 1060/2009, и за тази цел е обоснована ролята на Съвместния комитет на европейските надзорни органи, създаден с Регламент (ЕС) № 1093/2010, Регламент (ЕС) № 1094/2010 и Регламент (ЕС) № 1095/2010. ЕОЗППО следва да използва оптимално компетентността и експертния опит на ЕОЦКП. Подробностите във връзка с начина на изпълнението на тези задачи следва да бъдат допълнително уточнени в мерките, които ще бъдат приети чрез делегирани актове или актове за изпълнение.
(41)
Списъците на регионалните правителства и местни органи на властта, публикувани от ЕОЗППО, не следва да бъдат по-подробни, отколкото е необходимо, за да се гарантира, че тези правителства или органи се третират по същия начин само когато рисковете от експозиция са същите като тези за централните правителства.
(42)
За да се гарантира в рамките на Директива 2009/138/ЕО хармонизиран подход при определянето на обстоятелствата, позволяващи удължаване на срока за възстановяване при нарушения на капиталовото изискване за платежоспособност, следва да бъдат уточнени условията, които представляват извънредна неблагоприятна ситуация. ЕОЗППО следва да носи отговорност за декларирането на настъпването на такива извънредни неблагоприятни ситуации и Комисията следва да бъде оправомощена да приема мерки посредством делегирани актове и актове за изпълнение, уточняващи критериите и съответните процедури в случай на такива извънредни неблагоприятни ситуации.
(43)
За да се гарантира междусекторната съгласуваност и да се отстранят несъответствията между интересите на предприятията, които "преопаковат" заеми като търгуеми ценни книжа и други финансови инструменти (издаващи дружества или спонсори), и интересите на застрахователните или презастрахователните предприятия, които инвестират в такива ценни книжа или инструменти, Комисията следва да бъде оправомощена да приема мерки посредством делегирани актове по отношение на инвестициите в "преопаковани" заеми съгласно Директива 2009/138/ЕО, с които да се определят не само изискванията, но и последствията от нарушаването на тези изисквания.
(44)
С цел по-голямо сближаване на процедурите за надзорно одобрение, които са предвидени в Директива 2009/138/ЕО по отношение на специфичните параметри на предприятието, политиките за промяна на модела, схемите със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск и налагането и отмяната на изискване за добавен капитал, Комисията следва да бъде оправомощена да приема мерки посредством делегирани актове, уточняващи съответната процедура в тези области.
(45)
Разработването от Международна асоциация на органите за застрахователен надзор на глобални, базирани на риска стандарти за платежоспособност е в ход и продължава да насърчава засилването на международната координация и сътрудничество на надзорните органи. Разпоредбите в Директива 2009/138/ЕО относно делегираните актове на Комисията за определяне на еквивалентността на режимите за платежоспособност и пруденциалните режими на трети държави са в съответствие с целите за насърчаване на международното сближаване към въвеждането на основани на риска режими за платежоспособност и пруденциални режими. Тъй като някои трети държави могат да се нуждаят от повече време за адаптиране и прилагане на режимите на платежоспособност и пруденциалните режими, покриващи изцяло изискванията за еквивалентност, е необходимо да се определят условията по отношение на третирането на режимите на тези трети държави, за да може тези трети държави да бъдат признати като временно съответстващи на изискванията за еквивалентност. Делегираните актове на Комисията за определяне на временна еквивалентност отчитат международното развитие, когато това е целесъобразно. Когато Комисията определи, че режимът за пруденциален групов надзор на трети страни временно съответства на изискванията за еквивалентност, следва да бъде предоставена възможност за допълнителна надзорна отчетност с цел да се осигури защита на титулярите на полици и бенефициерите в рамките на Съюза.
(46)
Предвид специфичното естество на застрахователния пазар, с цел да се гарантират равнопоставени условия за застрахователните и презастрахователните предприятия, които са установени в трети държави, независимо дали тяхното предприятие майка е установено в Съюза или не, Комисията следва да може да прецени, че дадена трета държава временно отговаря на изискванията за еквивалентност за целите на изчисляване на изискванията за групова платежоспособност и на допустими собствени средства за удовлетворяване на тези изисквания.
(47)
За да се гарантира правилното информиране на заинтересованите страни относно структурата на застрахователните или презастрахователни групи, е необходимо информацията относно тяхната правна, управленска и организационна структура да бъде направена достъпна за обществеността. Тази информация следва да съдържа най-малко сведения относно юридическото наименование, вида дейност и държавата на учредяване на дъщерни предприятия, материално свързани предприятия и значими клонове.
(48)
Решенията на Комисията, съгласно които режима на платежоспособност или пруденциалният режим на трета държава е изцяло или временно еквивалентен, следва да вземат предвид при необходимост съществуването, продължителността и естеството на преходните мерки в режимите на тези трети държави.
(49)
За да могат европейските кооперативни дружества, създадени съгласно Регламент (ЕО) 1435/2003 (13), да предоставят застрахователни и презастрахователни услуги, е необходимо списъкът на позволените правни форми на застрахователни и презастрахователни предприятия съгласно Директива 2009/138/ЕО да бъде разширен, за да включи Европейското кооперативно дружество.
(50)
Долната граница на минималното капиталово изискване в евро за застрахователните и презастрахователни предприятия следва да бъде променена. Промяната се налага поради периодичното адаптиране на съществуващата долна граница на капиталовото изискване за тези предприятия с цел отчитане на инфлацията.
(51)
Изчисляването на капиталовото изискване за платежоспособност за здравни застраховки следва да отразява националните системи за изравняване и също така да взема предвид промените в националното законодателство в областта на здравеопазването, тъй като те са основна част от застрахователната система в рамките на националните пазари на здравното застраховане.
(52)
Определени изпълнителни правомощия, предвидени съгласно член 202 от Договора за създаването на Европейската общност, следва да бъдат заместени със съответните разпоредби съгласно член 290 от ДФЕС.
(53)
Привеждането на процедурите по комитология в съответствие с ДФЕС, и по-специално с член 290 от него, следва да бъде направено поотделно за всеки случай. С цел да се отчете техническото развитие на финансовите пазари и да се определят изискванията, посочени в директивите, изменени с настоящата директива, Комисията следва да бъде оправомощена да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от ДФЕС. Делегирани актове следва да бъдат приети по-специално във връзка с подробните разпоредби относно изискванията спрямо управлението, оценяването, надзорната отчетност и публичното оповестяване, определянето и класифицирането на собствените средства, стандартната формула за изчисляване на капиталовото изискване за платежоспособност (включително всички последващи промени в областта на добавения капитал) и избора на методите и допусканията за изчисляване на техническите резерви.
(54)
В декларация № 39 относно член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз, приложена към Заключителния акт на Междуправителствената конференция, на която беше приет Договорът от Лисабон, Конференцията отбеляза намерението на Комисията при изготвяне на проектите на делегирани актове в областта на финансовите услуги да продължи да се консултира с определените от държавите членки експерти в съответствие с нейната установена практика.
(55)
Европейският парламент и Съветът следва да разполагат със срок от три месеца, считано от датата на уведомяването, за да представят възражения срещу делегиран акт. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок следва да може да бъде удължен с три месеца по отношение на важни проблемни области. Следва също да се даде възможност на Европейския парламент и на Съвета да информират другите институции за намерението си да не представят възражения. Подобно одобрение на делегирани актове на ранен етап е особено уместно в случаите, когато е необходимо да бъдат спазени срокове, например когато в основния акт са предвидени срокове, в рамките на които Комисията трябва да приеме делегирани актове.
(56)
В светлината на финансовата криза и процикличните механизми, които допринесоха за зараждането ѝ и утежниха последиците от нея, Съветът за финансова стабилност, Базелският комитет по банков надзор и Г-20 направиха препоръки за смекчаване на процикличните ефекти на финансовите правила. Тези препоръки имат пряко отношение към застрахователните и презастрахователните предприятия като важен елемент от финансовата система.
(57)
За да се постигне последователно прилагане на настоящата директива и да се гарантира макропруденциалният надзор в целия Европейски съюз е уместно Европейският съвет за системен риск, създаден с Регламент (ЕС) № 1092/2010 на Европейския парламент и на Съвета (14), да разработи принципи, пригодени за икономиката на Съюза.
(58)
Финансовата криза показа нагледно факта, че финансовите институции подценяват изключително много равнището на кредитен риск от контрагента, свързан с извънборсови деривативни инструменти. Това подтикна Г-20 през септември 2009 г. да призове повече извънборсови деривативни инструменти да бъдат подложени на клиринг чрез централен контрагент. Те също така поискаха извънборсовите деривативни инструменти, които не могат да бъдат подложени на клиринг на централно равнище, да подлежат на по-високи капиталови изисквания, за да отразят в необходимата степен по-високия риск, свързан с тях.
(59)
При изчисляването на стандартната формула за капиталовото изискване за платежоспособност експозициите към квалифицираните централни контрагенти следва да се третират в съответствие с третирането на тези експозиции в капиталовите изисквания за кредитните и финансовите институции, както е определено в член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, по-конкретно по отношение на различията в третирането между квалифицирани централни контрагенти и други контрагенти.
(60)
За да се гарантира, че целта на Съюза за дългосрочно устойчиво развитие и целите на Директива 2009/138/ЕО за първостепенна защита на титулярите на полици, както и за осигуряване на финансова стабилност, продължават да бъдат изпълнявани, Комисията следва да направи преглед на целесъобразността на методите, допусканията и стандартните параметри, които се използват при изчисляване на стандартна формула за капиталовото изискване за платежоспособност, в срок от пет години от датата на прилагане на Директива 2009/138/ЕО. Преразглеждането следва по-специално да се основава на цялостния опит на застрахователните и презастрахователните предприятия, които използват стандартната формула за капиталовото изискване за платежоспособност през преходния период. В прегледа следва също така да се вземат предвид резултатите за всеки клас активи и за финансовите инструменти, поведението на инвеститорите при тези активи и финансови инструменти, както и развитието при определянето на международните стандарти в областта на финансовите услуги. Може да бъде необходимо преразглеждането на стандартните параметри за определени класове активи, например ценни книжа с постоянна доходност и дългосрочни инфраструктури, да бъде определено като приоритет.
(61)
За да се осигури плавният преход към новия режим съгласно Директива 2009/138/ЕО, е необходимо да се предвидят поетапно въвеждане и конкретни преходни мерки. С преходните мерки следва да се цели избягване на пазарните смущения и ограничаване на въздействието върху съществуващите продукти, а също и осигуряване на предлагането на застрахователните продукти. Преходните мерки следва да насърчават предприятията да започнат в най-кратки срокове да съблюдават конкретните изисквания на новия режим.
(62)
Необходимо е да се предвиди преходен режим за дейностите по професионално пенсионно осигуряване, извършвани от застрахователни предприятия съгласно член 4 от Директива 2003/41/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (15), докато Комисията извършва преглед на тази директива. Действието на транснационалния режим следва да се прекрати с влизането в сила на измененията на Директива 2003/41/ЕО.
(63)
Независимо от очакваното прилагане на Директива 2009/138/ЕО, особено за целите на оценките, отнасящи се до одобрението на вътрешни модели, допълнителни собствени средства, класификация на собствените средства, специфичните за предприятията параметри, схеми със специална цел, основаващия се на срока подмодул на капиталовия риск и преходните разпоредби относно изчисляването на най-добрата прогнозна оценка по отношение на застрахователните или презастрахователните задължения, отговарящи на отчетените премии по съществуващи договори, директиви 64/225/EИО (16), 73/239/ЕИО (17), 73/240/ЕИО (18), 76/580/ЕИО (19), 78/473/ЕИО (20), 84/641/ЕИО (21), 87/344/ЕИО (22), 88/357/ЕИО (23) и 92/49/ЕИО (24) на Съвета и Директиви 98/78/ЕО (25), 2001/17/ЕО (26), 2002/83/ЕО (27) и 2005/68/ЕС (28) на Европейския парламент и на Съвета (наричани общо „Платежоспособност I“), изменени с актовете, изброени в част А на приложение VI към Директива 2009/138/ЕО, следва да продължават да се прилагат до края на 2015 г.
(64)
В съответствие със Съвместната политическа декларация на държавите членки и на Комисията от 28 септември 2011 г. относно обяснителните документи държавите членки се задължават в обосновани случаи да прилагат към уведомлението за своите мерки за транспониране един или повече документи, обясняващи връзката между компонентите на дадена директива и съответните елементи от националните инструменти за транспониране. Законодателят смята, че предоставянето на тези документи е обосновано по отношение на настоящата директива и Директива 2009/138/ЕО.
(65)
Тъй като целите на настоящата директива, а именно подобряването на функционирането на вътрешния пазар чрез подсигуряване на високо, ефективно и съгласувано равнище на пруденциално регулиране и надзор, защитата на титулярите на полици и бенефициерите и по този начин на дружествата и потребителите, защитата на целостта, ефикасността и нормалното функциониране на финансовите пазари, запазването на стабилността на финансовата система и засилването на международната надзорна координация, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, а поради обхвата на действието си могат да бъдат по-добре постигнати на равнище на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на посочените цели.
(66)
Поради това Директиви 2003/71/ЕО и 2009/138/ЕО и Регламенти (ЕО) № 1060/2009, (ЕС) № 1094/2010 и (ЕС) № 1095/2010 следва да бъдат съответно изменени,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Изменения на Директива 2003/71/ЕО
Директива 2003/71/ЕО се изменя, както следва:
1)
В член 5, параграф 4 третата алинея се заменя със следното:
„В случай че окончателните условия по предлагането не се включват нито в основния проспект, нито в притурка, те се предоставят на инвеститорите, депозират се при компетентния орган на държавата членка по произход и се съобщават от този компетентен орган на компетентния орган на приемащата държава членка (приемащите държави членки) веднага след като това стане практически осъществимо при всяко публично предлагане, и по възможност преди започването на публичното предлагане или допускането до търгуване. Компетентният орган на държавата членка по произход уведомява ЕОЦКП за тези окончателни условия. Окончателните условия съдържат само информация, свързана с обявата за ценните книжа и не се използват като притурка към основния проспект. В такива случаи се прилага член 8, параграф 1, буква а).“;
2)
В член 11 параграф 3 се заменя със следното:
„3. С цел да се осигури последователно хармонизиране във връзка с настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, уточняващи информацията, която се инкорпорира чрез препращане.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 1 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти съгласно членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.“;
3)
В член 13 параграф 7 се заменя със следното:
„7. С цел да се осигури последователно хармонизиране във връзка с одобряването на проспекта ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на процедурите за одобряване на проспекта и условията, при които сроковете могат да бъдат коригирани.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 1 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти съгласно членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.“;
4)
В член 14 параграф 8 се заменя със следното:
„8. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на съдържащите се в параграфи 1 - 4 разпоредби относно публикуването на проспекта.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 1 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти съгласно членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.“;
5)
В член 15 параграф 7 се заменя със следното:
„7. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на разпоредбите относно разпространяването на реклами, с които се съобщава намерението публично да се предлагат ценни книжа или допускането до търгуване на регулиран пазар, по-специално преди проспектът да е публично представен или преди откриването на записването, както и да определя посочените в параграф 4 разпоредби.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 1 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти съгласно членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.“;
6)
Вмъква се следният член:
„Член 31а
Персонал и ресурси на ЕОЦКП
ЕОЦКП извършва оценка на нуждите от персонал и ресурси, свързани с осъществяването на неговите правомощия и задължения в съответствие с настоящата директива, и представя доклад във връзка с това пред Европейския парламент, Съвета и Комисията.“
Член 2
Изменения на Директива 2009/138/ЕО
Директива 2009/138/ЕО се изменя, както следва:
1)
Член 13 се изменя, както следва:
а)
след точкa 32) се добавя следната точка:
„32а)
„квалифициран централен контрагент“ означава централен контрагент, получил разрешение съгласно член 14 от Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (29) или признат съгласно член 25 от посочения регламент;
б)
добавя се следната буква:
„40)
„агенция за външна кредитна оценка“ или „АВКО“ означава агенция за кредитен рейтинг, която е регистрирана или сертифицирана в съответствие с Регламент (ЕО) № 1060/2009 на Европейския парламент и на Съвета (30), или централна банка, присъждаща кредитни рейтинги, към които не се прилагат разпоредбите на посочения регламент.
2)
В член 17, параграф 3 се заменя със следното:
„3. Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 301а във връзка със списъка на правните форми, изложени в приложение III, с изключение на точки 28 и 29 от части А, Б и В.“;
3)
Вмъква се следният член:
„Член 25а
Уведомяване за и публикуване на лицензи или оттегляне на лицензи
Европейският надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) (ЕОЗППО), създаден с Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (31), се уведомява за всеки лиценз и всяко оттегляне на лиценз. Наименованието на всяко застрахователно или презастрахователно предприятие, на което е бил издаден лиценз, се включва в списък. ЕОЗППО публикува и актуализира този списък на своя интернет сайт.
4)
В член 29 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Делегираните актове, регулаторните технически стандарти и техническите стандарти за изпълнение, приети от Комисията, спазват принципа на пропорционалност, като по този начин се осигурява пропорционалното прилагане на настоящата директива, по-специално по отношение на малките застрахователни предприятия.
Проектите на регулаторните технически стандарти, внесени от ЕОЗППО в съответствие с членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, проектите на техническите стандарти за изпълнение, внесени в съответствие с член 15 от посочения регламент, и насоките и препоръките, издадени в съответствие с член 16 от същия регламент, спазват принципа на пропорционалност, като по този начин се осигурява пропорционалното прилагане на настоящата директива, по-специално по отношение на малките застрахователни предприятия.“;
5)
В член 31 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Без да се засягат член 35, член 51, член 254, параграф 2 и член 256, Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а във връзка с параграф 2 на настоящия член, които определят за кои ключови аспекти трябва да бъдат оповестени агрегирани статистически данни, а също и съдържанието и датата на публикуване на оповестяването.
5. За да се осигурят еднакви условия, свързани с прилагането на параграф 2 от настоящия член и без да се засягат член 35, член 51, член 254, параграф 2 и член 256, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, за определяне на образците и структурата на оповестяването, предвидени в настоящия член.
ЕОЗППО предоставя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 септември 2015 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
6)
В член 33 се добавят следните параграфи:
„Когато даден надзорен орган е уведомил надзорните органи на приемащата държава членка, че възнамерява да извърши проверки на място в съответствие с параграф 1, и когато на този надзорен орган е забранено да упражни правото си на извършване на тези проверки на място или ако надзорните органи на приемащата държава членка на практика не са в състояние да упражнят правото си на участие в съответствие с параграф 2, надзорните органи могат да отнесат въпроса до ЕОЗППО и да поискат неговото съдействие в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на този член.
В съответствие с член 21 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 ЕОЗППО може да участва в проверките на място, когато те се провеждат съвместно от два или повече надзорни органа.“;
7)
Член 35 се изменя, както следва:
а)
В параграф 1 уводната част се заменя със следното:
„1. Държавите членки изискват от застрахователните и презастрахователните предприятия да представят на надзорните органи информацията, необходима за целите на надзора, като се вземат предвид целите на надзора, предвидени в членове 27 и 28. При провеждане на посочения в член 36 процес в тази информация се включва най-малко информацията, необходимата за:“;
б)
параграф 6 се заменя със следното:
„6. Без да се засяга член 129, параграф 4, в случаите, когато предварително определените периоди, посочени в параграф 2, буква а), подточка i), са по-кратки от една година, съответните надзорни органи могат да ограничат редовната надзорна отчетност в случай че:
а)
предоставянето на тази информация би представлявало прекомерна тежест по отношение на естеството, мащаба и сложността на рисковете, свързани с дейността на предприятието;
б)
тази информация се докладва поне веднъж годишно.
Надзорните органи не ограничават редовната надзорна отчетност, извършвана по-често от веднъж годишно, в случай на застрахователни или презастрахователни предприятия, които са част от група по смисъла на член 212, параграф 1, буква в), освен ако предприятието може да докаже пред надзорния орган, че редовна надзорна отчетност по-често от веднъж годишно е неподходяща предвид естеството, мащаба и сложността на рисковете, свързани с дейността на групата.
Ограничаването на редовна надзорна отчетност се предоставя само на предприятия, които не представляват повече от 20 % от пазара съответно на животозастраховането и общото застраховане и презастраховането на дадена държава членка, когато пазарният дял на общото застраховане се основава на брутните осчетоводени премии, а пазарният дял на животозастраховането се основава на брутните технически резерви.
При определяне на допустимостта на предприятията за тези ограничения надзорните органи отдават приоритет на най-малките предприятия.
7. Съответните надзорни органи могат да ограничат редовната надзорна отчетност или да освободят застрахователните и презастрахователните предприятия от отчитане елемент по елемент, когато:
а)
предоставянето на тази информация би представлявало прекомерна тежест по отношение на естеството, мащаба и сложността на рисковете, свързани с дейността на предприятието;
б)
представянето на тази информация не е необходимо за упражняването на ефективен надзор над предприятието;
в)
освобождаването не нарушава стабилността на съответните финансови системи в Съюза; и
г)
предприятието може да предостави информация ad-hoc.
Надзорните органи не освобождават от задължението за отчитане елемент по елемент застрахователни или презастрахователни предприятия, които са част от група по смисъла на член 212, параграф 1, буква в), освен ако предприятието може да докаже пред надзорния орган, че докладването елемент по елемент е неподходящо предвид естеството, мащаба и сложността на рисковете, свързани с дейността на групата, и предвид целта за финансова стабилност.
Освобождаването от отчетност на индивидуална основа се предоставя само на предприятия, които не представляват повече от 20 % от пазара на животозастраховането и общото застраховане и съответно презастраховането на дадена държава членка, когато пазарният дял на общото застраховане се основава на брутните записани премии, а пазарният дял на животозастраховането се основава на брутните технически резерви.
При определяне на допустимостта на предприятията за тези освобождавания надзорните органи отдават приоритет на най-малките предприятия.
8. За целите на параграфи 6 и 7, като част от процеса на надзорен преглед, надзорните органи извършват оценка дали предоставянето на информация би представлявало прекомерна тежест по отношение на естеството, мащаба и сложността на рисковете за предприятието, като вземат под внимание най-малко:
а)
обема на премиите, технически резерви и активите на предприятието;
б)
променливостта на претенциите и обезщетенията, покривани от предприятието;
в)
пазарните рискове, породени от инвестициите на предприятието;
г)
равнището на концентрацията на риска;
д)
общия брой класове животозастраховане и общо застраховане, за които е предоставен лиценз;
е)
възможните последици от управлението на активите на предприятието върху финансовата стабилност;
ж)
системите и структурите на предприятието да предоставят информация за целите на надзора и за съставената в писмена форма политика, посочена в параграф 5;
з)
пригодността на системата за управление на дружеството;
и)
равнището на собствените средства за покриване на капиталовото изискване за платежоспособност и на минималното капиталово изискване;
й)
това, дали едно предприятие е каптивно застрахователно или презастрахователно предприятие, което покрива само рискове, свързани с промишлената или търговска група, към която принадлежи.
9. В съответствие с член 301а Комисията приема делегирани актове за определяне на посочената в параграфи 1 - 4 от настоящия член информация и сроковете за представяне на тази информация с цел гарантиране на сближаването на надзорната отчетност в необходимата степен.
10. За да гарантира еднакви условия за прилагане на настоящия член, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно редовната надзорна отчетност във връзка с образците за предоставяне на информацията на надзорните органи, посочени в параграфи 1 и 2.
ЕОЗППО предоставя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 юни 2015 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
11. С цел засилване на съгласуваното и последователно прилагане на параграфи 6 и 7 ЕОЗППО разработва насоки в съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 за допълнително определяне на методите, които следва да се използват при определяне на пазарните дялове, посочени в трета алинея на параграфи 6 и 7.“;
8)
Член 37 се изменя както следва:
а)
параграф 1 се изменя както следва:
i)
буква б) се заменя със следния текст:
„б)
надзорният орган стигне до заключението, че рисковият профил на застрахователното или презастрахователното предприятие се отклонява значително от допусканията, заложени в основата на капиталовото изискване за платежоспособност, изчислено посредством използване на цялостен или частичен вътрешен модел съгласно глава VI, раздел 4, подраздел 3, тъй като някои количествено измерими рискове са обхванати в незадоволителна степен и адаптирането на модела за по-добро отразяване на дадения рисков профил е било неуспешно в рамките на разумен срок;“;
ii)
добавя се следната буква:
„г)
застрахователното или презастрахователно предприятие прилага изравнителната корекция, посочена в член 77б, корекцията за променливост, посочени в член 77г, или преходните мерки, посочени в членове 308в и 308г, и надзорните органи стигнат до заключението, че рисковият профил на предприятието се отклонява значително от допусканията, заложени в основата на тези корекции и преходни мерки.“;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. При обстоятелствата, предвидени в параграф 1, букви а) и б) от настоящия член, добавеният капитал се изчислява по начин, гарантиращ спазването от страна на предприятието на изискванията от член 101, параграф 3.
При предвидените в параграф 1, буква в) обстоятелства, изискването за добавяне на капитал е пропорционално на съществените рискове, произтичащи от недостатъците, които дават основание за решението на надзорния орган да изиска добавяне.
При обстоятелствата, посочени в параграф 1, буква г), изискването за добавяне на капитал е пропорционално на съществените рискове, произтичащи от отклонението, посочено в същия параграф.“;
в)
параграф 6 се заменя със следното:
„6. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а за определяне на допълнителните обстоятелства, при които може да бъде наложено изискване за добавяне на капитал.
7. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а за определяне на допълнителни спецификации за методологиите за изчисляване на добавения капитал.
8. За да се осигурят еднакви условия на прилагане във връзка с настоящия член, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите за вземане на решения за налагане, изчисляване и отмяна на изискването за добавен капитал.
ЕОЗППО предоставя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 септември 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощие за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
9)
В член 38, параграф 2 се добавят следните алинеи:
„Когато даден надзорен орган е уведомил съответните органи на държавата членка на доставчика на услуги, че възнамерява да извърши проверка на място в съответствие с настоящия параграф, или извършва проверка на място в съответствие с алинея първа, когато този надзорен орган на практика не е в състояние да упражни правото си на извършване на проверка на място, надзорният орган може да отнесе въпроса до ЕОЗППО и да поиска неговото съдействие в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на посочения член.
В съответствие с член 21 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 ЕОЗППО има право да участва в проверките на място, когато те се провеждат съвместно от два или повече надзорни органа.“;
10)
Член 44 се изменя както следва:
а)
в параграф 2 се добавя следната алинея:
„Когато застрахователните или презастрахователните предприятия прилагат изравнителна корекция, посочена в член 77б, или корекцията за променливост, посочена в член 77г, те изготвят план за ликвидност, отразяващ входящите и изходящите парични потоци по отношение на активите и пасивите, които са предмет на тези корекции.“;
б)
вмъква се следният параграф:
„2а. По отношение на управлението на активите и пасивите застрахователните и презастрахователните предприятия извършват редовна оценка:
а)
на чувствителността на техните технически резерви и допустими собствени средства за допусканията, на които се основава екстраполацията на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, посочена в член 77а;
б)
когато се прилага изравнителна корекция, посочена в член 77б:
i)
на чувствителността на техните технически резерви и допустими собствени средства за допусканията, на които се основава изчисляването на изравнителната корекция, включително изчисляването на основния според, посочен в член 77в, параграф 1, буква б), и възможното въздействие на принудителната продажба на активи върху техните допустими собствени средства;
ii)
на чувствителността на техните технически резерви и допустими собствени средства към промените в структурата на целевия портфейл от активи;
iii)
на въздействието на намаляването на изравнителната корекция до нула;
в)
когато се прилага корекцията за променливост, посочена в член 77г:
i)
на чувствителността на техните технически резерви и допустими собствени средства за допусканията, на които се основава изчисляването на корекцията за променливост, и възможното въздействие на принудителната продажба на активи върху техните допустими собствени средства;
ii)
на въздействието на намаляването на корекцията за променливост до нула;
Застрахователните и презастрахователните предприятия представят ежегодно оценките, посочени в букви а), б) и в) от първата алинея на надзорните органи като част от информацията, отчитана съгласно член 35. Когато намаляването на изравнителната корекция или на корекцията за променливост до нула би довело до неспазване на капиталовото изискване за платежоспособност, предприятието представя също така анализ на мерките, които може да приложи в такава ситуация, за да възстанови равнището на допустимите собствени средства за покриване на капиталовото изискване за платежоспособност или за да намали рисковия профил с цел възстановяване на съответствието с капиталовото изискване за платежоспособност.
Когато се прилага корекцията за променливост, посочена в член 77 г., съставената в писмена форма политика за управление на риска, посочена в член 41, параграф 3, обхваща политика относно критериите за прилагане на корекцията за променливост.“
в)
вмъква се следният параграф:
„4а. С цел да се избегне прекомерното доверие към агенциите за външна кредитна оценка, когато те използват външна оценка на кредитния рейтинг при изчисляването на техническите резерви и капиталовото изискване за платежоспособност, застрахователните и презастрахователните предприятия извършват оценка на целесъобразността на тези външни кредитни оценки като част от тяхното управление на риска чрез използване на допълнителни оценки, когато това е практически възможно, за да се избегне всяка автоматична зависимост от външни оценки.
За да се осигурят еднакви условия на прилагане във връзка с настоящия параграф, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите, за оценка на външните кредитни оценки.
ЕОЗППО предоставя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощие за приемане на посочените във втора алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
11)
В член 45 се вмъква следният параграф:
„2а. Когато застрахователното или презастрахователно предприятие прилага изравнителната корекция, посочена в член 77б, корекцията за променливост, посочена в член 77г, или преходните мерки, посочени в членове 308в и 308г, то извършва оценка на съответствието с капиталовите изисквания, посочени в параграф 1, буква б), с отчитане и без отчитане на тези корекции и на преходните мерки.“;
12)
Член 50 се заменя със следното:
„Член 50
Делегирани актове и регулаторни технически стандарти
1. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, допълнително уточняващи следното:
а)
елементите на посочените в членове 41, 44, 46 и 47 системи, по-специално областите, които трябва да бъдат обхванати от управлението на активите и пасивите и инвестиционната политика на застрахователните и презастрахователните предприятия съгласно член 44, параграф 2;
б)
функциите, посочени в членове 44, 46, 47 и 48.
2. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с настоящия раздел, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел допълнително уточняване на следното:
а)
посочените в член 42 изисквания и свързаните с тях дейности;
б)
условията за възлагане на дейности на външни изпълнители, по-конкретно на доставчици на услуги, намиращи се в трети държави.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
3. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с оценката, посочена в член 45, параграф 1, буква а), ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел допълнително уточняване на елементите на тази оценка.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
13)
Член 51 се изменя, както следва:
а)
добавя се следният параграф:
„1а. когато се прилага изравнителната корекция, посочена в член 77б, описанието по параграф 1, буква г) включва описание на изравнителната корекция и на портфейла от задължения и целеви активи, за които се прилага изравнителната корекция, както и количествено измерване на въздействието от намаляването на изравнителната корекция на нула върху финансовото положение на предприятието.
Описанието, посочено в параграф 1, буква г), също така се указва дали предприятието използва корекцията за променливост по член 77г, както и се съдържа количествено измерване на въздействието от намаляването на корекцията за променливост на нула върху финансовото положение на предприятието.“
б)
в параграф 2 трета алинея се заменя със следното:
„Въпреки това, без да се засяга задължителното в рамките на други правни или регулаторни изисквания оповестяване, държавите членки могат да предвидят, че въпреки че общото капиталово изискване за платежоспособност по параграф 1, буква д), подточка ii) е оповестено, не е необходимо отделното оповестяване на добавения капитал или въздействието на специфичните параметри, които застрахователното или презастрахователно предприятие трябва да използва съгласно член 110, в рамките на преходен период, който приключва най-късно на 31 декември 2020 г.“;
14)
Член 52 се заменя със следното:
„Член 52
Информация за и отчети на Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване
1. Без да се засяга член 35 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, държавите членки изискват от надзорните органи да предоставят на ЕОЗППО всяка година следната информация относно:
а)
средния размер добавен капитал на предприятие и разпределението на наложените изисквания за добавяне на капитал от страна на надзорните органи през предходната година, изчислено като процент от капиталовото изискване за платежоспособност и представени поотделно за:
i)
застрахователните и презастрахователните предприятия;
ii)
животозастрахователните предприятия;
iii)
общозастрахователните предприятия;
iv)
застрахователните предприятия, извършващи дейности както в областта на животозастраховането, така и в областта на общото застраховане;
v)
презастрахователните предприятия;
б)
за всеки вид оповестяване съгласно буква а) от настоящия параграф - дела на добавения капитал, наложен по член 37, параграф 1, съответно по букви а), б) и в);
в)
броя застрахователни и презастрахователни предприятия, които имат полза от ограничаването на редовната надзорна отчетност, и броя застрахователни и презастрахователни предприятия, които имат полза от освобождаването от отчитане елемент по елемент по член 35, параграфи 6 и 7, заедно с обема на капиталовите им изисквания, премии, технически резерви и активи, съответно измерени като процент от общия обем капиталови изисквания, премии, технически резерви и активи на застрахователните и презастрахователните предприятия на държавата членка;
г)
броя групи, които имат полза от ограничаването на редовната надзорна отчетност, и броя групи, които имат полза от освобождаването от отчитане елемент по елемент по член 254, параграф 2, заедно с обема на капиталовите им изисквания, премии, технически резерви и активи, съответно измерени като процент от общия обем капиталови изисквания, премии, технически резерви и активи на всички групи.
2. ЕОЗППО всяка година оповестява публично следната информация:
а)
общо за всички държави членки, съвкупното разпределение на добавен капитал, изчислено като процент от капиталовото изискване за платежоспособност, представено поотделно за:
i)
застрахователните и презастрахователни предприятия;
ii)
животозастрахователните предприятия;
iii)
общозастрахователните предприятия;
iv)
застрахователните предприятия, извършващи дейности както в областта на животозастраховането, така и в областта на общото застраховане;
v)
презастрахователните предприятия;
б)
за всяка държава членка поотделно, разпределението на добавен капитал, изчислено като процент от капиталовото изискване за платежоспособност, за всички застрахователни и презастрахователни предприятия в тази държава членка;
в)
за всеки вид оповестяване съгласно букви а) и б) от настоящия параграф - дял на добавения капитал, наложен по член 37, параграф 1, съответно по букви а), б) и в);
г)
за всички държави членки общо, общия брой застрахователни и презастрахователни предприятия и групи, които имат полза от ограничаването на редовната надзорна отчетност, и общия брой застрахователни и презастрахователни предприятия и групи, които имат полза от освобождаването от отчитане елемент по елемент по член 35, параграфи 6 и 7 и член 254, параграф 2, заедно с обема на капиталовите им изисквания, премии, технически резерви и активи, съответно измерени като процент от общия обем капиталови изисквания, премии, технически резерви и активи на всички застрахователни и презастрахователни предприятия и групи;
д)
за всяка държава членка поотделно, броя застрахователни и презастрахователни предприятия и групи, които имат полза от ограничаването на редовната надзорна отчетност, и броя застрахователни и презастрахователни предприятия и групи, които имат полза от освобождаването от отчитане елемент по елемент по член 35, параграфи 6 и 7 и член 254, параграф 2, заедно с обема на капиталовите им изисквания, премии, технически резерви и активи, съответно измерени като процент от общия обем премии, технически резерви и активи на застрахователните и презастрахователните предприятия и групи на държавата членка.
3. ЕОЗППО предоставя посочената в параграф 2 информация на Европейския парламент, Съвета и Комисията заедно с доклад, представящ степента на сближаване в областта на надзора по отношение на използването на добавен капитал между надзорните органи в различните държави членки.“;
15)
Член 56 се заменя със следното:
„Член 56
Отчет за платежоспособността и финансовото състояние: Делегирани актове и технически стандарти за изпълнение
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, уточняващи допълнително информацията, която трябва да бъде оповестена, както и сроковете за годишното оповестяване на информацията в съответствие с раздел 3.
За да се осигурят еднакви условия на прилагане на настоящия раздел, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите, форматите и образците.
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 юни 2015 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в алинея втора технически стандарти за изпълнение съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
16)
В член 58 параграф 8 се заменя със следното:
„8. За да се осигури последователното хармонизиране във връзка с настоящия раздел, ЕОЗППО може да разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел установяване на изчерпателен списък с информация, посочен в член 59, параграф 4, който да бъде включен от предложилите приобретатели в нотификацията, без да се засяга член 58, параграф 2.
За да осигури последователно хармонизиране във връзка с настоящия раздел и да отчете бъдещото развитие, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на корекциите на критериите, посочени в член 59, параграф 1.
На Комисията се делегира правомощие за приемане на посочените в алинеи първа и втора регулаторни технически стандарти съгласно членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
9. За да се осигурят еднакви условия на прилагане на настоящата директива, ЕОЗППО може да разработва проекти на технически стандарти за относно процедурите, формулярите и образците за консултационния процес между съответните компетентни органи съгласно посоченото в член 60.
На Комисията се предоставя правомощие за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
17)
Вмъква се следният член:
„Член 65а
Сътрудничество с ЕОЗППО
Държавите членки гарантират, че надзорните органи си сътрудничат с ЕОЗППО за целите на настоящата директива в съответствие с Регламент (ЕС) № 1094/2010.
Държавите членки гарантират, че надзорните органи незабавно предоставят на ЕОЗППО цялата необходима информация за изпълнение на задълженията му, в съответствие с Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
18)
Вмъква се следният член:
„Член 67а
Правомощия на Европейския парламент за провеждане на разследвания
Членове 64 и 67 не нарушават правомощията за провеждане на разследвания, предоставени на Европейския парламент в член 226 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС).“;
19)
В член 69 втората алинея се заменя със следното:
„Такова разкриване може да бъде направено само когато е необходимо за целите на пруденциалния контрол. Независимо от това държавите членки предвиждат, че получената съгласно член 65 и член 68, параграф 1 информация и информацията, събрана посредством посочената в член 33 проверка на място, могат да бъдат разкривани само с изричното съгласие на надзорния орган, от който информацията произхожда, или на надзорния орган на държавата членка, в която е извършена проверката на място.“;
20)
Член 70 се заменя със следното:
„Член 70
Предаване на информация на централни банки, монетарни органи, надзорни органи на платежни системи и Европейския съвет за системен риск
1. Без да се засягат членове 64 - 69, даден надзорен орган може да предава информация, предназначена за изпълнението на техните задачи, на:
а)
централни банки от Европейската система на централните банки (ЕСЦБ), включително Европейската централна банка (ЕЦБ) и други органи с подобна функция в качеството им на монетарни органи, когато тази информация има отношение към съответните им задължения, предвидени от закона, включително провеждането на парична политика и свързаното с това предоставяне на ликвидност, надзор на плащанията, системи за клиринг и сетълмент на ценни книжа и осигуряване на стабилността на финансовата система;
б)
когато е целесъобразно, на други национални публични органи, отговорни за надзора на платежните системи; и
в)
Европейският съвет за системен риск (ЕССР), създаден с Регламент (ЕС) № 1092/2010 на Европейския парламент и на Съвета (32), когато тази информация е релевантна за извършването на задачите му.
2. При извънредни обстоятелства, включително извънредна ситуация, като описаната в член 18 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, държавите членки позволяват на компетентните органи незабавно да съобщят информацията на централните банки от ЕСЦБ, включително ЕЦБ, когато тази информация има отношение към съответните им задължения, предвидени от закона, включително провеждането на парична политика и свързаното с това предоставяне на ликвидност, надзор на плащанията, системи за клиринг и сетълмент на ценни книжа и осигуряване на стабилността на финансовата система, както и на ЕССР, когато тази информация е свързана със задълженията му.
3. Тези власти или органи може също да съобщават на надзорните органи такава информация, от каквато те може да се нуждаят за целите на член 67. Информацията, получена в този контекст, е предмет на разпоредбите относно професионалната тайна, установени в настоящия раздел.
21)
Член 71 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Държавите-членки гарантират, че при изпълнение на задълженията си надзорните органи вземат предвид сближаването по отношение на надзорните механизми и практики в приложение на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, приети съгласно настоящата директива. За тази цел държавите-членки гарантират, че:
а)
надзорните органи участват в дейностите на ЕОЗППО;
б)
надзорните органи полагат всички усилия за спазване на насоките и препоръките на ЕОЗППО в съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 и посочват какви са причините, ако не постъпят така;
в)
националните мандати, предоставени на надзорните органи, не възпрепятстват изпълнението на задълженията им като членове на ЕОЗППО или по силата на настоящата директива.“;
б)
параграф 3 се заличава;
22)
В член 75 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а за определяне на методите и допусканията, които да се използват при посочената в параграф 1 оценка на активите и пасивите.
3. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с оценката на активите и пасивите, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на:
а)
степента, до която посочените в параграф 2 делегирани актове изискват използването на международните счетоводни стандарти, приети от Комисията в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002, съгласуваността на тези счетоводни стандарти с подхода за оценка на активите и пасивите, както е предвидено в параграфи 1 и 2;
б)
методите и допусканията, които да се използват, когато липсват котирани пазарни цени или когато международните счетоводни стандарти, приети от Комисията в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002, временно или постоянно не съответстват на подхода за оценка на активите и пасивите, както е предвидено в параграфи 1 и 2;
в)
методите и допусканията, които да се използват при оценка на активите и пасивите, определени в параграф 1, когато делегираните актове, посочени в параграф 2, позволяват използване на алтернативни методи на оценка.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първата алинея регулаторни технически стандарти съгласно членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
23)
Добавят се следните членове:
„Член 77а
Екстраполация на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент
Определянето на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, посочена в член 77, параграф 2, се ползва от и е в съответствие с информацията, извлечена от съответните финансови инструменти. Това определяне взема предвид съответните финансови инструменти за падежите, при които пазарите за тези финансови инструменти, както и пазарите на облигации, са достатъчно големи, ликвидни и прозрачни. При падежите, при които пазарите за съответните финансови инструменти или за облигации вече не са достатъчно големи, ликвидни и прозрачни, се извършва екстраполация на срочната структура на безрисковия лихвен процент.
Екстраполираната част от съответната срочна структура на основния безрисков лихвен процент се основава на форуърдни лихвени проценти, които се сливат гладко от един лихвен процент или от набор от лихвени проценти във връзка с най-дългите падежни срокове на съответния финансов инструмент и облигациите, които могат да се наблюдават в голям, ликвиден и прозрачен пазар, в краен форуърден лихвен процент.
Член 77б
Изравнителна корекция на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент
1. Застрахователните и презастрахователните предприятия могат да прилагат изравнителна корекция на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка на портфейл на животозастраховането или презастрахователните задължения, включително анюитети, произтичащи от договори, различни от животозастрахователни или презастрахователни, които са предмет на предварително одобрение от страна на надзорните органи, когато са изпълнени следните условия:
а)
застрахователното или презастрахователното предприятие е придобило портфейл от активи, състоящ се от облигации и други активи със сходни характеристики на паричните потоци, за покриване на най-добрата прогнозна оценка на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения и поддържа придобиването през целия жизнен цикъл на задълженията, но не и за целите на поддържане на репродуцирането на очакваните парични потоци между активите и пасивите, когато паричните потоци са се променили съществено;
б)
портфейлът на застрахователните или презастрахователните задължения, по отношение на които се прилага изравнителната корекция, и целевият портфейл от активи са идентифицирани, организирани и управлявани отделно от другите дейности на предприятията и целевият портфейл от активи не може да бъде използван за покриването на загуби, възникнали от други дейности на предприятията;
в)
очакваните парични потоци на целевия портфейл от активи възпроизвеждат всеки от бъдещите парични потоци на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения в същата валута и няма несъответствие, което да поражда рискове, които да са съществени по отношение на рисковете, присъщи на застраховането или презастраховането, към което се прилага изравнителната корекция;
г)
договорите, които са в основата на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения, не пораждат бъдещи плащания на премии;
д)
единствените подписвачески рискове, свързани с портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения, са рискът от дълголетие, рискът, свързан с разходи, и рискът от настъпване на смърт;
е)
когато подписваческият риск, свързан с портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения, включва риск от смърт, най-добрата прогнозна оценка на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения не се повишава с повече от 5 % в рамките на риск от смърт, който се калибрира в съответствие с принципите на член 101, параграфи 2 - 5;
ж)
договори, които са в основата на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения, не включват опции на титулярите на полици или включват само опция за незабавно изкупуване, ако стойността на изкупуването не надхвърля стойността на акциите, оценена в съответствие с член 75, която покрива застрахователните или презастрахователните задължения към момента на прилагане на опцията за незабавно изкупуване;
з)
паричните потоци на целевия портфейл от активи са фиксирани и не могат да бъдат променяни от емитентите на акциите или от трети лица;
и)
застрахователните или презастрахователните задължения на застрахователен или презастрахователен договор не са разделени на различни части, когато влизат в състава на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения за целите на настоящия параграф.
Независимо от разпоредбите на буква з) от първа алинея, застрахователни и презастрахователни предприятия могат да използват активи, при които паричните потоци са фиксирани, с изключение на зависимостта от инфлацията, при условие че тези активи отговарят на паричните потоци на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения, които зависят от инфлацията.
В случай, че емитентите или трети страни имат правото да променят паричните потоци на даден актив по такъв начин, че инвеститорът получава достатъчни компенсации, за да му се даде възможност да получи същите парични потоци чрез реинвестиране в активи с еквивалентно или по-добро кредитно качество, правото за промяна на паричните потоци не изключва актива от допустимост до целевия портфейл в съответствие с буква з) от първа алинея.
2. Застрахователните или презастрахователните предприятия, които прилагат изравнителната корекция към портфейл от застрахователни или презастрахователни задължения нямат право да се връщат към подхода, който не включва изравнителна корекция. Ако застрахователно или презастрахователно предприятие, което прилага изравнителната корекция, не е в състояние да спазва условията, посочени в параграф 1, то информира незабавно надзорния орган и предприема необходимите мерки за възстановяване на спазването на тези условия. Ако предприятието не е в състояние да възстанови спазването на тези условия в рамките на два месеца от датата на неспазването им, то престава да прилага изравнителната корекция към застрахователните или презастрахователните си задължения и не може да прилага изравнителната корекция преди изтичане на допълнителен период от 24 месеца.
3. Изравнителната корекция не се прилага по отношение на застрахователни или презастрахователни задължения, когато съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка за тези задължения включва корекция за променливост съгласно член 77 г. или преходни мерки за безрисковия лихвен процент съгласно член 308в.
Член 77в
Изчисляване на изравнителната корекция
1. За всяка валута изравнителната корекция, посочена в член 77б, се изчислява в съответствие със следните принципи:
а)
изравнителната корекция е равна на разликата от следното:
i)
ефективния годишен лихвен процент, изчислен като един дисконтов процент, който при прилагане към паричните потоци на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения дава стойност, равна на стойността в съответствие с член 75 от портфейла на целевите активи;
ii)
ефективният годишен лихвен процент, изчислен като един дисконтов лихвен процент, който при прилагане към паричните потоци на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения дава стойност, равна на стойността на най-добрата прогнозна оценка на портфейла на застрахователните или презастрахователните задължения, при което при използването на основната срочна структура на безрисковия лихвен процент се взема предвид стойността на парите във времето;
б)
изравнителната корекция не включва основния спред, отразяващ рисковете, поддържани от застрахователното или презастрахователното предприятие;
в)
независимо от буква а), основният спред се увеличава когато това е необходимо, за да се гарантира, че изравнителната корекция на активите с подинвестиционна степен на кредитно качество не надвишават изравнителните корекции на активите с инвестиционна степен на кредитно качество и същия период от време и клас активи;
г)
използването на външни кредитни оценки в изчислението на изравнителната корекция е в съответствие с член 111, параграф 1, буква н).
2. За целите на параграф 1, буква б) основният спред:
а)
е равен на сумата от следното:
i)
кредитния спред, съответстващ на вероятността за неизпълнение на активите;
ii)
кредитния спред, съответстващ на очакваната загуба от понижаване на нивото на класификация на активите.
б)
за експозициите към централните правителства и централните банки на държавите членки не е по-нисък от 30 % от дългосрочната средна стойност на спреда по отношение на основния безрисков лихвен процент на наблюдаваните на финансовите пазари активи със същия срок, същото кредитно качество и принадлежащи към същата категория;
в)
за активи, различни от експозициите към централните правителства и централните банки на държавите членки не е по-нисък от 35 % от дългосрочната средна стойност на спреда по отношение на основния безрисков лихвен процент на наблюдаваните на финансовите пазари активи със същия срок, същото кредитно качество и принадлежащи към същата категория.
Вероятността за неизпълнение, посочена в буква а) подточка i) от първа алинея се базира на дългосрочни статистики на неизпълнение, които са от значение за актива по отношение на срока, кредитното качество и класа му.
Когато от статистическите данни, посочени във втора алинея, не може да бъде извлечен надежден кредитен спред, основният спред се равнява на частта от дългосрочната средна стойност на спреда спрямо безрисковия лихвен процент, определен в букви б) и в).
Член 77г
Корекция за променливост на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент
1. Държавите членки могат да изискват предварително одобрение от страна на надзорните органи по отношение на застрахователни и презастрахователни предприятия за прилагането на корекция за променливост за съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка съгласно член 77, параграф 2.
2. За всяка съответна валута корекцията за променливост за съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент се основава на спреда между лихвата, която би могла да се реализира от активи, включени в референтния портфейл за тази валута, и стойностите на съответната основна срочна структура на безрисковия лихвен процент за тази валута.
Референтният портфейл за дадена валута е представителен за активите, които са деноминирани в тази валута и които застрахователните и презастрахователните предприятия са инвестирали за покриване на най-добрата оценка на застрахователните и презастрахователните задължения, деноминирани в тази валута.
3. Размерът на корекцията за променливост на безрисковия лихвен процент съответства на 65 % от коригирания спрямо риска валутен спред.
Коригираният спрямо риска валутен спред се изчислява като разликата между спреда, посочен в параграф 2, и частта от този спред, която се дължи на реалистична оценка на очакваните загуби или неочакван кредитен риск или друг риск за активите.
Корекцията за променливост се прилага само към съответния безрисков лихвен процент на срочната структура, който не е получен чрез екстраполация в съответствие с член 77а. Екстраполацията на съответния безрисков лихвен процент на срочната структура се основава на този коригиран безрисков лихвен процент.
4. За всяка съответна държава корекцията за променливост към безрисковия лихвен процент, посочен в параграф 3, за валутата на съответната държава, преди прилагането на коефициента от 65 %, се увеличава с разликата между коригирания спрямо риска спред на държавата и умножения по две коригиран спрямо риска валутен спред, когато тази разлика е положителна и коригираният спрямо риска спред на държавата е по-висок от 100 базисни пункта. Повишената корекция за променливост се прилага за изчисляването на най-добрата прогнозна оценка на застрахователните и презастрахователни задължения на продуктите, продавани на застрахователния пазар на тази държава. Коригираният спрямо риска спред на държавата се изчислява по същия начин както коригирания спрямо риска валутен спред за валутата на тази държава, но въз основа на референтен портфейл, който е представителен за активите, които застрахователните и презастрахователните предприятия са инвестирали за покриване на най-добрата оценка на застрахователните и презастрахователните, свързани с продукти, продавани на застрахователния пазар в тази държава и деноминирани във валутата на тази държава.
5. Корекцията за променливост не се прилага по отношение на застрахователни задължения, когато съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка за тези задължения включва изравнителна корекция съгласно член 77б.
6. Чрез дерогация от разпоредбите на член 101 капиталовото изискване за платежоспособност не покрива риска от загуба на основните собствени средства, които произтичат от промените на корекциите за променливост.
Член 77д
Техническа информация, изготвяна от Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване
1. ЕОЗППО определя и публикува за всяка съответна валута и най-малко веднъж на тримесечие следната техническа информация:
а)
съответна срочна структура на безрисковия лихвен процент за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка съгласно член 77, параграф 2, без изравнителна корекция или корекция за променливост;
б)
за всеки съответен срок, кредитно качество и клас активи, основен спред за изчислението на изравнителната корекция, посочена в член 77в, параграф 1, буква б);
в)
за всеки съответен национален застрахователен пазар, корекция за променливост за съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, посочена в член 77г, параграф 1.
2. За да се осигурят еднакви условия за изчисляване на техническите резерви и основните собствени средства, Комисията може да приема актове за изпълнение, в които да указва за всяка съответна валута техническата информация, посочена в параграф 1. Тези актове за изпълнение използват посочената информация.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 301, параграф 2.
Въз основа на надлежно обосновани наложителни причини за спешност, свързани с наличието на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, Комисията приема незабавно приложими актове за изпълнение в съответствие с процедурата, посочена в член 301, параграф 3.
3. Когато техническата информация, посочена в параграф 1, се приема от Комисията в съответствие с параграф 2, застрахователните и презастрахователните предприятия използват тази техническа информация при изчисляването на най-добрата прогнозна оценка съгласно член 77, изравнителната корекция съгласно член 77в и корекцията за променливост в съответствие с член 77г.
По отношение на валути и национални пазари, при които корекцията, посочена в параграф 1, буква в) не е посочена в актовете за изпълнение, посочени в параграф 2, не се прилага корекция за променливост на срочната структура на съответния безрисков лихвен процент за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка.
Член 77е
Преглед на дългосрочните мерки за гаранции и на мерките относно капиталовия риск
1. ЕОЗППО представя на годишна основа и до 1 януари 2021 г., доклад на Европейския парламент, Съвета и Комисията относно въздействието на приложението на членове 77а-77д и член 106, член 138, параграф 4 и член 304, членове 308в и 308г, включително на приетите в съответствие делегирани актове или актове за изпълнение.
През този период надзорните органи ежегодно предоставят на ЕОЗППО следната информация:
а)
наличието на дългосрочни гаранции в областта на застрахователните продукти на своите национални пазари и поведението на застрахователни и презастрахователни предприятия като дългосрочни инвеститори;
б)
броят на застрахователните и презастрахователните предприятия, които прилагат изравнителната корекция, корекцията за променливост, удължаването на срока за възстановяване в съответствие с член 138, параграф 4, основаващия се на срока подмодул на капиталовия риск и преходните мерки, определени в членове 308в и 308г;
в)
въздействието върху финансовата позиция на застрахователните и презастрахователните предприятия от изравнителната корекция, корекцията за променливост, симетричния механизъм за корекция на капиталовата такса върху ценните книжа, основаващия се на срока подмодул на капиталовия риск, и преходните мерки, определени в членове 308в и 308г на национално ниво и анонимно за всяко предприятие;
г)
ефектът на изравнителната корекция, корекцията за променливост, симетричния механизъм за корекция на капиталовата такса върху ценните книжа и основаващия се на срока подмодул на капиталовия риск върху инвестиционното поведение на застрахователните и презастрахователните предприятия, както и дали извършват ненужно капиталово облекчение;
д)
въздействието на всяко удължаване на периода на възстановяване в съответствие с член 138, параграф 4, върху усилията на застрахователните и презастрахователните предприятия за възстановяване на равнището на допустими собствени средства за покриване на капиталовото изискване за платежоспособност или за намаляване на рисковия профил с цел гарантиране на спазване на капиталовото изискване за платежоспособност;
е)
когато застрахователните и презастрахователните предприятия прилагат преходните мерки, посочени в членове 308в и 308г, ако те спазват плановете за постепенно въвеждане, посочени в член 308д, и перспективите за намаляване на зависимостта от тези преходни мерки, включително мерки, които са били предприети или се очаква да бъдат предприети от предприятията и надзорните органи, като се взема предвид регулаторната среда на съответната държава членка.
2. ЕОЗППО, ако е необходимо след като се консултира с ЕССР, и след провеждане на обществени консултации, представя на Комисията становище относно оценката на прилагането на членове 77а- 77д и член 106, член 138, параграф 4 и член 304, членове 308в и 308г, включително на приетите в съответствие с тях делегирани актове или актове за изпълнение. Оценката се извършва по отношение на наличието на дългосрочни гаранции в застрахователните продукти, поведението на застрахователните и презастрахователните предприятия, както и на дългосрочните инвеститори, и по-общо - на финансовата стабилност.
3. Въз основа на становището, представено от ЕОЗППО, посочено в параграф 2, Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета до 1 януари 2021 г., а при необходимост и по-рано. Докладът по-специално се фокусира върху въздействието върху:
а)
защитата на титулярите на полици;
б)
функционирането и стабилността на европейските застрахователни пазари;
в)
вътрешния пазар и по-специално конкуренцията и равните условия на европейските застрахователни пазари;
г)
степента, в която застрахователните и презастрахователните предприятия продължават да действат като дългосрочни инвеститори;
д)
наличието и ценообразуването на анюитетни продукти;
е)
наличието и ценообразуването на конкурентни продукти;
ж)
дългосрочни инвестиционни стратегии на застрахователните предприятия във връзка с продукти, за които се прилагат членове 77б и 77в, в сравнение с тези във връзка с други дългосрочни гаранции;
з)
избора на потребителите и осведомеността на потребителите за риска;
и)
степента на диверсификация на застрахователната дейност и на портфейла от активи на застрахователните и презастрахователните предприятия;
й)
финансова стабилност.
В допълнение докладът се основава на надзорния опит, свързан с прилагането на членове 77а-77д и член 106, член 138, параграф 4 и членове 304, 308в и 308г, включително на делегираните актове или актовете за изпълнение, приети в съответствие с тях.
4. Ако е необходимо, докладът на Комисията се придружава от законодателни предложения.“;
24)
Член 86 се заменя със следното:
„Член 86
Делегирани актове и регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение
1. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи следното:
а)
актюерските и статистическите методологии за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка съгласно член 77, параграф 2;
б)
методологиите, принципите и техниките за определяне на съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, която да се използва за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка съгласно член 77, параграф 2;
в)
обстоятелствата, при които техническите резерви се изчисляват съвкупно или като сума на най-добрата прогнозна оценка и на добавката за риск, както и методите, които се използват в случай на посоченото в член 77, параграф 4 съвкупно изчисляване на техническите резерви;
г)
методите и допусканията, които се използват при изчисляването на рисковата премия, включително определянето на размера на допустимите собствени средства, необходими за гарантиране на застрахователните и презастрахователните задължения, и калибрирането на ставката на цената на капитала, както е посочено в член 77, параграф 5;
д)
видовете дейности, въз основа на които застрахователните и презастрахователните задължения се сегментират, за да се изчислят техническите резерви, посочени в член 80;
е)
стандартите, които трябва да бъдат изпълнени, във връзка с гарантиране на целесъобразността, пълнотата и точността на данните, използвани при изчисляване на техническите резерви, както и специфичните обстоятелства, при които би било подходящо прилагането на приблизителни стойности, включително различни подходи към всеки отделен случай за изчисляване на най-добрата прогнозна оценка, както е посочено в член 82;
ж)
спецификациите по отношение на изискванията, посочени в член 77б, параграф 1, включително методите, допусканията и стандартните параметри, които се използват при изчисляване на въздействието на риска от смърт, посочени в член 77б, параграф 1, буква д);
з)
спецификации по отношение на изискванията, посочени в член 77в, включително допускания и методите, които да се прилагат в изчисленията на изравнителните корекции и основния спред;
и)
методи и допускания за изчисляването на корекцията за променливост, посочена в член 77 г., включително формула за изчисляването на спреда съгласно параграф 2 от същия член.
2. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с методите за изчисление на техническите разпоредби, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на:
а)
методологиите, които да се използват за изчисляване на корекцията за неизпълнение от страна на контрагента съгласно член 81, предназначена да обхване очакваните загуби в резултат на неизпълнение от страна на контрагента;
б)
ако е необходимо, опростени методи и техники за изчисляване на техническите резерви, за да се гарантира, че актюерските и статистически методи съгласно букви а) и г) са пропорционални на естеството, мащаба и сложността на рисковете, поети от застрахователното и презастрахователното предприятие, в това число каптивните застрахователни и каптивните презастрахователни предприятия.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
3. С цел да се гарантират последователни условия на прилагане на член 77б, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите за одобрение на прилагането на изравнителната корекция съгласно член 77б, параграф 1.
ЕОЗППО предоставя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 31 октомври 2014 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на тези технически стандарти за изпълнение съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
25)
Член 92 се изменя, както следва:
а)
заглавието се заменя със следното:
„Делегирани актове и регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение“;
б)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. С цел да се гарантира последователно хармонизиране във връзка с определянето на собствените средства, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, за да се определят критерии за предоставяне на надзорно одобрение на допълнителните собствени средства, в съответствие с член 90.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
1а. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, с които се уточнява третирането на участията по смисъла на член 212, параграф 2, трета алинея във финансови и кредитни институции във връзка с определяне на собствените средства.“
в)
добавя се следният параграф:
„3. С цел да осигурят еднакви условия на прилагане на член 90, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите за предоставяне на надзорно одобрение за използването на допълнителни собствени средства.
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 31 октомври 2014 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
26)
Член 97 се заменя със следното:
„Член 97
Делегирани актове и регулаторни технически стандарти
1. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, в който се определя списък на позиции от собствени средства, включително онези, посочени в член 96, за които се счита, че отговарят на изложените в член 94 критерии, съдържащ за всяка позиция точното описание на белезите, които определят нейната класификация;
2. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с класифицирането на собствените средства, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на методите, които надзорните органи да използват при одобряване на оценката и класификацията на позициите от собствени средства, които не са включени в посочения в параграф 1 списък;
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
Комисията редовно преразглежда и при необходимост актуализира посочения в параграф 1 списък с оглед на развитието на пазара.“
27)
Член 99 се заменя със следното:
„Член 99
Делегирани актове относно допустимост на собствените средства
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи:
а)
количествените ограничения, посочени в член 98, параграфи 1 и 2;
б)
корекциите, които следва да бъдат направени, за да се отрази липсата на прехвърлимост на тези позиции от собствени средства, които могат да бъдат използвани само за покриването на загуби, възникнали от конкретен сегмент от пасиви или от конкретен риск (обособени средства).“;
28)
Вмъква се следният член:
„Член 109а
Хармонизирани технически данни в стандартната формула
1. За целите на изчисляването на капиталовото изискване за платежоспособност в съответствие със стандартната формула, ЕНО посредством Съвместния комитет разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно разпределението на кредитните оценки на агенциите за външна кредитна оценка (АВКО) по обективна скала на степените на кредитно качество, като се прилагат етапите, определени в съответствие с член 111, параграф 1, буква н).
Съвместният комитет на ЕНО представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 юни 2015 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
2. За да се гарантират еднакви условия на прилагане на настоящия член и за целите на улесняването на изчисляването на посочения в член 105, параграф 5 пазарен рисков модул, улесняващ изчисляването на посочения в член 105, параграф 6 рисков модул във връзка с неизпълнение от страна на контрагента, оценяването на техниките за намаляване на риска, посочени в член 101, параграф 5 и изчисляването на техническите резерви, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение във връзка с:
а)
списъци на регионални правителства и местни органи, експозициите към които трябва да се третират като експозиции към централните правителства, в чиято юрисдикция са установени същите, при условие че няма разлика в риска между такива експозиции вследствие специфичните правомощия на горните за събиране на приходи и са налице специфични институционални договорености, ефектът от които е да се намали рискът от неизпълнение;
б)
капиталовия индекс, посочен в член 106, параграф 2, в съответствие с подробните критерии, установени в член 111, параграф 1, букви в) и о);
в)
корекциите, които трябва да бъдат направени за фиксираните спрямо еврото валути в рамките на посочения в член 105, параграф 5 подмодул на валутния риск, в съответствие с подробните критерии за корекциите за фиксираните спрямо еврото валути с цел улесняване на изчисляването на подмодула на валутния риск съгласно установеното в член 111, параграф 1, буква п).
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 юни 2015 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
3. Най-малко веднъж на тримесечие ЕОЗППО публикува техническа информация, включително информация относно симетричния механизъм за корекция, посочен в член 106.
4. За да се гарантират еднакви условия на прилагане на настоящия член и за улесняване на изчисляването на здравнозастрахователния подписвачески рисков модул, посочен в член 105, параграф 4, като отчита изчисленията, предоставени от надзорните органи на съответните държави членки, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно стандартните отклонения във връзка със специфични национални законодателни мерки на държавите-членки, които позволяват поделянето на плащания на обезщетения във връзка със здравнозастрахователни рискове между застрахователни и презастрахователни предприятия и които отговарят на критериите по параграф 5 и на всички допълнителни критерии, установени с делегирани актове.
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
5. Техническите стандарти за изпълнение, посочени в параграф 4, се прилагат само за национални законодателни мерки на държавите членки, които позволяват поделянето на плащания на обезщетения във връзка със здравнозастрахователни рискове между застрахователни и презастрахователни предприятия и които отговарят на следните критерии:
а)
механизмът за поделяне на обезщетенията е прозрачен и е напълно уточнен преди годишния период, за който се прилага;
б)
механизмът за поделяне на обезщетенията, броят на застрахователните предприятия, участващи в Системата за изравняване на здравните рискове (СИЗР), и рисковите характеристики на дейностите, подлежащи на СИЗР, гарантират, че за всяко предприятие, участващо в СИЗР, колебанията в годишните загуби от дейности, подлежащи на СИЗР, се намаляват значително посредством СИЗР във връзка с рисковете, свързани с определянето както на премиите, така и на резервите;
в)
здравното осигуряване, подлежащо на СИЗР, е задължително и служи като частична или пълна алтернатива на здравното покритие, предоставяно от задължителната система за социално осигуряване;
г)
в случай на неизпълнение от страна на застрахователни предприятия, участващи в СИЗР, едно или няколко правителства на държави членки гарантират пълното удовлетворяване на вземанията на притежателите на полици във връзка със застрахователни дейности, подлежащи на СИЗР.
В съответствие с член 301а Комисията приема делегирани актове, с които определя допълнителните критерии, на които трябва да отговарят националните законодателни мерки, както и методологията и изискванията за изчисляването на стандартните отклонения, посочени в параграф 4 от настоящия член.“;
29)
Член 111 се заменя със следното:
„Член 111
Делегирани актове и регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение във връзка с членове 103 - 109
1. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, предвиждащи следното:
а)
стандартната формула в съответствие с членове 101 и 103 - 109;
б)
всички под-модули, които са необходими или които по-точно покриват рисковете, попадащи в съответните модули, посочени в член 104, а също и всички последващи актуализации;
в)
методите, допусканията и стандартните параметри, които следва да се калибрират спрямо доверителния интервал, посочен в член 101, параграф 3, и да се използват при изчисляване на всеки от рисковите модули или под-модули на посоченото в членове 104, 105 и 304 основно капиталово изискване за платежоспособност, симетричният механизъм за корекция и съответния срок, изразен в брой месеци, както е посочено в член 106, както и подходящия подход за интегриране на метода, посочен в член 304, в капиталовото изискване за платежоспособност, изчислен в съответствие със стандартната формула;
г)
корелационните параметри, включително при необходимост определените в приложение IV, и процедурите за актуализиране на тези параметри;
д)
когато застрахователните и презастрахователните предприятия използват техники за намаляване на риска - методите и допусканията, които се използват за оценка на промените на рисковия профил на съответното предприятие и за корекция на изчисляването на капиталовото изискване за платежоспособност;
е)
качествените критерии, които посочените в буква д) техники за намаляване на риска трябва да изпълняват, за да се гарантира ефективното прехвърляне на риска на трети страни;
еа)
метода и параметрите, които следва да се използват при оценяването на капиталовите изисквания за риска от неизпълнение на контрагента при експозиция към квалифицирани централни контрагенти, като тези параметри гарантират последователност с третирането на такива експозиции в случая на кредитните институции и финансовите институции по смисъла на член 4, параграф 1, точки 1 и 26 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
ж)
методите и параметрите, които да бъдат използвани при оценка на капиталовото изискване за операционен риск, предвидено в член 107, включително процента, посочен в член 107, параграф 3;
з)
метода и корекциите, които да бъдат използвани за отразяване на ограничените възможности за диверсификация на риска на застрахователните и презастрахователните предприятия, свързан с обособени средства;
и)
метода, който да бъде използван при изчисляване на корекцията за способността за покриване на загуби на техническите резерви или за отложени данъци съгласно член 108;
й)
подгрупата на стандартните параметри в животозастрахователните, общо застрахователните и здравнозастрахователни подписвачески рискови модули, които могат да бъдат заменени от специфични параметри за предприятието съгласно член 104, параграф 7;
к)
критериите във връзка със стандартните методи, които да бъдат използвани от застрахователното или презастрахователното предприятие за изчисляване на посочените в буква ѝ) специфични параметри за предприятието, и всички критерии във връзка с пълнотата, точността и пригодността на използваните данни, които трябва да бъдат изпълнени преди получаване на надзорно одобрение, заедно с процедурата, която трябва да бъде спазена за издаване на такова одобрение;
л)
опростените изчисления, предвидени за специфични под-модули и рискови модули, както и критериите, които застрахователните или презастрахователните предприятия, включително каптивните застрахователни и презастрахователни предприятия, трябва да изпълнят, за да имат право да използват всяко от тези опростявания съгласно член 109;
м)
подхода, който да се прилага по отношение на свързаните предприятия по смисъла на член 212 при изчисляването на капиталовото изискване за платежоспособност, по-конкретно изчисляването на под-модула на риска, свързан с акции, посочен в член 105, параграф 5, като се отчита вероятното намаляване на волатилността на стойността на тези свързани предприятия, произтичаща от стратегическото естество на тези инвестиции и влиянието, упражнявано от предприятието, притежаващо участие, върху свързаните предприятия;
н)
начина на използване на външните кредитни оценки от АВКО при изчисляването на капиталовото изискване за платежоспособност в съответствие със стандартната формула и разпределянето на външните кредитни оценки по скалата на степените на кредитно качество съгласно член 109а, параграф 1, който съответства на използването на външните кредитни оценки от АВКО при изчисляването на капиталовите изисквания за кредитните институции, съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013 и финансовите институции, съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 26 от него;
о)
подробните критерии във връзка с капиталовия индекс съгласно член 109а, параграф 2, буква в);
п)
подробните критерии във връзка с корекциите за фиксираните спрямо еврото валути с цел улесняване на изчисляването на подмодула на валутния риск съгласно член 109а, параграф 2, буква г);
р)
условията за категоризация на регионалните правителства и местните органи, посочени в член 109а, параграф 2, буква а).
2. За да осигури еднакви условия на прилагане на настоящия член, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите за надзорно одобрение на специфични за предприятието параметри, посочени в буква к) на параграф 1.
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 31 октомври 2014 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
3. До 31 декември 2020 г. Комисията прави оценка на целесъобразността на методите, допусканията и стандартните параметри, които се използват при изчисляване на стандартната формула на капиталовото изискване за платежоспособност. Тя взема предвид по-конкретно резултатите от прилагането на всеки клас активи и финансови инструменти, поведението на инвеститорите в тези активи и финансови инструменти, както и развитието на определянето на международните стандарти в областта на финансовите услуги. На преразглеждането на някои класове активи може да се даде предимство. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад, придружен по целесъобразност от предложения за изменение на настоящата директива или на делегираните актове или актовете за изпълнение, приети съгласно нея.
4. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с капиталовото изискване за платежоспособност, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на количествени ограничения и критерии за допустимост на активите, когато рисковете не са обхванати адекватно от даден под-модул.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
Тези регулаторни технически стандарти се отнасят за активите, покриващи техническите резерви, като се изключват активите, държани във връзка с животозастрахователни договори, при които инвестиционният риск се носи от титулярите на полици. Те се преразглеждат от Комисията в светлината на развитията на стандартната формула и на финансовите пазари.“;
30)
Член 114 се заменя със следното:
„Член 114
Делегирани актове и технически стандарти за изпълнение във връзка с вътрешните модели на капиталовото изискване за платежоспособност
1. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи следното:
а)
адаптациите, които да бъдат извършени на предвидените в членове 120-125 стандарти предвид ограниченото приложно поле на частичния вътрешен модел;
б)
начина, по който се извършва пълното интегриране на частичен вътрешен модел в стандартната формула на капиталовото изискване за платежоспособност, посочена в член 113, параграф 1, буква в), и изискванията за използване на алтернативни техники за интегриране.
2. За да гарантира еднакви условия за прилагане на настоящия член, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите за:
а)
одобряването на вътрешния модел в съответствие с член 112; и
б)
одобряването на съществените промени на вътрешния модел и на промените на политиката за промяна на вътрешния модел, посочена в член 115.
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 31 октомври 2014 г.
На Комисията се предоставя правомощие за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
31)
Член 127 се заменя със следното:
„Член 127
Делегирани актове във връзка с членове 120 - 126
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а по отношение на членове 120 - 126, за да стимулира по-доброто оценяване на рисковия профил и на управлението на дейността на застрахователните и презастрахователните предприятия във връзка с употребата на вътрешни модели в Съюза.“;
32)
Член 129 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1, буква г) подточки i), ii) и iii) се заменят със следното:
„i)
2 500 000 EUR при общозастрахователните предприятия, включително каптивните застрахователни предприятия, освен в случаи, при които са покрити всички или някои от рисковете, попадащи в един от класовете 10-15, изброени в част А от приложение I, в който случай то е не по-малко от 3 700 000 EUR;
ii)
3 700 000 EUR за животозастрахователните предприятия, включително каптивните застрахователни предприятия;
iii)
3 600 000 EUR за презастрахователните предприятия, освен при каптивните презастрахователни предприятия, в който случай минималното капиталово изискване е не по-малко от 1 200 000 EUR,“;
б)
в параграф 3 втора алинея се заменя със следното:
„Държавите членки разрешават на надзорните си органи за срок, който завършва не по-късно от 31 декември 2017 г., да изискват застрахователните и презастрахователни дружества да прилагат посочените в първа алинея проценти изключително към капиталовото изискване за платежоспособност на дружеството, изчислено в съответствие с глава VI, раздел 4, подраздел 2.“;
в)
в параграф 4 след първата алинея се вмъква следната алинея:
„За целите на изчисляването на границите, посочени в параграф 3, от предприятията не се изисква да изчисляват капиталовите изисквания за платежоспособност на всяко тримесечие.“;
г)
в параграф 5, първа алинея се заменя със следното:
„5. До 31 декември 2020 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно приетите съгласно параграфи 1 - 4 правила и практики на надзорните органи на държавите членки.“;
33)
Член 130 се заменя със следното:
„Член 130
Делегирани актове
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, уточняващи изчисляването на минималното капиталово изискване, посочено в членове 128 и 129.“;
34)
В член 131, параграф 1 датите „31 октомври 2012 г.“ и „31 октомври 2013 г.“ се заменят съответно с датите „31 декември 2015 г.“ и „31 декември 2016 г.“
35)
Член 135 се заменя със следното:
„Член 135
Делегирани актове и регулаторни технически стандарти относно качествените изисквания
1. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи качествените изисквания в следните области:
а)
определянето, измерването, наблюдението и управлението на рисковете, възникващи от инвестиции във връзка с член 132, параграф 2, първа алинея;
б)
определянето, измерването, наблюдението и управлението на специфичните рискове, възникващи от инвестиции в деривативни инструменти и активи, посочени в член 132, параграф 4, втора алинея, както и определяне на степента, до която използването на такива активи се класифицира като намаляване на риска или ефективно управление на портфейла, както е посочено в член 132, параграф 4, трета алинея.
2. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи:
а)
изискванията, които дружествата, „преопаковащи“ заеми в търгуеми ценни книжа и други финансови инструменти (издаващи дружества или спонсори), трябва да спазват, така че на застрахователно или презастрахователно предприятие да бъде разрешено да инвестира в такива ценни книжа или инструменти, емитирани след 1 януари 2011 г., включително изисквания, гарантиращи, че издаващото дружество, спонсора или първоначалният заемополучател запазва за постоянно материален нетен икономически интерес, който във всички случаи е в размер на най-малко 5 %;
б)
качествени изисквания, които застрахователното или презастрахователното предприятие, инвестиращо в такива ценни книжа или инструменти, трябва да спази;
в)
характеристиките на обстоятелствата, при които може да бъде наложено изискване за добавен капитал при нарушаването на посочените в букви а) и б) от настоящия параграф изисквания, без да се накърняват разпоредбите на член 101, параграф 3.
3. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с параграф 2, буква в), ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на методологиите за изчисляване на пропорционалната допълнителна капиталова такса, посочена в тази буква.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
36)
Член 138, параграф 4 се заменя със следното:
„4. В случай на изключително неблагоприятни ситуации, засягащи застрахователни и презастрахователни предприятия, представляващи значителен дял от пазара или от засегнатите видове дейности, както са декларирани от Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване, когато е уместно и след консултиране с ЕССР, надзорният орган може да удължи за засегнатите предприятия срока, определен във втората алинея на параграф 3, с максимален седемгодишен срок, отчитащ всички съответни фактори, включително средната продължителност на техническите разпоредби.
Без да се засягат правомощията на ЕОЗППО по член 18 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, за целите на настоящия параграф ЕОЗППО, по искане от страна на съответния надзорен орган, декларира наличието на изключително неблагоприятни ситуации. Съответният надзорен орган може да отправи искане, ако застрахователни или презастрахователни предприятия, представляващи значителен дял на пазара или засегнати видове дейност, има малка вероятност да покрият едно от изискванията, посочени в параграф 3. Изключително неблагоприятни ситуации са налице, когато финансовата ситуация на застрахователни или презастрахователни предприятия, представляващи значителен дял на пазара или на засегнати видове дейност, са сериозно неблагоприятно засегнати от едно или повече от следните условия:
а)
непредвиден, остър и рязък срив на финансовите пазари;
б)
продължителни условия на ниски лихвени проценти;
в)
катастрофални събития със значително въздействие.
В сътрудничество със съответния надзорен орган ЕОЗППО редовно оценява дали условията, посочени във втора алинея, са все още актуални. Когато изключително неблагоприятна ситуация е престанала да бъде налице, ЕОЗППО обявява това в сътрудничество със съответния надзорен орган.
Застрахователното или презастрахователно предприятие представя на надзорния орган на всеки три месеца доклад за напредъка, посочващ предприетите мерки и отбелязания напредък за възстановяване на равнището на допустими собствени средства за покриване на капиталовото изискване за платежоспособност или за намаляване на рисковия профил за гарантиране на спазване на капиталовото изискване за платежоспособност.
Удължаването на срока по първа алинея се отменя, когато докладът за напредък показва, че между датата на установяване на неспазване на капиталовото изискване за платежоспособност и датата на представяне на доклада за напредък няма съществен напредък в постигането на възстановяване на равнището на допустими собствени средства за покриване на капиталовото изискване за платежоспособност или за намаляване на рисковия профил за гарантиране на спазване на капиталовото изискване за платежоспособност.“;
37)
Член 143 се заменя със следното:
„Член 143
Делегирани актове и регулаторни технически стандарти във връзка с член 138, параграф 4
1. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, допълващи видовете изключително неблагоприятни ситуации и уточняващи факторите и критериите, които ЕОЗППО следва да взема предвид, когато декларира наличие на изключително неблагоприятни ситуации, и които надзорните органи следва да отчитат за определянето на удължаването на срока за възстановяване в съответствие с член 138, параграф 4.
2. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с член 138, параграф 2, член 139, параграф 2 и член 141, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на плана за възстановяване, посочен в член 138, параграф 2, и финансовата схема, посочена в член 139, параграф 2, и по отношение на член 141, като полага надлежно усилия за избягване на проциклични ефекти."
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
38)
Член 149 се заменя със следното:
„Член 149
Промени в характера на рисковете или задълженията
„Всяка промяна, която застрахователното предприятие възнамерява да направи в информацията по член 147, подлежи на процедурата, предвидена в членове 147 и 148.“;“
39)
Член 155 се изменя както следва:
а)
в параграф 3 след първата алинея се вмъква следната алинея:
„Освен това надзорният орган на държавата членка по произход или на приемащата държава членка може да отнесе въпроса до ЕОЗППО и да поиска от него съдействие в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на посочения член.“;
б)
параграф 9 се заменя със следното:
„9. Държавите членки информират Комисията и ЕОЗППО за броя и вида на случаите, довели до откази съгласно членове 146 и 148 или при които са взети мерки съгласно параграфи 3 и 4 от настоящия член.“;
40)
В член 158, параграф 2 след първа алинея се вмъква следната алинея:
„Освен това надзорният орган на държавата членка по произход или на приемащата държава членка може да отнесе въпроса до ЕОЗППО и да поиска от него съдействие в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на посочения член.“;
41)
Член 159 се заменя със следното:
„Член 159
Статистическа информация относно трансграничните дейности
Поотделно по отношение на операции, осъществявани съгласно правото на установяване или съгласно свободата за предоставяне на услуги, всяко застрахователно предприятие информира надзорния орган на своята държава членка по произход за размера на премиите, претенциите и комисионните, без да се приспада делът на презастраховането, по държава членка и както следва:
а)
при общото застраховане - по видове дейност в съответствие със съответния делегиран акт;
б)
при животозастраховането - по видове дейности в съответствие със съответния делегиран акт.
По отношение на клас 10 в част А от приложение I, с изключение на отговорността на превозвача, съответното предприятие информира надзорния орган относно честотата и средната стойност на претенциите.
Надзорният орган на държавата членка по произход представя информацията съгласно първата и втората алинеи в разумен срок и в обобщена форма на надзорните органи на всяка от засегнатите държави членки при поискване от тяхна страна.“;
42)
Член 172 се заменя със следното:
„Член 172
Еквивалентност по отношение на презастрахователните предприятия
1. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, уточняващи критериите за оценка дали режимът на платежоспособност на трета държава, приложим по отношение на презастрахователната дейност на предприятия с централно управление в рамките на тази трета държава, е еквивалентен на предвиденото в дял I.
2. Ако критериите, приети в съответствие с параграф 1, са изпълнени от трета държава, Комисията, в съответствие с член 301а и подпомагана от ЕОЗППО в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, може да приема решения, с които определя, че режимът на платежоспособност на трета държава, приложим по отношение на презастрахователната дейност на предприятия с централно управление в рамките на тази трета държава, е еквивалентен на предвиденото в дял I от настоящата директива.
Тези делегирани актове биват редовно преразглеждани, за да се вземат предвид всички значителни промени на режима на надзор, изложен в дял I, и промените на режима на надзор на третата държава.
ЕОЗППО публикува на своя интернет сайт и поддържа актуален списък на всички трети държави, посочени в първа алинея.
3. Ако съгласно параграф 2 режимът на платежоспособност на трета държава се счита за еквивалентен на предвидения в настоящата директива, презастрахователните договори, сключени с предприятия с централно управление в тези трети държави, биват третирани като презастрахователни договори, сключени с предприятия, лицензирани в съответствие с настоящата директива.
4. Чрез дерогация от параграф 2 и дори ако не са изпълнени критериите, определени в съответствие с параграф 1, Комисията може - за ограничен срок и в съответствие с член 301а, подпомагана от ЕОЗППО в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, да приема решения, с които определя, че режимът на платежоспособност на трета държава, приложим по отношение на презастрахователната дейност на предприятия с централно управление в рамките на тази трета държава, е временно еквивалентен на предвидения в дял I, ако третата държава отговаря най-малко на следните критерии:
а)
поела е ангажимент към Съюза за приемане и прилагане на режим на платежоспособност, който е в състояние да бъде оценен като еквивалентен в съответствие с параграф 2, преди края на този ограничен период, и за участие в процес на оценяване на еквивалентността;
б)
изготвила е работна програма с цел изпълнение на ангажимента, посочен в буква а);
в)
отпуснала е достатъчно средства с цел изпълнение на ангажимента, посочен в буква а);
г)
режимът на платежоспособност на третата държава се основава на риска и установява количествени и качествени изисквания за платежоспособност и изисквания, свързани с надзорна отчетност и прозрачност;
д)
поети са писмени ангажименти за сътрудничество и обмен на поверителна информация във връзка с надзора с ЕОЗППО и надзорните органи;
е)
налице е независима система за надзор; и
ж)
установени са задължения за професионална тайна за всички лица, действащи от името на нейните надзорни органи, по-специално по отношение на обмена на информация с ЕОЗППО и надзорните органи.
Всеки делегиран акт за временна еквивалентност отчита докладите на Комисията съгласно член 177, параграф 2. Тези делегирани актове се преразглеждат редовно, въз основа на докладите за напредъка на съответната трета държава, които се представят ежегодно на Комисията и се оценяват от нея. ЕОЗППО подпомага Комисията в оценката на тези доклади за напредъка.
ЕОЗППО публикува на своя интернет сайт и поддържа актуален списък на всички трети държави, посочени в първа алинея.
Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 301а, които допълнително уточняват условията, посочени в първа алинея.
5. Посоченият в първата алинея на параграф 4 ограничен срок изтича на по-ранната от двете дати - 31 декември 2020 г.-или датата, на която в съответствие с параграф 2 режимът на надзор на третата държава е бил счетен за еквивалентен на посочения в дял I.
Срокът може да бъде удължен най-много с една година, когато е необходимо за ЕОЗППО и Комисията, за да извършат оценка на еквивалентността за целите на параграф 2.
6. Презастрахователните договори, сключени с предприятия с централно управление в трети държави, чийто режим на надзор е приет за временно еквивалентен в съответствие с параграф 4, получават същото третиране като посоченото в параграф 3. Член 173 се прилага и към презастрахователни предприятия с централно управление в трети държави, чийто режим на надзор е приет за временно еквивалентен в съответствие с параграф 4.“;
43)
Член 176 се заменя със следното:
„Член 176
Информиране на Комисията и ЕОЗППО от държавите членки
Надзорните органи на държавите членки информират Комисията, ЕОЗППО и надзорните органи на другите държави членки за всеки лиценз за пряко или непряко дъщерно предприятие, едно или повече от предприятията майки на което са уредени от правото на трета държава.
Тази информация съдържа също така указания за структурата на съответната група.
Ако предприятие, уредено от правото на трета държава, придобие дялове в застрахователно или презастрахователно предприятие, лицензирано в Съюза, които биха превърнали това застрахователно или презастрахователно предприятие в дъщерно предприятие на това предприятие от трета държава, надзорните органи на държавата членка по произход информират Комисията, ЕОЗППО и надзорните органи на другите държави членки.“;
44)
В член 177 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Държавите членки информират Комисията и ЕОЗППО за всички принципни затруднения, които техните застрахователни или презастрахователни предприятия срещат при установяването и провеждането на дейността си, или при упражняването на дейности в трета държава.“;
45)
В член 210 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 301а, уточняващи разпоредбите, посочени в параграф 1 от настоящия член във връзка с наблюдаването, управляването и контролирането на рисковете, произтичащи от презастрахователни дейности с ограничено поемане на риск.“;
46)
В член 211 параграфи 2 и 3 се заменят със следното:
„2. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи следните критерии за надзорно одобрение:
а)
обхвата на лиценза;
б)
задължителните условия, които следва да бъдат част от всички сключвани договори;
в)
посочените в член 42 изисквания за квалификация и надеждност на лицата, които управляват схемата със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск;
г)
изисквания за квалификацията и надеждност на акционерите или членовете с квалифицирано участие в схемата със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск;
д)
надеждни административни и счетоводни процедури, адекватни механизми за вътрешен контрол и изисквания за управление на риска;
е)
изискванията за счетоводната, пруденциалната и статистическата информация;
ж)
изискванията за платежоспособност.
2а. За да осигури еднакви условия на прилагане на член 211, параграфи 1 и 2, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите за предоставяне на надзорно одобрение за създаване на схемите със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск и относно форматите и образците, които трябва да се използват по смисъла на параграф 2, буква е).
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 31 октомври 2014 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
2б. За да осигури еднакви условия на прилагане на член 211, параграфи 1 и 2, ЕОЗППО може да разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите за сътрудничеството и обмена на информация между надзорните органи, когато схемата със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск, поемаща рискове от застрахователни или презастрахователни предприятия, е създадена в държава членка, различна от държавата членка, в която е лицензирано застрахователното или презастрахователното предприятие.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
3. Схемите със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск, лицензирани преди 31 декември 2015 г., се подчиняват на правото на държавата-членка, издала лиценз за схемата със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск. Всяка нова дейност, започната от подобна схема със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск след тази дата, се подчинява обаче на разпоредбите на параграфи 1, 2 и 2а.“;
47)
Член 212, параграф 1, буква д) се заменя със следното:
„д)
„колегиум на надзорните органи“ означава постоянна, но гъвкава структура за сътрудничество, координация и улесняване на вземането на решения във връзка с груповия надзор;“;
48)
Член 216 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 се добавят следните алинеи:
„В такъв случай надзорният орган обосновава решението си както пред органа за групов надзор, така и пред крайното предприятие - майка, на ниво на Съюза. Органът за групов надзор уведомява колегиума на надзорните органи в съответствие с член 248, параграф 1, буква а).
Членове 218 - 258 се прилагат mutatis mutandis при спазване на параграфи 2 - 6 от настоящия член.“;
б)
в параграф 4 трета алинея се заменя със следното:
„Надзорният орган обосновава това решение както пред органа за групов надзор, така и пред предприятието. Органът за групов надзор уведомява колегиума на надзорните органи в съответствие с член 248, параграф 1, буква а).“;
в)
параграф 7 се заменя със следното:
„7. Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи обстоятелствата, при които може да бъде взето посоченото в параграф 1 от настоящия член решение.“;
49)
Член 217 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 се добавя следната алинея:
„В такъв случай надзорните органи обосновават споразумението помежду си както пред органа за групов надзор, така и пред крайното предприятие - майка, на ниво на Съюза. Органът за групов надзор уведомява колегиума на надзорните органи в съответствие с член 248, параграф 1, буква а).“;
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи обстоятелствата, при които посоченото в параграф 1 от настоящия член решение може да бъде взето.“;
50)
Член 227 се заменя със следното:
„Член 227
Еквивалентност по отношение на свързани застрахователни и презастрахователни предприятия от трета държава
1. При изчисляване на груповата платежоспособност на застрахователно или презастрахователно предприятие, което е предприятие, притежаващо дялово участие от застрахователно или презастрахователно предприятие от трета държава, в съответствие с член 233, застрахователното или презастрахователното предприятие от трета държава се третира, единствено за целите на изчислението, като свързано застрахователно или презастрахователно предприятие.
Когато обаче третата страна, в която се намира централното управление на това предприятие, изисква то да има лиценз и му налага режим за платежоспособност, най-малко еквивалентен на посочения в дял I, глава VI, държавите членки могат да предвидят, че изчислението взема предвид, по отношение на това предприятие, капиталовото изискване за платежоспособност и собствените средства, допустими за удовлетворяване на това изискване, както са предвидени от съответната трета държава.
2. Когато не е приет делегиран акт в съответствие с параграф 4 или параграф 5 от настоящия член, проверката на еквивалентността на режима на третата страна се осъществява от органа за групов надзор при поискване от страна на предприятието, притежаващо дялово участие, или по собствена инициатива. ЕОЗППО подпомага органа за групов надзор в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
Органът за групов надзор, подпомаган от ЕОЗППО, се допитва до другите заинтересовани надзорни органи преди вземане на решение относно еквивалентността. Това решение се взема съгласно критериите, приети в съответствие с параграф 3. Органът за групов надзор не взема никакво решение във връзка с трета държава, което е в противоречие с решение, взето по-рано по отношение на същата трета държава, освен когато е необходимо да се отчетат значими промени в надзорния режим, посочен в дял I, глава VI и в надзорния режим на третата държава.
Ако надзорните органи изразят несъгласие с решението, взето в съответствие с алинея втора, те могат да отнесат въпроса до ЕОЗППО и да поискат от него съдействие в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 в срок от три месеца след уведомяването за решението от страна на органа за групов надзор. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на посочения член.
3. Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 301а, уточняващи критериите за оценяване дали режимът за надзор на трета държава е еквивалентен на определения в дял I, глава VI.
4. Ако критериите, приети в съответствие с параграф 3, са изпълнени от трета държава, Комисията може, в съответствие с член 301а и подпомагана от ЕОЗППО в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, да приеме делегирани актове, определящи, режимът за надзор на тази трета държава като еквивалентен спрямо изложеното в дял I, глава VI.
Тези делегирани актове биват редовно преразглеждани, за да вземат предвид всички значителни промени на режима за надзор, изложен в дял I, глава VI, и промените на режима за надзор на третата държава.
ЕОЗППО публикува на своя интернет сайт и поддържа актуален списък на всички трети държави, посочени в първа алинея.
5. Чрез дерогация от параграф 4 и дори, когато критериите, посочени в съответствие с параграф 3, не са изпълнени, Комисията може, за периода, посочен в параграф 6 в съответствие с член 301а и подпомагана от ЕОЗППО в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, да приеме делегирани актове, определящи режимът за надзор на трета държава, прилаган към предприятия с централно управление в същата трета държава, като временно еквивалентен на посочения в дял I, глава VI, когато:
а)
може да се докаже, че съществува режим, който може да бъде оценен като еквивалентен в съответствие с параграф 4, или такъв може да бъде приет и приложен от третата държава;
б)
режимът на платежоспособност на третата държава е риск-базиран и установява количествени и качествени изисквания за платежоспособност и изисквания, свързани с надзорна отчетност и прозрачност;
в)
правото на третата държава позволява по принцип сътрудничество и обмен на конфиденциална надзорна информация с ЕОЗППО и надзорните органи.
г)
третата държава притежава независима система за надзор; и
д)
третата държава е установила задължения за професионална тайна за всички лица, действащи от името на надзорните органи.
ЕОЗППО публикува на своя интернет сайт и поддържа актуален списък на всички трети държави, посочени в първа алинея.
6. Първоначалният период на временна еквивалентност, посочена в параграф 5, е 10 години, освен ако преди изтичането на този период:
а)
този делегиран акт е отменен; или
б)
е приет делегиран акт в съответствие с параграф 4, в който надзорният режим на тази трета държава се счита за еквивалентен на предвиденото в дял I, глава VI;
Временната еквивалентност е обект на подновяване за допълнителни периоди от по 10 години, когато критериите, посочени в параграф 5, продължават да се спазват. Комисията приема всеки такъв делегиран акт в съответствие с член 301а и се подпомага от ЕОЗППО в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
Всеки делегиран акт, определящ временна еквивалентност отчита докладите на Комисията съгласно член 177, параграф 2. Тези делегирани актове се преразглеждат редовно от Комисията. ЕОЗППО подпомага Комисията в оценката на тези решения. Комисията информира Парламента за всички преразглеждания, които се провеждат, и да докладва на Европейския парламент относно своите заключения.
7. В случай че съгласно параграф 5 е приет делегиран акт, определящ режима за надзор на трета държава като временно еквивалентен, тази трета държава се счита за еквивалентна за целите на втората алинея от параграф 1.“;
51)
Член 231 се заменя със следното:
„Член 231
Вътрешен модел на групата
1. В случай на заявление за разрешение за изчисляване на консолидираното групово капиталово изискване за платежоспособност, както и на капиталовото изискване за платежоспособност на застрахователните и презастрахователните дружества от дадена група въз основа на вътрешен модел, подадено от застрахователно или презастрахователно предприятие и свързаните с него дружества, или съвместно от свързаните дружества на застрахователен холдинг, съответните надзорни органи си сътрудничат при вземането на решение дали да предоставят такова разрешение, както и при определянето на реда и условията (ако има такива), на които такова разрешение подлежи.
Посоченото в първа алинея заявление се подава пред органа за групов надзор.
Органът за групов надзор незабавно уведомява другите членове на колегиума на надзорните органи и им представя пълното заявление.
2. Съответните надзорни органи полагат усилия в рамките на правомощията си да достигнат до общо решение относно заявлението в срок от шест месеца от датата, на която органът за групов надзор е получил пълното заявление.
3. Ако в рамките на шестмесечния срок, посочен в параграф 2, някой от съответните надзорни органи е отнесъл въпроса до ЕОЗППО в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, органът за групов надзор отлага своето решение и изчаква всяко едно решение, което ЕОЗППО може да вземе в съответствие с член 19, параграф 3 от посочения регламент, и взема своето решение в съответствие с решението на ЕОЗППО. Това решение се признава за определящо и се прилага от съответните надзорни органи.
ЕОЗППО взема своето решение в рамките на един месец. Ако шестмесечният срок е изтекъл или е било постигнато общо решение, въпросът не се отнася до ЕОЗППО.
Ако, в съответствие с член 41, параграфи 2 и 3 и с член 44, параграфи 1 и 3 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, предложеното от работната група решение бъде отхвърлено, окончателното решение се взема от органа за групов надзор. Това решение се признава за определящо и се прилага от съответните надзорни органи. Шестмесечният период се счита за период на помиряване по смисъла на член 19, параграф 2 от посочения регламент.
4. ЕОЗППО може да разработва проекти на технически стандарти за изпълнение с цел осигуряване на еднакви условия за прилагане на посочения в параграф 2 процес на вземане на съвместно решение във връзка с посочените в параграф 1 заявления за разрешения с оглед на улесняване на вземането на съвместни решения.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
5. В случай че съответните надзорни органи са постигнали посоченото в параграф 2 общо решение, органът за групов надзор предава на заявителя документ, в който се излагат пълните мотиви.
6. Ако не е прието общо решение в срок от шест месеца от датата на получаване на пълното заявление от страна на групата, органът за групов надзор взема самостоятелно решение относно заявлението.
Органът за групов надзор надлежно взема предвид становищата и резервите на другите заинтересовани надзорни органи, изразени в рамките на този шестмесечен срок.
Органът за групов надзор предава на заявителя и на другите заинтересовани надзорни органи документ, в който се посочва неговото напълно обосновано решение.
Това решение се признава за определящо и се прилага от съответните надзорни органи.
7. Когато някой от съответните надзорни органи счита, че рисковият профил на негово поднадзорно застрахователно или презастрахователно предприятие се отклонява значително от допусканията, стоящи в основата на одобрения на равнището на групата вътрешен модел, и докато предприятието не отстрани надлежно забележките на надзорния орган, този орган може да наложи съгласно член 37 добавяне на капитал към изчисленото чрез прилагане на този вътрешен модел капиталово изискване за платежоспособност на това застрахователно или презастрахователно предприятие.
При извънредни обстоятелства, когато такова добавяне на капитал не би било подходящо, надзорният орган може да изиска от съответното предприятие да изчислява своето капиталово изискване за платежоспособност на базата на стандартната формула, посочена в дял I, глава VI, раздел 4, подраздели 1 и 2. В съответствие с член 37, параграф 1, букви а) и в), надзорният орган може да наложи добавяне на капитал към капиталовото изискване за платежоспособност на това застрахователно или презастрахователно предприятие, изчислено чрез прилагане на стандартната формула.
Надзорният орган обосновава всяко посочено в алинеи първа и втора решение както пред органа за групов надзор и другите членове на колегиума на надзорните органи, така и пред застрахователното или презастрахователното предприятие.
ЕОЗППО може да издава насоки с цел осигуряване на последователно и съгласувано прилагане на настоящия параграф.“;
52)
В член 232, първи параграф уводната част се заменя със следното:
„Когато се определя дали консолидираното групово капиталово изискване за платежоспособност отразява по подходящ начин рисковия профил на групата, органът за групов надзор отделя специално внимание на всеки случай, в който обстоятелствата, посочени в член 37, параграф 1, букви от а) - г), могат да се проявят на равнището на групата, особено когато:“
53)
В член 232 третият параграф се заменя със следния текст:
„Член 37, параграфи 1-5, както и делегираните актове и техническите стандарти за изпълнение, приети в съответствие с член 37, параграфи 6, 7 и 8, се прилагат mutatis mutandis.“
54)
В член 233, параграф 6 третата алинея се заменя със следното:
„Член 37, параграфи 1-5, както и делегираните актове и техническите стандарти за изпълнение, приети в съответствие с член 37, параграфи 6, 7 и 8, се прилагат mutatis mutandis.“
55)
Член 234 се заменя със следното:
„Член 234
Делегирани актове, отнасящи се до членове 220-229 и 230-233
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи техническите принципи и методи, изложени в членове 220-229, както и прилагането на членове 230-233, отразяващи икономическото естество на специфични правни структури.“
56)
Член 237 се заменя със следното:
„Член 237
Дъщерни предприятия на застрахователно или презастрахователно предприятие: решение относно заявлението
1. При подадени заявления за получаване на разрешения за статут, подлежащ на правилата по членове 238 и 239, съответните надзорни органи работят заедно в рамките на колегиума на надзорните органи, като си сътрудничат по всички въпроси, при вземане на решение за предоставяне или отхвърляне на исканото разрешение и определяне на реда и условията (ако има такива), на които такова разрешение следва да подлежи.
Заявление от типа, посочен в първа алинея, се представя единствено пред надзорния орган, лицензирал дъщерното предприятие. Този надзорен орган незабавно уведомява членовете на колегиума на надзорните органи и им представя пълното заявление.
2. Съответните надзорни органи полагат усилия в рамките на правомощията си да достигнат до общо решене относно заявлението в срок от три месеца от датата, на която всички надзорни органи в рамките на колегиума на надзорните органи са получили пълното заявление.
3. Ако в рамките на тримесечния срок, посочен в параграф 2, някой от съответните надзорни органи е отнесъл въпроса до ЕОЗППО в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, органът за групов надзор отлага своето решение и изчаква всяко едно решение, което ЕОЗППО може да вземе в съответствие с член 19, параграф 3 от въпросния регламент, и взема своето решение в съответствие с решението на ЕОЗППО. Това решение се признава за определящо и се прилага от съответните надзорни органи.
ЕОЗППО взема своето решение в рамките на един месец. Ако тримесечният срок е изтекъл или е било постигнато съвместно решение, въпросът не се отнася до ЕОЗППО.
Ако в съответствие с член 41, параграфи 2 и 3 и с член 44, параграфи 1 и 3 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 предложеното от работната група решение бъде отхвърлено, окончателното решение се взема от органа за групов надзор. Това решение се признава за определящо и се прилага от съответните надзорни органи. Тримесечният период се счита за период на помиряване по смисъла на член 19, параграф 2 от въпросния регламент.
4. ЕОЗППО може да разработва проекти на технически стандарти за изпълнение с цел осигуряване на еднакви условия за прилагане на посочения в параграф 2 процес на вземане на съвместно решение във връзка с посочените в параграф 1 заявления за разрешения с оглед на улесняване на вземането на съвместни решения.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
5. В случай че съответните надзорни органи са взели съвместното решение, посочено в параграф 2, надзорният орган, издал лиценз на дъщерното предприятие, предава на заявителя решението, в което се излагат пълните мотиви. Съвместното решение се признава за окончателно и се прилага от надзорните органи в съответните държави членки.
6. Ако съответните надзорни органи не достигнат до общо решение в рамките на тримесечния срок, посочен в параграф 2, органът за групов надзор взема самостоятелно решение по отношение на заявлението.
В рамките на този срок органът за групов надзор надлежно разглежда следното:
а)
становищата и резервите на другите засегнати надзорни органи;
б)
резервите на другите надзорни органи в колегиума на надзорните органи.
Решението съдържа пълни мотиви, както и обяснение за всяко значително отклонение от резервите на другите засегнати надзорни органи. Органът за групов надзор предава препис от това решение на заявителя и на другите заинтересовани надзорни органи. Решението се признава за решаващо и се прилага от съответните надзорни органи.“;
57)
В член 238 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Колегиумът на надзорните органи прави всичко, което е в кръга на правомощията му, за да постигне съгласие относно предложението на надзорния орган, лицензирал дъщерното предприятие, или относно други възможни мерки.
Това съгласие се признава за решаващо и се прилага от съответните надзорни органи.“;
58)
В член 238 параграф 5 се заменя със следния текст:
„5. Ако надзорният орган и органът за групов надзор не достигнат до съгласие, един от надзорните органи може в срок един месец от предложението на надзорния орган да отнесе въпроса до ЕОЗППО и да поиска неговата подкрепа в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на посочения член, и взема своето решение по случая в срок от един месец. Едномесечният период се счита за период на помиряване по смисъла на член 19, параграф 2 от въпросния регламент. Ако посоченият в настоящата алинея едномесечен срок е изтекъл или в рамките на колегиума е било постигнато споразумение в съответствие с параграф 4 от настоящия член, въпросът не се отнася до ЕОЗППО.
Надзорният орган, лицензирал дъщерното предприятие, отлага своето решение и изчаква всяко едно решение, което ЕОЗППО може да вземе в съответствие с член 19 от въпросния регламент, и взема своето решение в съответствие с решението на ЕОЗППО.
Това решение се признава за определящо и се прилага от съответните надзорни органи.
Решението съдържа пълните мотиви, на които то се основава.
Решението се представя на дъщерното предприятие и на колегиума на надзорните органи.“;
59)
В член 239 се добавя следният параграф:
„4. Всеки от двата надзорни органа може да отнесе въпроса до ЕОЗППО и да поиска неговата подкрепа в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, ако те не достигнат до съгласие:
а)
относно одобрението на плана за възстановяване, включително всяко удължаване на срока за възстановяване, в рамките на посочения в параграф 1 четиримесечен срок, или
б)
относно одобрението на предложените мерки в рамките на посочения в параграф 2 едномесечен срок,.
В тези случаи ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на посочения член, и взема своето решение по случая в срок от един месец.
Въпросът не се отнася до ЕОЗППО:
а)
след края на посочения в първа алинея съответно четиримесечен или едномесечен срок;
б)
след постигането на съгласие в колегиума в съответствие с параграф 1, алинея втора или параграф 2, алинея втора;
в)
в случай на извънредни ситуации, както е посочено в параграф 2.
Четиримесечният или едномесечният срок, съответно, се считат за период на помиряване по смисъла на член 19, параграф 2 от въпросния регламент.
Надзорният орган, лицензирал дъщерното предприятие, отлага своето решение и изчаква всяко едно решение, което ЕОЗППО може да вземе в съответствие с член 19, параграф 3 от въпросния регламент, и взема своето окончателно решение в съответствие с решението на ЕОЗППО. Това решение се признава за определящо и се прилага от съответните надзорни органи.
Решението съдържа пълните мотиви, на които то се основава.
Решението се представя на дъщерното предприятие и на колегиума на надзорните органи.“;
60)
Член 241 се заменя със следното:
„Член 241
Дъщерни предприятия на застрахователно или презастрахователно предприятие: делегирани актове
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, определящи:
а)
критериите за оценяване на изпълнението на условията по член 236;
б)
критериите за оценяване коя ситуация следва да се счита за неотложна съгласно член 239, параграф 2;
в)
процедурите, които се прилагат от надзорните органи, когато обменят информация, упражняват правомощията си и изпълняват своите задължения в съответствие с членове 237-240.“;
61)
В член 242 параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. В срок до 31 декември 2017 г. Комисията извършва оценка на прилагането на дял III, по-конкретно във връзка със сътрудничеството между надзорните органи в рамките на колегиума на надзорните органи и неговата функционалност и надзорните практики за определяне на изисквания за добавяне на капитал, и представя на Европейския парламент и на Съвета доклад, придружен, ако е необходимо, от предложения за изменение на настоящата директива.“;
62)
В член 242, параграф 2 датата „31 октомври 2015 г.“ се заменя с датата „31 декември 2018 г.“;
63)
Член 244, параграф 4 се заменя със следното:
„4. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а по отношение на дефинирането на значителната концентрация на риск за целите на параграфи 2 и 3 от настоящия член.
5. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с надзора на концентрацията на риск, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти за разпознаване на значителната концентрация на риск и за определяне на подходящи прагове за целите на параграф 3.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените във първата алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
6. За да се осигурят еднакви условия за прилагане на настоящия член, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение за формулярите и образците за докладване на подобни случаи на концентрация на риск за целите на параграф 2.
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 септември 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощие за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
64)
Член 245, параграф 4 се заменя със следното:
„4. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а по отношение на дефинирането на значителни сделки в рамките на групата за целите на параграфи 2 и 3 от настоящия член.
5. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с надзора на сделки в рамките на групата, ЕОЗППО може да разработва проекти на регулаторни технически стандарти за разпознаването на значителни сделки в рамките на групата за целите на параграф 3.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
6. За да се осигурят еднакви условия за прилагане на настоящия член, ЕОЗППО може да разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите, формулярите и образците за докладването на подобни сделки в рамките на групата за целите на параграф 2.
На Комисията се предоставя правомощие за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
65)
В член 247 параграфи 3 - 7 се заменят със следния текст:
„3. В определени случаи съответните надзорни органи могат по искане на някой от другите надзорни органи да вземат съвместно решение за дерогация от посочените в параграф 2 критерии, когато тяхното прилагане бъде счетено за неподходящо, като се имат предвид структурата на групата и относителното значение на дейностите на застрахователните и презастрахователните предприятия в различни държави, и да изберат друг надзорен орган за орган за групов надзор.
За целта всеки от съответните надзорни органи може да поиска обсъждане на целесъобразността на посочените в параграф 2 критерии. Подобно обсъждане не може да се провежда повече от веднъж годишно.
Съответните надзорни органи полагат всички усилия в рамките на правомощията си да достигнат до общо решене относно избора на орган за групов надзор в срок от три месеца от получаването на искането за обсъждане. Преди да вземат решението си, съответните надзорни органи дават на групата възможност да изложи становището си.
Определеният орган за групов надзор предава на групата съвместното решение, като посочва пълните мотиви.
4. Ако в рамките на тримесечния срок, посочен в трета алинея на параграф 3, някой от съответните надзорни органи е отнесъл въпроса до ЕОЗППО в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, съответните надзорни органи отлагат своето съвместно решение и изчакват всяко решение, което ЕОЗППО може да вземе в съответствие с член 19, параграф 3 от въпросния регламент, и вземат своето съвместно решение в съответствие с решението на ЕОЗППО. Съвместното решение се признава за решаващо и се прилага от съответните надзорни органи. Тримесечният срок се счита за период на помиряване по смисъла на член 19, параграф 2 от посочения регламент.
5. ЕОЗППО взема своето решение по случая в рамките на един месец съгласно параграф 4. Ако тримесечният срок е изтекъл или е било постигнато съвместно решение, въпросът не се отнася до ЕОЗППО. Определеният орган за групов надзор предава на групата и на колегиума на надзорните органи съвместното решение, като посочва пълните мотиви.
6. Ако не бъде достигнато общо решение, задачата на органа за групов надзор се изпълнява от надзорния орган, определен в съответствие с параграф 2 от настоящия член.
7. Поне веднъж годишно ЕОЗППО информира Европейския парламент, Съвета и Комисията за всякакви значителни трудности при прилагането на параграфи 2, 3 и 6.
В случай че възникнат значителни трудности при прилагането на критериите, посочени в параграфи 2 и 3 от настоящия член, Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, уточняващи тези критерии допълнително.“;
66)
Член 248 се изменя, както следва:
а)
в параграф 2 се добавя следната алинея:
„Когато органът за групов надзор не изпълнява задачите, посочени в параграф 1, или когато членовете на колегиума на надзорните органи не си сътрудничат в необходимата съгласно този параграф степен, всеки от съответните надзорни органи може да отнесе въпроса до ЕОЗППО и да поиска от него съдействие в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на този член.“;
б)
в параграф 3, първа алинея се заменя със следното:
„3. Членство в колегиума на надзорните органи имат органът за групов надзор, надзорните органи на всички държави членки, в които се намират централните управления на всички дъщерни предприятия, и ЕОЗППО в съответствие с член 21 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
в)
в параграф 4 втора алинея се заменя със следното:
„В случай на разминаване на мненията относно координационните споразумения всеки член на колегиума на надзорните органи може да отнесе въпроса до ЕОЗППО и да поиска от него съдействие в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на този член. Органът за групов надзор взема своето окончателно решение в съответствие с решението на ЕОЗППО. Органът за групов надзор предава решението на другите заинтересовани надзорни органи.“
г)
в параграф 5, втора алинея се заменя със следното:
„Без да се накърняват правата и задълженията, възложени от настоящата директива на органите за групов надзор и на други надзорни органи, координационните споразумения могат да възлагат допълнителни задачи на органа за групов надзор, на други надзорни органи или ЕОЗППО в случаи, в които това би довело до по-ефикасен групов надзор и не би препятствало надзорните дейности на членовете на колегиума на надзорните органи във връзка с техните собствени задължения.“;
д)
параграфи 6 и 7 се заменят със следното:
„6. ЕОЗППО издава насоки за оперативното функциониране на колегиумите на надзорните органи на базата на цялостни прегледи на работата на колегиумите за оценка на нивото на сближаване помежду им. Такива прегледи се извършват поне един път на три години. Държавите членки гарантират, че органът за групов надзор предава на ЕОЗППО информацията относно функционирането на колегиума на надзорните органи и всички затруднения, които са от значение за прегледите.
За да осигури последователно хармонизиране във връзка с координацията между надзорните органи, ЕОЗППО може да разработва проекти на регулаторни технически стандарти за уточняване на оперативното действие на колегиумите на надзорните органи въз основа на насоките, посочени в алинея първа.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените във втората алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
7. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с координацията между надзорните органи, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти за уточняване на координацията на груповия надзор за целите на параграфи 1-6.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“
8. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а относно определението за „значим клон.“
67)
Член 249 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 втора алинея се заменя със следното:
„С цел да се гарантира, че надзорните органи, включително органът за групов надзор, разполагат с достъп до едно и също количество относима информация, без да се нарушават техните съответни отговорности и независимо от това дали са установени в една и съща държава членка, те обменят такава информация с цел предоставяне на възможност за изпълнение и улесняване на надзорните задължения на другите органи съгласно настоящата директива. За тази цел съответните надзорни органи и органът за групов надзор предоставят незабавно един на друг всякаква информация веднага щом получат достъп до нея или обменят информация помежду си при поискване. Информацията, определена в тази алинея, включва, но не се ограничава само до информация за действия на групата и надзорните органи, както и информация, предоставена от групата.“;
б)
добавя се следният параграф:
„1а. Ако надзорният орган не е съобщил съществена информация или е било отхвърлено искане за сътрудничество, по-специално за обмен на съществена информация, или не са били предприети действия в рамките на две седмици, надзорните органи могат да отнесат въпроса до ЕОЗППО.
Когато въпросът бъде отнесен до него ЕОЗППО може, без да се засягат разпоредбите на член 258 от ДФЕС, да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
в)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. За да осигури последователно хармонизиране във връзка с координацията и обмена на информация между надзорните органи, ЕОЗППО, съгласно условията на член 301б, разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на:
а)
данните, които редовно трябва да бъдат събирани от органа за групов надзор и предоставяни на другите заинтересовани надзорни органи или да бъдат съобщавани на органа за групов надзор от другите заинтересовани надзорни органи;
б)
съществените или относими данни за надзора на равнище група с оглед на засилване на сближаването в областта на надзорното отчитане.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
4. За да се осигурят еднакви условия за прилагане във връзка с координацията и обмена на информация между надзорните органи, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите и образците за предоставяне на информация на органа за групов надзор, както и на процедурите за сътрудничество и обмен на информация между надзорните органи, определени в настоящия член.
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 септември 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощие за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
68)
Член 250 се изменя, както следва:
„Член 250
Консултации между надзорните органи
1. Без да се засяга член 248, съответните надзорни органи, преди да вземат решение, което е от значение за надзорните задължения на други надзорни органи, се консултират помежду си в рамките на колегиума на надзорните органи относно следното:
а)
промени в структурата на акционерите, организационната или управленската структура на застрахователните и презастрахователните предприятия в дадена група, които промени изискват одобрение или разрешение от надзорните органи;
б)
решението за удължаване на срока за възстановяване по член 138, параграфи 3 и 4;
в)
сериозни санкции или изключителни мерки, предприети от надзорните органи, включително налагането съгласно член 37 на изискване за добавен капитал към капиталовото изискване за платежоспособност и налагане на всякакви ограничения върху използването на вътрешен модел за изчисляване на капиталовото изискване за платежоспособност съгласно дял I, глава VI, раздел 4, подраздел 3.
За целите на букви б) и в) от първа алинея винаги се взема мнението на органа за групов надзор.
Освен това съответните надзорни органи се консултират помежду си преди да вземат решение, което се основава на информация, получена от други надзорни органи.
2. Без да се засяга член 248, надзорният орган може да реши да не се консултира с другите надзорни органи в спешни случаи, или когато това допитване би могло да застраши ефективността на решението. В този случай надзорният орган уведомява незабавно другите съответни надзорни органи.“;
69)
В член 254, параграф 2 първата алинея се заменя със следното:
„2. Държавите членки осигуряват достъп на техните надзорни органи, отговорни за упражняване на надзор над групата, до всякаква информация, полезна за целта на надзора, независимо от естеството на въпросното предприятие. Член 35, параграфи 1 - 5, се прилага mutatis mutandis.
Органът за групов надзор може да ограничи редовната надзорна отчетност с честота, по-малка от една година, на равнището на групата, в случаите когато всички застрахователни и презастрахователни предприятия в групата имат полза от ограничаването в съответствие с член 35, параграф 6, при отчитане на естеството, мащаба и сложността на рисковете, свързани с дейността на всички предприятия, които са членове на групата.
Органът за групов надзор може да освободи от отчитане елемент по елемент, на равнището на групата, в случаите когато всички застрахователни и презастрахователни предприятия в групата имат полза от освобождаването в съответствие с член 35, параграф 7, при отчитане на естеството, мащаба и сложността на рисковете, свързани с дейността на всички предприятия, които са членове на групата, и целта за финансова стабилност.“;
70)
В член 255, параграф 2 се добавят следните алинеи:
„Когато по искане, отправено към друг надзорен орган за извършване на проверка в съответствие с настоящия параграф, не са били предприети действия в рамките на две седмици, или когато надзорният орган е бил практически възпрепятстван да упражни правото си да участва съгласно алинея трета, отправилият искането орган може да отнесе въпроса до ЕОЗППО или да поиска от него съдействие в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на посочения член.
В съответствие с член 21 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, ЕОЗППО има право да участва в проверките на място, когато те се провеждат съвместно от два или повече надзорни органа.“;
71)
Член 256 се изменя, както следва:
а)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а уточняващи допълнително информацията, която трябва да бъде оповестена, и сроковете за годишното оповестяване на информацията по отношение на индивидуалния отчет за платежоспособността и финансовото състояние в съответствие с параграф 2, както и отчета за платежоспособността и финансовото състояние на равнището на групата в съответствие с параграф 1.“;
б)
добавя се следният параграф:
„5. За да се осигурят еднакви условия за прилагане във връзка с индивидуалния и груповия отчет за платежоспособността и финансовото състояние, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите и образците и средствата за оповестяване на определения в настоящия член индивидуален и групов отчет за платежоспособността и финансовото състояние.
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощие за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
72)
Добавя се следният член:
„Член 256а
Структура на групата
Държавите членки изискват от застрахователните и презастрахователните предприятия, застрахователните холдинги и смесените финансови холдингови дружества всяка година да оповестяват публично правната, управленческа и организационна структура, на равнището на групата, включително описание на всички дъщерни предприятия, материално свързани предприятия и значими клонове, принадлежащи към групата.“;
73)
В член 258 параграф 3 се заменя със следното:
„3. Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 301а по отношение на координацията на посочените в параграфи 1 и 2 от настоящия член принудителни мерки.“;
74)
Член 259 се заменя със следното:
„Член 259
Отчитане на ЕОЗППО
1. ЕОЗППО представя на Европейския парламент ежегоден доклад съгласно член 50 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
2. ЕОЗППО докладва, inter alia,за приложимия и важен натрупан опит от надзорните дейности и сътрудничеството между надзорните органи в рамките на дял III, и по-конкретно за:
а)
процеса на определяне на орган за групов надзор, броя на органите за групов надзор и географското им разпределение;
б)
работата на колегиумите на надзорни органи, по-конкретно участието и ангажираността на надзорните органи, когато не са орган за групов надзор.
3. ЕОЗППО може, за целите на параграф 1 от настоящия член, също да докладва за главните поуки, извлечени от прегледите по член 248, параграф 6, по целесъобразност.“;
75)
Член 260 се заменя със следното:
„Член 260
Предприятие-майка извън Съюза: проверка на еквивалентността
1. В случая, посочен в член 213, параграф 2, буква в), съответните надзорни органи проверяват дали застрахователните и презастрахователните предприятия, чието предприятие-майка е с централно управление извън Съюза, подлежат на извършван от надзорен орган на трета държава надзор, еквивалентен на този, предвиден в настоящия дял относно надзора на нивото на групата от застрахователни и презастрахователни предприятия, както е посочено в член 213, параграф 2, букви а) и б).
Когато не е приет делегиран акт съгласно параграф 2, 3 или 5 от настоящия член, проверката се извършва от надзорния орган, който би могъл да бъде органът за групов надзор, ако се прилагат изложените в член 247, параграф 2 критерии (наричан оттук нататък „действащ орган за групов надзор“), по искане на предприятието-майка или на което и да е от застрахователните или презастрахователните предприятия, лицензирани в Съюза, или по негова собствена инициатива. ЕОЗППО подпомага действащия орган за групов надзор в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
При извършването на това действащият орган за групов надзор, подпомаган от ЕОЗППО, се консултира с другите съответни надзорни органи, преди да вземе решение относно еквивалентността. Това решение се взема съгласно критериите, приети в съответствие с параграф 2. Действащият орган за групов надзор не взема никакво решение във връзка с трета държава, което е в противоречие с предишно решение, взето по отношение на същата трета държава, освен когато е необходимо да се отчетат значими промени в надзорния режим, посочен в дял I, и в надзорния режим на третата държава.
Ако надзорните органи изразят несъгласие с решението, взето в съответствие с алинея трета, те могат да отнесат въпроса до ЕОЗППО и да поискат от него съдействие в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 в срок от три месеца след уведомяването за решението на действащия орган за групов надзор. В този случай ЕОЗППО може да действа съгласно правомощията, предоставени му по силата на посочения член.
2. Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 301а, уточняващи критериите за оценка дали пруденциалният режим за групов надзор в трета държава е еквивалентен на този, предвиден в настоящия дял.
3. Ако критериите, приети в съответствие с параграф 2 от настоящия член, са изпълнени от трета държава, Комисията може, съгласно член 301а и подпомагана от ЕОЗППО в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, да приеме делегирани актове, определящи пруденциалният режим на тази трета държава като еквивалентен на този, предвиден в настоящия дял.
Подобен делегиран акт на Комисията се преразглежда редовно, за да отрази промените в предвидения в настоящия дял пруденциален режим за групов надзор и в пруденциалния режим за групов надзор в третата държава и всякакви други промени в регулирането, които биха могли да засегнат решението относно еквивалентността.
ЕОЗППО публикува на своя интернет сайт и поддържа актуален списък на всички трети държави, посочени в първа алинея.
4. Когато няма делегиран акт, приет от Комисията в съответствие с параграф 3 или 5 от настоящия член, се прилага член 262.
5. Чрез дерогация от параграф 3 и дори ако критериите, посочени в параграф 2, не са изпълнени, Комисията може, в съответствие с член 301а и за ограничен период, подпомагана от ЕОЗППО в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010, да приеме делегирани актове, определящи пруденциалният режим на дадена трета държава, прилаган към предприятия, чието предприятие-майка е с централно управление извън Съюза на 1 януари 2014 г., като временно еквивалентен на посочения в дял I, ако същата трета държава отговаря най-малко на следните критерии:
а)
поела е ангажимент към Съюза за приемане и прилагане на пруденциален режим, който е в състояние да бъде оценен като еквивалентен в съответствие с параграф 3, преди края на този ограничен период, и за участие в процеса по оценяване на еквивалентността;
б)
създала е работна програма с цел изпълнение на ангажимента, посочен в буква а);
в)
отпуснала е достатъчно средства с цел изпълнение на ангажимента, посочен в буква а);
г)
пруденциалният режим на третата държава е риск-базиран и установява количествени и качествени изисквания за платежоспособност и изисквания, свързани с надзорна отчетност, прозрачност и групов надзор;
д)
поети са писмени ангажименти за сътрудничество и обмен на поверителна информация във връзка с надзора с ЕОЗППО и надзорните органи, както е определено в член 13, параграф 10)
е)
налице е независима система за надзор;
ж)
установени са задължения за професионална тайна за всички лица, действащи от името на нейните надзорни органи, по-специално по отношение на обмена на информация с ЕОЗППО и надзорните органи, както е определено в член 13, параграф 10.
Всеки делегиран акт за временна еквивалентност отчита докладите на Комисията съгласно член 177, параграф 2. Тези делегирани актове се преразглеждат редовно, въз основа на докладите за напредъка на съответната трета държава, които се представят ежегодно на Комисията и се оценяват от нея. ЕОЗППО подпомага Комисията в оценката на тези доклади за напредъка.
ЕОЗППО публикува на своя интернет сайт и поддържа актуален списък на всички трети държави, посочени в първата алинея.
Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 301а, които допълнително уточняват условията, посочени в първата алинея. Делегираните актове могат също така да включват правомощия на надзорните органи да налагат допълнителни изисквания за отчетност по време на периода на временна еквивалентност.
6. Посоченият в параграф 5 ограничен срок изтича на по-ранната от двете дати - 31 декември 2020 г. или датата, на която в съответствие с параграф 3 пруденциалният режим на третата държава е бил счетен за еквивалентен на посочения в настоящия дял.
Периодът може да бъде удължен с максимум една година, когато ЕОЗППО и Комисията имат нужда от това време, за да извършат оценка на еквивалентността за целите на параграф 3.
7. Когато е приет делегиран акт, определящ пруденциалният режим на дадена трета държава като временно еквивалентен, в съответствие с параграф 5, държавите членки прилагат член 261, освен ако няма застрахователно или презастрахователно предприятие, намиращо се в държава членка, чието салдо на счетоводния баланс превишава салдото на счетоводния баланс на предприятието-майка, намиращо се извън Съюза. В този случай задачите на органа за групов надзор се изпълняват от действащия орган за групов надзор.“;
76)
В член 262, параграф 1 първа алинея се заменя със следното:
„1. При липсата на еквивалентен надзор, посочен в член 260, или когато държава членка не прилага член 261 в случай на временна еквивалентност в съответствие с член 260, параграф 7, същата държава членка прилага към застрахователните и презастрахователните предприятия:
а)
членове 218-235 и членове 244-258 mutatis mutandis;
б)
един от предвидените в параграф 2 методи.“;
77)
В член 300 първа алинея се заменя със следното:
„Сумите, изразени в евро в настоящата директива, се преразглеждат на всеки пет години, като се увеличава базовата сума в евро с процентната промяна в хармонизираните индекси на потребителските цени на всички държави членки, както са публикувани от Комисията (Евростат), започвайки от 31 декември 2015 г. до датата на преразглеждането, като се закръгля до число, кратно на 100 000 EUR.“
78)
Член 301 се заменя със следното:
„Член 301
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Европейския комитет по застрахователно и професионално пенсионно осигуряване, създаден с Решение на Комисията 2004/9/ЕО (33). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 8 от Регламент (ЕС) № 182/2011, във връзка с член 4 от него.
„Член 301а
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Делегирането на правомощия, посочено в членове 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109а,111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 и 308б, се предоставя на Комисията за срок от четири години, считано от 23 май 2014 г.
Комисията изготвя доклад относно делегираното на правомощия не по-късно от шест месеца преди изтичането на четиригодишния срок. Делегирането на правомощие се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в членове 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109а, 111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 и 308б, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно членове 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109a, 111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 или 308б влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от три месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с три месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 301б
Преходни разпоредби във връзка с регулаторните технически стандарти
1. До 24 май 2016 г., когато за първи път приема регулаторните технически стандарти, предвидени в членове 50, 58, 75, 86, 92, 97, 111, 135, 143, 244, 245, 248 и 249, Комисията спазва процедурата, посочена в член 301а. Всички изменения на тези делегирани актове или, след изтичането на преходния период, всички нови регулаторни технически стандарти се приемат в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.“;
2. Делегирането на правомощия, посочено в параграф 1, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета в съответствие с член 12 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
3. До 24 май 2016 г. ЕОЗППО може да представи на Комисията проекти на регулаторни технически стандарти за адаптиране към развитието на техническите аспекти на финансовите пазари на делегираните актове, предвидени в членове 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109a, 111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 и 308б.
Тези проекти на регулаторни технически стандарти се ограничават до техническите аспекти на делегираните актове, посочени в първата алинея, в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
На Комисията се делегира правомощието за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
79)
В член 304 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета, в срок до 31 декември 2020 г., доклад относно прилагането на посочения в параграф 1 от настоящия член подход и относно приетите съгласно параграф 1 практики на надзорните органи, придружаван, по целесъобразност, от съответни предложения. Докладът разглежда по-специално трансграничните последици от използването на въпросния подход с оглед на предотвратяването на регулаторен арбитраж от страна на застрахователни и презастрахователни предприятия.“;
80)
Добавя се следният раздел към дял VI, глава I:
„РАЗДЕЛ 3
ЗАСТРАХОВАНЕ И ПРЕЗАСТРАХОВАНЕ
Член 308а
Поетапно въвеждане
1. От 1 април 2015 г. държавите членки гарантират, че надзорните органи разполагат с правомощия да вземат решение относно одобряването на:
а)
допълнителни собствени средства в съответствие с член 90;
б)
класификацията на позициите от собствените средства, посочени в член 95, трета алинея;
в)
специфичните параметри за предприятието в съответствие с член 104, параграф 7;
г)
пълния или частичен вътрешен модел в съответствие с членове 112 и 113;
д)
схемите със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск, създавани на тяхна територия в съответствие с член 211;
е)
допълнителните собствени средства на междинен застрахователен холдинг в съответствие с член 226, параграф 2;
ж)
вътрешния модел на групата в съответствие с член 230, член 231 и член 233, параграф 5;
з)
използването на подмодул на риска, свързан с акции и основаващ се на срока, в съответствие с член 304;
и)
използването на изравнителна корекция към относимата срочна структура на безрисковия лихвен процент в съответствие с членове 77б и 77в;
й)
по желание на държавите членки, използването на корекция за променливост за относимата срочна структура на безрисковия лихвен процент в съответствие с член 77г;
к)
използването на преходна мярка за безрискови лихвени проценти в съответствие с член 308в;
л)
използването на преходна мярка за техническите разпоредби в съответствие с член 308г.
2. От 1 април 2015 г. държавите членки гарантират, че надзорните органи разполагат с правомощия за:
а)
определяне на нивото и обхвата на груповия надзор в съответствие с раздели 2 и 3 от дял III, глава I;
б)
определяне на органа за групов надзор в съответствие с член 247;
в)
установяване на колегиум на надзорните органи в съответствие с член 248.
3. От 1юли 2015 г. държавите членки гарантират, че надзорните органи разполагат с правомощия за:
а)
решения за приспадане на всякакво участие съгласно член 228, алинея втора;
б)
определяне на избора на метод за изчисляване на платежоспособността на нивото на групата в съответствие с член 220;
в)
по целесъобразност, определяне на еквивалентността в съответствие с членове 227 и 260;
г)
разрешаване за застрахователните и презастрахователните предприятия да се прилагат членове 238 и 239, в съответствие с член 236;
д)
вземане на решенията, посочени в членове 262 и 263;
е)
по целесъобразност, определяне на прилагането на преходни мерки в съответствие с член 308б.
4. Държавите членки задължават съответните надзорни органи да разглеждат заявленията за одобрение или разрешение, подавани от застрахователни и презастрахователни предприятия, в съответствие с параграфи 2 и 3. Решенията, вземани от надзорните органи относно заявленията за одобрение или разрешение, не се прилагат преди 1 януари 2016 г.
Член 308б
Преходни мерки
1. Без да се засяга член 12, застрахователните и презастрахователните предприятия, които до 1 януари 2016 г. са преустановили сключването на нови застрахователни или презастрахователни договори и единствено администрират съществуващия си портфейл, за да преустановят дейността си, не са предмет на дялове I, II и III от настоящата директива до датите, определени в параграф 2, ако:
а)
предприятието е представило уверения на надзорния орган, че ще преустанови дейността си преди 1 януари 2019 г., или
б)
предприятието подлежи на мерки по оздравяване, определени в глава II от дял IV, и е бил назначен администратор.
2. За застрахователни или презастрахователни предприятия, попадащи в:
а)
параграф 1, буква а), се прилагат дялове I, II и III от настоящата директива от 1 януари 2019 г. или от по-ранна дата, когато надзорния орган не е удовлетворен от напредъка, постигнат за приключването на дейността на предприятието;
б)
параграф 1, буква б), се прилагат дялове I, II и III от настоящата директива от 1 януари 2021 г. или от по-ранна дата, когато надзорния орган не е удовлетворен от напредъка, постигнат за приключването на дейността на предприятието.
3. Застрахователните и презастрахователните предприятия подлежат на преходните мерки в параграфи 1 и 2 само ако са изпълнени следните условия:
а)
предприятието не е част от група или ако е, всички предприятия, които са част от групата, преустановяват сключването на нови застрахователни или презастрахователни договори;
б)
предприятието представя на надзорния орган годишен доклад, в който се посочва напредъка, постигнат за приключването на дейността му;
в)
предприятието е уведомило своя надзорен орган, че прилага преходните мерки.
Параграфи 1 и 2 не възпрепятстват което и да е предприятие да работи в съответствие с дялове I, II и III от настоящата директива.
4. Държавите членки съставят списък на съответните застрахователни и презастрахователни предприятия и предоставят този списък на всички други държави членки.
5. Държавите членки гарантират, че за срок, не по-дълъг от четири години след 1 януари 2016 г., срокът, в който застрахователните и презастрахователните предприятия представят информацията по член 35, параграфи 1-4 на годишна основа или по-рядко, намалява с две седмици всяка финансова година, като започва не по-късно от 20 седмици след края на финансовата година на предприятието в зависимост от това дали тя свършва на 30 юни 2016 г. или след това, но преди 1 януари 2017 г., до не по-късно от 14 седмици след края на финансовата година на предприятието в зависимост от това дали тя свършва на 30 юни 2019 г. или след това, но преди 1 януари 2020 г.
6. За срок, не по-дълъг от четири години след 1 януари 2016 г., срокът, в който застрахователните и презастрахователните предприятия оповестяват информацията по член 51, намалява с две седмици всяка финансова година, като започва не по-късно от 20 седмици след края на финансовата година на предприятието в зависимост от това дали тя свършва на 30 юни 2016 г. или след това, но преди 1 януари 2017 г., до не по-късно от 14 седмици след края на финансовата година на предприятието в зависимост от това дали тя свършва на 30 юни 2019 г.или след това, но преди 1 януари 2020 г.
7. За срок, не по-дълъг от четири години след 1 януари 2016 г., срокът, в който застрахователните и презастрахователните предприятия представят информацията по член 35, параграфи 1-4 на тримесечна основа, намалява с една седмица всяка финансова година, като започва не по-късно от осем седмици в зависимост от това дали тримесечието свършва на 1 януари 2016 г. или след това, но преди 1 януари 2017 г., до 5 седмици в зависимост от това дали тримесечието свършва на 1 януари 2019 г. или след това, но преди 1 януари 2020 г.
8. Държавите членки гарантират, че параграфи 5, 6 и 7 от настоящия член се прилагат mutatis mutandis за участващите застрахователни и презастрахователни предприятия, застрахователните холдингови дружества и смесените финансови холдингови дружества на равнището на групата съгласно членове 254 и 256, като крайните срокове, посочени в параграфи 5, 6 и 7, се удължават съответно с шест седмици.
9. Независимо от разпоредбите на член 94, основни собствени средства се включват в основните собствени средства от ред 1 за период до 10 години след 1 януари 2016 г., при условие че тези средства:
а)
са емитирани преди 1 януари 2016 г. или преди датата на влизане в сила на посочения в член 97 делегиран акт, което от двете настъпи по-рано;
б)
на 31 декември 2015 г. биха могли да бъдат използвани за достигане на наличната граница на платежоспособност до 50 % от границата на платежоспособност съгласно законовите, подзаконовите и административни разпоредби, които са приети съгласно член 16, параграф 3 от Директива 73/239/ЕИО, член 1 от Директива 2002/13/ЕО, член 27, параграф 3 от Директива 2002/83/ЕО и член 36, параграф 3 на Директива 2005/68/ЕО;
в)
в противен случай не биха могли да бъдат класифицирани в ред 1 или 2 в съответствие с член 94;
10. Без да се засягат разпоредбите на член 94, основни собствени средства се включват в основните собствени средства от ред 2 за период до 10 години след 1 януари 2016 г., при условие че тези средства:
а)
са емитирани преди 1 януари 2016 г. или преди датата на влизане в сила на посочения в член 97 делегиран акт, което от двете настъпи по-рано;
б)
на 31 декември 2015 г. биха могли да бъдат използвани за достигане на наличната граница на платежоспособност до 25 % от границата на платежоспособност съгласно законовите, подзаконовите и административни разпоредби, които са приети съгласно член 16, параграф 3 от Директива 73/239/ЕИО, член 1 от Директива 2002/13/ЕО, член 27, параграф 3 от Директива 2002/83/ЕО и член 36, параграф 3 на Директива 2005/68/ЕО;
11. По отношение на застрахователни и презастрахователни предприятия, които инвестират в търгуеми ценни книжа или други финансови инструменти, основани на „преопаковани“ заеми, издадени преди 1 януари 2011 г., изискванията, посочени в член 135, параграф 2, се прилагат само при условие че нови, свързани с тях експозиции са били добавени или заменени след 31 декември 2014 г.
12. Без да се засягат разпоредбите на член 100, на член 101, параграф 3 и на член 104, се прилага следното:
а)
до 31 декември 2017 г. стандартните параметри, които се използват при изчисляване на подмодула на риска от концентрация и подмодула на риска, свързан със спреда, в съответствие със стандартната формула, по отношение на експозиции към централните правителства или централните банки на държавите членки, деноминирани и финансирани в националната валута на която и да е държава членка, са същите като тези, които биха били приложени към тези експозиции, деноминирани и финансирани в техните национални валути;
б)
през 2018 г. стандартните параметри, които се използват при изчисляване на подмодула на риска от концентрация и подмодула на риска, свързан със спреда, в съответствие със стандартната формула, се намаляват с 80 % спрямо експозициите към централните правителства или централните банки на държавите членки, деноминирани и финансирани в националната валута на която и да е друга държава членка;
в)
през 2019 г. стандартните параметри, които се използват при изчисляване на подмодула на риска от концентрация и подмодула на риска, свързан със спреда, в съответствие със стандартната формула, се намаляват с 50 % спрямо експозициите към централните правителства или централните банки на държавите членки, деноминирани и финансирани в националната валута на която и да е друга държава членка;
г)
след 1 януари 2020 г. стандартните параметри, които се използват при изчисляване на подмодула на риска от концентрация и подмодула на риска, свързан със спреда, в съответствие със стандартната формула, не се намаляват спрямо експозициите към централните правителства или централните банки на държавите членки, деноминирани и финансирани в националната валута на която и да е друга държава членка.
13. Независимо от разпоредбите на член 100, на член 101, параграф 3 и на член 104, стандартните параметри, които се използват за акции, закупени от предприятието на или преди 1 януари 2016 г., при изчисляването на подмодула на риска, свързан с акции, посредством стандартна формула без опцията, посочена в член 304, се изчисляват като среднопретеглени стойности на:
а)
стандартния параметър, използван за изчисляване на подмодула на риска, свързан с акции, в съответствие с член 304, и
б)
стандартния параметър, използван за изчисляване на подмодула на риска, свързан с акции, в съответствие със стандартната формула без опцията, посочена в член 304;
Тежестта на параметъра, посочен в буква б) от първата алинея, се увеличава поне линейно в края на всяка година от 0 % през годината, започваща на 1 януари 2016 г., до 100 % на 1 януари 2023 г.
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а, които определят допълнително критериите, които следва да се спазват, включително акциите, за които може да се прилага преходният период.
За да се осигурят еднакви условия на прилагане на този преходен период, ЕОЗППО разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите за прилагане на настоящия параграф.
ЕОЗППО предава на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 30 юни 2015 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в четвърта алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1094/2010.
14. Независимо от член 138, параграф 3 и без да се засягат разпоредбите на параграф 4 от посочения член, когато застрахователните и презастрахователните предприятия спазват изискваната граница на платежоспособност, посочена в член 16а от Директива 73/239/ЕИО, член 28 от Директива 2002/83/ЕО или членове 37, 38 или 39 от Директива 2005/68/ЕО съответно, както се прилага в правото на държавата членка в деня преди тези директиви да бъдат отменени съгласно член 310 от настоящата директива, но не съответства на капиталовото изискване за платежоспособност по време на първата година от прилагането на настоящата директива, надзорният орган изисква от съответното застрахователно или презастрахователно предприятие да предприеме необходимите мерки, за да постигне равнището на допустими собствени средства за покриване на капиталовото изискване за платежоспособност или за намаляване на рисковия си профил за гарантиране на спазване на капиталовото изискване за платежоспособност до 31 декември 2017 г.
Застрахователното или презастрахователно предприятие представя на надзорния орган на всеки три месеца доклад за напредъка, посочващ предприетите мерки и отбелязания напредък за установяване на равнището на допустими собствени средства за спазване на капиталовото изискване за платежоспособност или за намаляване на рисковия профил за гарантиране на спазване на капиталовото изискване за платежоспособност.
Удължаването по първа алинея се отменя, когато докладът за напредъка показва, че между датата на установяване на неспазване на капиталовото изискване за платежоспособност и датата на представяне на доклада за напредък няма съществен напредък в постигането на възстановяване на равнището на допустими собствени средства за покриване на капиталовото изискване за платежоспособност или за намаляване на рисковия профил за гарантиране на спазване на капиталовото изискване за платежоспособност.
15. Ако на 23 май 2014 г. държавите членки по произход са приложили разпоредбите, посочени в член 4 от Директива 2003/41/ЕО, тези държави членки по произход могат, до 31 декември 2019 г., да продължат да прилагат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, приети от тях в съответствие с членове 1-19, 27-30, 32-35 и 37-67 от Директива 2002/83/ЕО, които са в сила на последната дата на прилагане на Директива 2002/83/ЕО.
Комисията може да приема делегирани актове за изменение на преходния период, предписан в настоящия параграф, когато измененията на членове от 17 до 17в от Директива 2003/41/ЕО са били приети преди датата, посочена в настоящия параграф.
16. Държавите членки могат да разрешат на крайното застрахователно или презастрахователно предприятие-майка в рамките на период до 31 март 2022 г. да кандидатства за одобряване на вътрешен модел на групата, приложим за част от групата, когато и предприятието, и крайното предприятие-майка са разположени в една и съща държава членка и ако тази част представлява обособена част с рисков профил, значително различаващ се от останалата част от групата.
17. Без да се засяга член 218, параграфи 2 и 3, преходните разпоредби, посочени в параграфи 8 - 12 и 15 от настоящия член и в членове 308в, 308г и 308д, се прилагат mutatis mutandis на равнището на групата.
Без да се засяга член 218, параграфи 2, 3 и 4, преходните разпоредби, както е посочено в параграф 14 от настоящия член, се прилагат mutatis mutandis на равнището на групата и когато участващите застрахователни и презастрахователни предприятия или застрахователни и презастрахователни предприятия в една група спазват коригираната платежоспособност, посочени в член 9 от Директива 98/78/ЕО, но не спазват груповото капиталово изискване за платежоспособност.
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 301а за определяне на промените в груповата платежоспособност, когато преходните разпоредби, посочени в параграф 13 от настоящия член, са приложими, и които са свързани с:
а)
премахване на двойното използване на допустими собствени средства и на вътрешногруповото генериране на капитал, както е посочено в членове 222 и 223;
б)
оценката на активите и пасивите, както е посочено в член 224;
в)
прилагане на методите за изчисление за свързани застрахователни и презастрахователни предприятия, както е посочено в член 225;
г)
прилагане на методите за изчисление за междинни застрахователни холдинги, както е посочено в член 226;
д)
методите за изчисляване на груповата платежоспособност, както е посочено в членове 230 и 233;
е)
изчисляване на груповото капиталово изискване за платежоспособност, както е посочено в член 231;
ж)
определяне на добавянето на капитал, както е посочено в член 232;
з)
принципите за изчисляване на груповата платежоспособност на застрахователно холдингово дружество, установени в член 235.
Член 308в
Преходна мярка за безрискови лихвени проценти
1. Застрахователните и презастрахователните предприятия могат, след предварително одобрение от съответния им надзорен орган, да прилагат преходна корекция към съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент по отношение на допустими застрахователни и презастрахователни задължения.
2. За всяка валута корекцията се изчислява като част от разликата между:
а)
лихвения процент, както е установен от застрахователното или презастрахователно предприятие в съответствие с законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които се приемат съгласно член 20 от Директива 2002/83/ЕО на последната дата на прилагане на тази директива;
б)
ефективния годишен лихвен процент, изчислен като един дисконтов процент, който при прилагане към паричните потоци на портфейла на допустимите застрахователни и презастрахователни задължения дава стойност, която е равна на стойността на най-добрата прогнозна оценка на портфейла на допустимите застрахователни и презастрахователни задължения, при което стойността на парите във времето се взема предвид, като се използва съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, посочена в член 77, параграф 2.
В случаите, когато държавите членки са приели законови, подзаконови и административни разпоредби в съответствие с член 20, параграф 1, точка Б, буква а), подточка ii) от Директива 2002/83/ЕО, лихвеният процент, посочен в буква а) от първа алинея от настоящия параграф, се определя с помощта на методите, използвани от застрахователното или презастрахователното предприятие на последната дата на прилагане на Директива 2002/83/ЕО.
Частта, посочени в първа алинея, намалява линейно в края на всяка година от 100 % през годината, считано от 1 януари 2016 г., на 0 % на 1 януари 2032 г.
Когато застрахователните и презастрахователните предприятия прилагат корекцията за променливост, посочена в член 77г, съответната срочна структура на безрисковия лихвен процент, посочена в буква б), е коригираната съответна срочна структура на безрисковия лихвен процент, посочена в член 77г.
3. Допустимите застрахователни и презастрахователни задължения обхващат само застрахователните или презастрахователните задължения, които отговарят на следните изисквания:
а)
договорите, които пораждат застрахователните и презастрахователните задължения, са сключени преди първата дата на прилагане на настоящата директива, с изключение на подновяване на договори на или след тази дата;
б)
до последната дата на прилагане на Директива 2002/83/ЕО, техническите резерви за застрахователни и презастрахователни задължения са били определени в съответствие със законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които са приети съгласно член 20 от посочената Директива на последната дата на прилагането ѝ;
в)
член 77б не се прилага към застрахователни и презастрахователни задължения.
4. Застрахователните и презастрахователните предприятия, които прилагат параграф 1:
а)
не включват допустимите застрахователни и презастрахователни задължения при изчисляването на корекцията за променливост, посочена в член 77г;
б)
не прилагат член 308г;
в)
като част от доклада за тяхната платежоспособност и финансово състояние, посочен в член 51, оповестяват публично, че прилагат преходната срочна структура на безрисковия лихвен процент и количественото измерване на въздействието от неприлагането на настоящата преходна мярка върху финансовото им положение.
Член 308г
Преходна мярка относно техническите резерви
1. Застрахователните и презастрахователните предприятия могат, след предварително одобрение от съответния им надзорен орган, да прилагат преходно приспадане на техническите резерви. Това приспадане може да се прилага на равнището на хомогенни рискови групи, посочени в член 80.
2. Преходното приспадане съответства на част от разликата между следните две суми:
а)
техническите резерви след приспадането на сумите, възстановими от презастрахователни договори и от схеми със специална цел за алтернативно прехвърляне на застрахователен риск, изчислени в съответствие с член 76 на първата дата на прилагане на настоящата директива;
б)
техническите резерви след приспадането на сумите, възстановими от презастрахователни договори, изчислени в съответствие със законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които са приети съгласно член 15 от Директива 73/239/ЕИО, член 20 от Директива 2002/83/ЕО и член 32 от Директива 2005/68/ЕО в деня преди тези директиви да бъдат отменени съгласно член 310 от настоящата директива.
Максималният дял на приспадане се намалява линейно в края на всяка година от 100 % през годината, считано от 1 януари 2016 г., до 0 % на 1 януари 2032 г.
Когато застрахователните и презастрахователните предприятия прилагат на първата дата на прилагане на настоящата директива корекцията за променливост, посочена в член 77г, сумата, посочена в буква а), се изчислява с корекцията за променливост към тази дата.
3. След предварително одобрение от надзорния орган или по негова инициатива, сумите на техническите резерви, включително, където е приложимо, сумата на корекцията за променливост, използвана за изчисляване на преходното приспадане, посочено в параграф 2, букви а) и б), може да бъдат преизчислени на всеки 24 месеца или по-често, когато рисковият профил на предприятието е съществено изменен.
4. Приспадането, посочено в параграф 2, може да бъде ограничено от надзорния орган, ако неговото прилагане би могло да доведе до намаляване на изискванията за финансовите ресурси, които се прилагат по отношение на предприятието, в сравнение с тези, изчислени в съответствие със законовите, подзаконовите и административни разпоредби, които са приети съгласно Директива 73/239/ЕИО, Директива 2002/83/ЕО и Директива 2005/68/ЕО в деня преди тези директиви да бъдат отменени съгласно член 310 от настоящата директива.
5. Застрахователните и презастрахователните предприятия, които прилагат параграф 1:
а)
не прилагат член 308в;
б)
когато те не биха отговаряли на капиталовото изискване за платежоспособност без прилагане на преходното приспадане, представят ежегодно доклад на съответния им надзорен орган, в който са посочени взетите мерки и отбелязания напредък за възстановяване в края на преходния период, определен в параграф 2, на равнище на допустими собствени средства за покриване на капиталовото изискване за платежоспособност или за намаляване на техния рисковия профил за възстановяване на спазването на капиталовото изискване за платежоспособност;
в)
като част от доклада за тяхната платежоспособност и финансово състояние, посочен в член 51, оповестяват публично, че прилагат преходното приспадане за техническите резерви, както и количественото измерване на въздействието от неприлагането на това преходно приспадане върху финансовото им положение.
Член 308д
План за постепенно въвеждане на преходните мерки относно безрисковите лихвени проценти и относно техническите резерви
Застрахователните и презастрахователните предприятия, които прилагат преходните мерки, посочени в членове 308в или 308г, информират надзорния орган веднага след като установят, че не биха спазили капиталовото изискване, без да прилагат тези преходни мерки. Надзорният орган изисква от съответното застрахователно или презастрахователно предприятие да предприеме необходимите мерки, за да гарантира спазването на капиталовото изискване за платежоспособност в края на преходния период.
В рамките на два месеца от установяването на неспазване на капиталовото изискване за платежоспособност без прилагане на тези преходни мерки, съответното застрахователно или презастрахователно предприятие представя на надзорния орган план за постепенно въвеждане, определящ планираните мерки за установяване на равнище на допустими собствени средства за покриване на капиталовото изискване за платежоспособност или за намаляване на рисковия му профил за гарантиране на спазване на капиталовото изискване за платежоспособност в края на преходния период. Съответното застрахователно или презастрахователно предприятие може да актуализира плана за постепенно въвеждане по време на преходния период.
Съответните застрахователни или презастрахователни предприятия представят ежегодно доклад на съответния им надзорен орган, в който се посочват предприетите мерки и отбелязания напредък за гарантиране на спазване на капиталовото изискване в края на преходния период. Надзорните органи отменят одобрението за прилагането на преходната мярка, когато този доклад за напредъка показва, че спазването на капиталовото изискване за платежоспособност в края на преходния период е нереалистично.“;
81)
Член 309, параграф 1 се изменя, както следва:
а)
първата алинея се заменя със следното:
„1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за прилагането на членове 4, 10, 13, 14, 18, 23, 26-32, 34-49, 51-55, 67, 68, 71, 72, 74-85, 87-91, 93-96, 98, 100-110, 112, 113, 115-126, 128, 129, 131-134, 136-142, 144, 146, 148, 162-167, 172, 173, 178, 185, 190, 192, 210-233, 235-240, 243-258, 260-263, 265, 266, 303 и 304 и приложения III и IV, до 31 март 2015 година. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези мерки.“;
б)
добавя се следната алинея:
„Независимо от алинея втора, държавите членки прилагат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с член 308а, считано от 1 април 2015 г.“;
82)
Вмъква се следният член:
„Член 310а
Персонал и ресурси на ЕОЗППО
ЕОЗППО извършва оценка на нуждите от персонал и ресурси, свързани с изпълнението на неговите правомощия и задължения в съответствие с настоящата директива, и представя доклад във връзка с това пред Европейския парламент, Съвета и Комисията.“;
83)
Член 311 се заменя със следното:
„Член 311
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 308а се прилага от 1 април 2015 г.
Членове 1, 2, 3, 5-9, 11, 12, 15, 16, 17, 19-22, 24, 25, 33, 57-66, 69, 70, 73, 145, 147, 149-161, 168-171, 174-177, 179-184, 186-189, 191, 193-209, 267-300, 302, 305-308, 308б и приложения I и II, V, VI и VII се прилагат от 1 януари 2016 година.
Комисията може да приема делегирани актове, регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение преди датата, посочена в параграф 3.“;
84)
В приложение III, част А точка 28 се заменя със следното:
„28)
при всички случаи и като алтернатива на формите на общозастрахователни дружества, изброени в точки 1-27 и точка 29, формата на Европейско дружество (SE), както е посочено в Регламент (ЕО) № 2157/2001 на Съвета (1).;
29)
доколкото съответната държава членка разрешава правната форма на кооперативно дружество да извършва общозастрахователна дейност и като алтернатива на формите на общозастрахователни дружества, изброени в точки 1-28, формата на Европейското кооперативно дружество (SCE), както е посочено в Регламент (ЕО) № 1435/2003 на Съвета (34).
85)
В приложение III, част Б, точка 28 се заменя със следното:
„28)
при всички случаи и като алтернатива на формите на животозастрахователни дружества, изброени в точки 1-27 и точка 29, формата на Европейско дружество (SE), както е посочено в Регламент (ЕО) № 2157/2001.;
29)
доколкото съответната държава членка разрешава правната форма на кооперативно дружество да извършва животозастрахователна дейност и като алтернатива на формите на животозастрахователни дружества, изброени в точки 1-28, формата на Европейското кооперативно дружество (SCE), както е посочено в Регламент (ЕО) № 1435/2003.“
86)
В приложение III, част В точка 28 се заменя със следното:
„28)
при всички случаи и като алтернатива на формите на презастрахователни дружества, изброени в точки 1-27 и точка 29, формата на Европейско дружество (SE), както е посочено в Регламент (ЕО) № 2157/2001.
29)
доколкото съответната държава членка разрешава правната форма на кооперативно дружество да извършва презастрахователна дейност и като алтернатива на формите на презастрахователни дружества, изброени в точки 1-28, формата на Европейското кооперативно дружество (SCE), както е посочено в Регламент (ЕО) № 1435/2003.“;
87)
В таблицата за съответствие в приложение VII, в колона „Настоящата директива“ се вмъква член 13, параграф 27 като съответстващ на член 5, буква г) от Директива 73/239/ЕИО.
Член 3
Изменения на Регламент (ЕО) № 1060/2009
В Регламент (ЕО) № 1060/2009 член 2, параграф 3 се заличава.
Член 4
Изменения на Регламент (ЕС) № 1094/2010
Регламент (ЕС) № 1094/2010 се изменя, както следва:
1)
В член 13 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Европейският парламент или Съветът могат да направят възражение срещу регулаторен технически стандарт в срок от три месеца от датата на която са нотифицирани за регулаторния технически стандарт, приет от Комисията. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с три месеца.
Когато Комисията приема регулаторен технически стандарт, еднакъв с проекта на регулаторен технически стандарт, представен от Органа, срокът, в рамките на който Европейският парламент и Съветът могат да направят възражение, е един месец от датата на нотификацията. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с един месец. Този удължен срок може да бъде допълнително удължен с един месец по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“;
2)
В член 17, параграф 2 втората алинея се заменя със следното:
„Без да се засягат правомощията, определени в член 35, компетентният орган незабавно предоставя на Органа цялата информация, която Органът счете за необходима за целите на разследването, включително по отношение на това как посочените в член 1, параграф 2 актове се прилагат в съответствие със законодателството на Съюза.“
Член 5
Изменения на Регламент (ЕС) № 1095/2010
Регламент (ЕС) № 1095/2010 се изменя, както следва:
1)
Член 13, параграф 1 се заменя със следното:
„1. Европейският парламент или Съветът могат да направят възражение срещу регулаторен технически стандарт в срок от три месеца от датата на която са нотифицирани за регулаторния технически стандарт, приет от Комисията. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с три месеца.
Когато Комисията приема регулаторен технически стандарт, еднакъв с проекта на регулаторен технически стандарт, представен от Органа, срокът, в рамките на който Европейският парламент и Съветът могат да направят възражение, е един месец от датата на нотификацията. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с един месец. Този удължен срок може да бъде допълнително удължен с един месец по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“
2)
В член 17, параграф 2 втората алинея се заменя със следното:
„Без да се засягат правомощията, определени в член 35, компетентният орган незабавно предоставя на Органа цялата информация, която Органът счете за необходима за целите на разследването, включително по отношение на това как посочените в член 1, параграф 2 актове се прилагат в съответствие със законодателството на Съюза.“
Член 6
Преразглеждане
До 1 януари 2017 г. и ежегодно след това Комисията предава на Европейския парламент и на Съвета доклад, посочващ дали ЕНО са предали проектите на регулаторни технически стандарти и проектите на технически стандарти за изпълнение, предвидени в Директиви 2003/71/ЕО и 2009/138/ЕО, дали предаването на проектите на регулаторни технически стандарти и проектите на технически стандарти е задължително или по желание, заедно с предложения, когато е целесъобразно.
Член 7
Транспониране
1. Държавите членки приемат и публикуват законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за прилагането на член 1, параграф 1 и член 2, параграфи 1, 3, 6 - 11, 13, 14, 17-23, 32, 34, 36, 38 - 44, 46 - 54, 56 - 59, 65 - 70, 72, 75, 76, 80, 81, 84, 85 и 86 до 31 март 2015 година. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези мерки.
2. Те прилагат мерките, посочени в параграф 1 от 1 януари 2016 година.
Когато държавите членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
3. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, регулирана с настоящата директива.
Член 8
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила в деня след публикуване ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 2, параграфи 25, 43 и 82 се прилагат от 31 март 2015 г.
Член 9
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2014/51/EU IRÁNYELVE
(2014. április 16.)
a 2003/71/EK és a 2009/138/EK irányelvnek, valamint az 1060/2009/EK, az 1094/2010/EU és az 1095/2010/EU rendeletnek az európai felügyeleti hatóság (Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság) és az európai felügyeleti hatóság (Európai Értékpapír-piaci Hatóság) hatásköre tekintetében történő módosításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 50., 53., 62., és 114. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamenteknek való továbbítását követően,
tekintettel az Európai Központi Bank véleményére (1),
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2),
rendes jogalkotási eljárás keretében (3),
mivel:
(1)
A 2007. és 2008. évi pénzügyi válság mind egyedi eseteket, mind a pénzügyi rendszer egészét egyaránt érintő jelentős hiányosságokat tárt fel a pénzügyi felügyelet terén. A nemzeti alapú felügyeleti modellek nem tudtak lépést tartani a pénzügyi globalizációval és az integrált és összekapcsolt európai pénzügyi piacok valóságával, amelyeken sok pénzügyi intézmény egyre gyakrabban határokon átnyúló tevékenységet folytat. A válság emellett komoly hiányosságokat tárt fel az illetékes nemzeti hatóságok közötti együttműködés, összehangolás, az uniós jog következetes alkalmazása és a bizalom terén is.
(2)
A pénzügyi válságot megelőzően és a válság ideje alatt az Európai Parlament több állásfoglalásában is az európai felügyelet fokozottabb integrációját sürgette annak érdekében, hogy uniós szinten valamennyi szereplőre valóban egyenlő versenyfeltételek vonatkozzanak, és hogy e felügyelet tükrözze a pénzügyi piacoknak az Unión belüli erősödő integrációját (különösen „A pénzügyi piacok keretrendszerének megvalósítása: cselekvési terv” című bizottsági közleményről szóló 2000. április 13-i állásfoglalásában, az Európai Unió prudenciális felügyeleti szabályairól szóló 2002. november 21-i állásfoglalásában, a pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó szakpolitika (2005-2010) című fehér könyvről szóló 2007. július 11-i állásfoglalásában, a fedezeti alapokról és magántőkéről szóló, a Bizottsághoz intézett ajánlásokat tartalmazó 2008. szeptember 23-i állásfoglalásában, „a Lámfalussy-eljárás nyomon követéséről: a jövőbeli felügyeleti struktúra” című, a Bizottsághoz intézett ajánlásokat tartalmazó 2008. október 9-i állásfoglalásában, a biztosítási és viszontbiztosítási üzleti tevékenység megkezdéséről és gyakorlásáról szóló (Szolvencia II) európai parlamenti és tanácsi irányelvre irányuló módosított javaslatról szóló 2009. április 22-i álláspontjában, valamint a hitelminősítő intézetekről szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatról szóló 2009. április 23-i álláspontjában).
(3)
2008 novemberében a Bizottság azzal bízta meg a Jacques de Larosière vezette magas szintű csoportot, hogy készítsen ajánlásokat az európai felügyeleti szabályok megszilárdításának módjára vonatkozóan az uniós polgárok magasabb szintű védelme és a pénzügyi rendszerbe vetett bizalom helyreállítása céljából. A 2009. február 25-én benyújtott végső jelentésében (a továbbiakban: Larosière-jelentés) a magas szintű csoport azt javasolta, hogy a jövőbeli pénzügyi válságok kockázatának és súlyosságának csökkentése érdekében meg kell erősíteni a felügyeleti keretet. A magas szintű csoport ennek megfelelően a pénzügyi szektor felügyeleti struktúrájának nagyszabású reformját javasolta az Unióban. A Larosière-jelentés továbbá a Pénzügyi Felügyeletek Európai Rendszerének létrehozását ajánlotta, amely három - egy a bank-, egy az értékpapír-, egy pedig a biztosítási és foglalkoztatóinyugdíj-szektor felügyeletére szolgáló - európai felügyeleti hatóságból, és az Európai Rendszerkockázati Tanácsból áll.
(4)
A pénzügyi stabilitás előfeltétele annak, hogy a reálgazdaság munkahelyeket, hitelt és növekedést teremtsen. A pénzügyi válság komoly hiányosságokra mutatott rá a pénzügyi felügyelet területén, amely nem volt képes előre felismerni a kedvezőtlen makroprudenciális fejleményeket, sem pedig megakadályozni a pénzügyi rendszeren belüli kockázatok túlzott mértékű felhalmozódását.
(5)
Az Európai Tanács 2009. június 18-i és 19-i ülését követő következtetéseiben a három új európai felügyeleti hatóságból álló Pénzügyi Felügyeletek Európai Rendszerének létrehozását javasolta. Ajánlotta továbbá, hogy a rendszer célja a tagállami felügyelet minőségének és következetességének javítása, a több országban tevékenykedő csoportok felügyeletének szigorítása és a belső piac összes pénzügyi intézményére alkalmazandó egységes európai szabálykönyv létrehozása legyen. A Tanács kiemelte, hogy az európai felügyeleti hatóságokat (EFH-k) a hitelminősítő intézetekre kiterjedő felügyeleti hatáskörrel is fel kell ruházni, és felkérte a Bizottságot, hogy készítsen elő konkrét javaslatokat a tekintetben, hogy a Pénzügyi Felügyeletek Európai Rendszere (ESFS) miként juthatna erős szerephez a válsághelyzetekben.
(6)
Az Európai Parlament és a Tanács 2010-ben elfogadott három rendeletet az európai felügyeleti hatóságok létrehozásáról: az európai felügyeleti hatóság (Európai Bankhatóság) létrehozásáról szóló 2010. november 24-i 1093/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletet (4), az európai felügyeleti hatóság (az Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság) létrehozásáról szóló 2010. november 24-i 1094/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletet (5) és az európai felügyeleti hatóság (Európai Értékpapír-piaci Hatóság) létrehozásáról szóló 2010. november 24-i 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletet (6), mely hatóságok az ESFS részét képezik.
(7)
Az ESFS eredményes működése érdekében módosítani szükséges azokat az uniós jogalkotási aktusokat, amelyek érintik a három európai felügyeleti hatóság tevékenységi területét. E módosítások meghatározzák az európai felügyeleti hatóságok egyes hatásköreinek terjedelmét, egyesítik a vonatkozó uniós jogalkotási aktusokban létrehozott jelenleg érvényes folyamatok bizonyos hatásköreit, és olyan módosításokat eszközölnek, amelyek biztosítják az európai felügyeleti hatóságok zökkenőmentes és eredményes működését a Pénzügyi Felügyeletek Európai Rendszere keretében.
(8)
Az európai felügyeleti hatóságok létrehozása mellett ezért célszerű kidolgozni egy egységes szabálykönyvet, amelynek révén biztosítható a következetes harmonizáció és a szabályok egységes alkalmazása, ami hozzájárul a belső piac működőképességének további növeléséhez és a mikroszintű felügyelet eredményesebb megvalósításához. Az ESFS-t létrehozó rendeletek rendelkeznek arról, hogy az európai felügyeleti hatóságok a vonatkozó jogszabályokban kifejezetten meghatározott területeken technikaistandard-tervezeteket dolgozhatnak ki és terjeszthetnek a Bizottság elé az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 290. és 291. cikkének megfelelően, felhatalmazáson alapuló vagy végrehajtási jogi aktus által történő elfogadásra. Miközben a 2010/78/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) megállapította e területek első csoportját, ez az irányelv további területeket határoz meg, különösen a 2003/71/EK és a 2009/138/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (8), valamint az 1060/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (9), az 1094/2010/EU és az 1095/2010/EU rendelet tekintetében.
(9)
A vonatkozó jogalkotási aktusoknak meg kell határozniuk azokat a területeket, amelyeken az európai felügyeleti hatóságok felhatalmazást kapnak technikaistandard-tervezetek kidolgozására, valamint azt, hogy a standardokat hogyan kell elfogadni. A vonatkozó jogalkotási aktusoknak meg kell állapítaniuk a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vonatkozásában az EUMSZ 290. cikkében meghatározott elemeket, feltételeket és specifikációkat.
(10)
A technikai standardokkal szabályozott területek azonosításakor megfelelő egyensúlyra kell törekedni az egységes harmonizált szabályrendszer kialakítására és az indokolatlanul bonyolult szabályozás és végrehajtás elkerülésére irányuló célok között. Csak olyan területek jöhetnek szóba, ahol az egységes technikai szabályok jelentősen és hatékonyan hozzájárulhatnak a vonatkozó jogalkotási aktusok céljainak teljesítéséhez, biztosítva egyúttal, hogy a szakpolitikai döntéseket a szokásos eljárásaikkal összhangban az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság hozza meg.
(11)
A technikai standardoknak kifejezetten technikai jellegű kérdéseket kell szabályozniuk, kidolgozásukhoz felügyeleti szakértők szaktudása szükséges. Az EUMSZ 290. cikke alapján felhatalmazáson alapuló jogi aktusként elfogadott szabályozástechnikai standardoknak az Európai Parlament és a Tanács által elfogadott jogalkotási aktusokban levő szabályok következetes összehangolását szolgáló feltételek továbbfejlesztését, részletezését és meghatározását kell szolgálniuk, kiegészítve vagy módosítva a jogalkotási aktus egyes nem lényegi elemeit Másrészt az EUMSZ 291. cikke alapján végrehajtási jogi aktusként elfogadott végrehajtás-technikai standardoknak meg kell határozniuk a jogilag kötelező erejű uniós aktusok egységes alkalmazásának feltételeit. A technikai standardok nem járhatnak szakpolitikai döntéssel.
(12)
A szabályozástechnikai standardok esetében célszerű az 1093/2010/EU, az 1094/2010/EU, illetve az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkében előírt megfelelő eljárást alkalmazni. A végrehajtás-technikai standardokat az 1093/2010/EU, az 1094/2010/EU, illetve az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkében előírt megfelelő eljárással összhangban kell elfogadni.
(13)
A szabályozástechnikai és a végrehajtás-technikai standardoknak hozzá kell járulniuk a pénzügyi szolgáltatásokról szóló jogszabályokkal kapcsolatos egységes szabálykönyvhöz, amelynek létrehozását az Európai Tanács 2009. júniusi következtetéseiben hagyta jóvá. Amíg az uniós jogalkotási aktusokban foglalt követelmények némelyikét nem harmonizálták teljes körűen, valamint a felügyelet elővigyázatossági elvével összhangban, a szóban forgó követelmények alkalmazási feltételeit fejlesztő, részletező vagy meghatározó szabályozástechnikai és a végrehajtás-technikai standardok nem akadályozhatják a tagállamokat abban, hogy kiegészítő információk nyújtását írják elő vagy szigorúbb követelményeket szabjanak meg. A szabályozástechnikai és a végrehajtás-technikai standardoknak ezért lehetővé kell tenniük, hogy a tagállamok bizonyos területeken kiegészítő információk nyújtását írják elő vagy szigorúbb követelményeket szabjanak meg, amennyiben az érintett jogalkotási aktusok ilyen mérlegelési lehetőséget írnak elő.
(14)
Az 1093/2010/EU, az 1094/2010/EU és az 1095/2010/EU rendeletnek megfelelően, a szabályozástechnikai vagy végrehajtás-technikai standardok Bizottsághoz történő benyújtása előtt az európai felügyeleti hatóságoknak - adott esetben - indokolt nyilvános konzultációt folytatniuk a standardokról és elemezniük a kapcsolódó potenciális költségeket és hasznokat.
(15)
Lehetővé kell tenni, hogy a szabályozástechnikai és a végrehajtás-technikai standardok megfelelő határidőkhöz kötött átmeneti intézkedéseket írjanak elő, amennyiben az azonnali végrehajtás költségei aránytalanul magasak lennének az azzal járó előnyökhöz képest.
(16)
Ezen irányelv elfogadásakor a 2009/138/EK irányelv szerinti keretszabályok végrehajtását célzó első intézkedéscsomag előkészítésével és az azt érintő konzultációval kapcsolatos munka már folyamatban van. Ezen intézkedések mielőbbi véglegesítése érdekében átmeneti időszakra indokolt lehetővé tenni a Bizottság számára, hogy elfogadja az ezen irányelv szerinti szabályozástechnikai standardokat a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozó eljárással összhangban. E felhatalmazáson alapuló jogi aktusok minden módosítását, illetve az átmeneti időszak lejártát követően a 2009/138/EK irányelv végrehajtásáról szóló bármely szabályozástechnikai standardot az 1094/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban kell elfogadni.
(17)
Ezenkívül indokolt lehetővé tenni az EIOPA számára, hogy kétéves átmeneti időszakot követően szabályozástechnikai standardok formájában javaslatot tegyen több, felhatalmazáson alapuló jogi aktus naprakésszé tételére. E frissítéseknek a vonatkozó felhatalmazáson alapuló jogi aktusok technikai szempontjaira kell korlátozódniuk és nem tartalmazhatnak stratégiai vagy szakpolitikai döntéseket.
(18)
Amennyiben az EIOPA szabályozástechnikai standardokat készít elő annak érdekében, hogy a felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat hozzáigazítsa a pénzügyi piacokon tapasztalható technikai fejleményekhez, a Bizottságnak gondoskodnia kell e szabályozástechnikai standardtervezetek hatályával kapcsolatos információk egyidejű, időben és megfelelő módon történő továbbításáról az Európai Parlament és a Tanács számára.
(19)
Az 1093/2010/EU, az 1094/2010/EU és az 1095/2010/EU rendelet rendelkezik a nemzeti felügyeleti hatóságok közötti nézetkülönbségek rendezésére szolgáló mechanizmusról. Ha valamely nemzeti felügyeleti hatóság nem ért egyet egy másik nemzeti felügyeleti hatóság eljárásával vagy egy intézkedésének tartalmával vagy a tétlenségével az Unió jogalkotási aktusaiban az említett rendeletekkel összhangban meghatározott olyan területeken, ahol a vonatkozó jogalkotási aktusok együttműködést, koordinációt vagy közös döntéshozatalt írnak elő egynél több tagállam nemzeti felügyeleti hatóságai számára, az érintett európai felügyeleti hatóságnak képesnek kell lennie arra, hogy valamely felügyeleti hatóság kérésére segítse a hatóságokat a megállapodás elérésében az európai felügyeleti hatóságok által meghatározott határidőn belül, amelynek figyelembe kell vennie a vonatkozó jogszabályokban szereplő határidőket, valamint a nézetkülönbség sürgősségét és összetettségét. Ha a nézetkülönbség tartósan fennáll, az európai felügyeleti hatóságnak képesnek kell lennie az ügy rendezésére.
(20)
Az 1093/2010/EU, az 1094/2010/EU és az 1095/2010/EU rendelet előírja, hogy az ágazati jogszabályokban meg kell határozni azokat az eseteket, amelyekben a nemzeti felügyeleti hatóságok közötti nézetkülönbségek rendezésére szolgáló mechanizmus alkalmazható. Ezen irányelv meghatározza az ilyen esetek első csoportját a biztosítási és viszontbiztosítási ágazatban, ami nem érinti más esetek ezek közé való jövőbeli felvételét. Az irányelv nem akadályozza meg az európai felügyeleti hatóságokat abban, hogy az 1093/2010/EU, az 1094/2010/EU és az 1095/2010/EU rendeletben meghatározott egyéb hatásköröket gyakorolják vagy feladatokat ellássák, ideértve a nem kötelező erejű közvetítést, valamint az uniós jog következetes, eredményes és hatékony alkalmazásában való közreműködést. Ezenfelül azokon a területeken, ahol a vonatkozó jogszabályokban már létrehoztak valamilyen nem kötelező jellegű közvetítési megoldást, vagy ahol a nemzeti felügyeleti hatóságok együttes határozatainak meghozatalát határidők szabályozzák, módosításokra van szükség ahhoz, hogy a közös döntéshozatal folyamata egyértelmű legyen és a lehető legkisebb fennakadással járjon, de ahhoz is, hogy az európai felügyeleti hatóságok szükség esetén képesek legyenek a nézetkülönbségek rendezésére. A nézetkülönbségek rendezésére irányuló kötelező eljárás célja olyan helyzetek megoldása, amikor a nemzeti felügyeleti hatóságok egymás között nem tudják rendezni az uniós jog betartásával kapcsolatos eljárási vagy lényegi kérdéseket.
(21)
Ennek az irányelvnek tehát meg kell határoznia azokat a helyzeteket, melyekben az uniós jog betartásával kapcsolatos eljárási vagy lényegi kérdés megoldására lehet szükség, és a nemzeti felügyeleti hatóságok esetleg egyedül nem képesek az ügy megoldására. Ilyen helyzetekben lehetővé kell tenni, hogy valamely érintett nemzeti felügyeleti hatóság az érintett európai felügyeleti hatósághoz fordulhasson a kérdéssel. Ennek az európai felügyeleti hatóságnak a létrehozó rendeletével és ezen irányelvvel összhangban kell eljárnia. Képesnek kell lennie arra, hogy az érintett nemzeti felügyeleti hatóságot az ügy rendezése és az uniós jog betartásának biztosítása érdekében meghatározott intézkedésre vagy valamely intézkedéstől való tartózkodásra kötelezze, az érintett nemzeti felügyeleti hatóságokra nézve kötelező erővel. Olyan esetekben, amikor az Unió vonatkozó jogalkotási aktusa a tagállamoknak mérlegelési lehetőséget biztosít, az egyes európai felügyeleti hatóságok határozatai nem léphetnek a nemzeti felügyeleti hatóságok uniós jognak megfelelően gyakorolt mérlegelési jogának helyébe.
(22)
A 2009/138/EK irányelv közös döntéshozatalt ír elő a csoportszintű és leányvállalati szintű belső modellek alkalmazására vonatkozó jóváhagyási eljárás tekintetében, a leányvállalatoknak az említett irányelv 238. és 239. cikke alapján történő létrehozására vonatkozó jóváhagyási eljárás tekintetében, valamint a csoportfelügyeleti hatóságnak az említett irányelv 247. cikkében meghatározottaktól eltérő kritériumok alapján történő azonosítása tekintetében. E területek mindegyikén egyértelmű módosítással kell jelezni, hogy nézetkülönbségek esetén az EIOPA az 1094/2010/EU rendeletben felvázolt eljárással rendezheti a nézetkülönbséget. Ez a megközelítés egyértelművé teszi, hogy bár az EIOPA nem léphet a mérlegelési jogkörrel rendelkező nemzeti felügyeleti hatóságok helyébe, lehetővé kell tenni, hogy a nézetkülönbségek már azt megelőzően is rendezhetők, az együttműködés pedig megerősíthető legyen, mielőtt a nemzeti felügyeleti hatóság végleges határozatot hozna vagy bocsátana ki valamely intézmény számára. Az EIOPA az eltérő állásponton lévő nemzeti felügyeleti hatóságok közötti közvetítőként törekszik a nézetkülönbségek rendezésére.
(23)
Az ESFS által létrehozott új felügyeleti architektúrában a nemzeti felügyeleti hatóságoknak szorosan együtt kell működniük az európai felügyeleti hatóságokkal. A vonatkozó jogalkotási aktusok módosításával célszerű biztosítani, hogy az 1093/2010/EU, az 1094/2010/EU és az 1095/2010/EU rendeletben előírt információmegosztási kötelezettségek előtt ne álljanak jogi akadályok, és hogy az adatszolgáltatás ne járjon szükségtelen adminisztratív teherrel.
(24)
A biztosítóknak és viszontbiztosítóknak csak a felügyelet céljából fontos információkat kell biztosítaniuk nemzeti felügyeleti hatóságaik számára, tekintettel az ezen irányelvben foglalt felügyeleti célkitűzésekre. A teljes tételes eszközjegyzékkel kapcsolatos információk és az évenkénti egy alkalomnál gyakrabban történő egyéb információk nyújtását csak akkor kell előírni, ha a vállalkozások megfelelő pénzügyi helyzetének monitoringja vagy döntéseik pénzügyi stabilitásra gyakorolt lehetséges hatásainak mérlegelése céljából a nemzeti felügyeleti hatóságok által szerzett további információk jelentősebbek, mint az ezen információk kiszámításához és benyújtásához kapcsolódó terhek. A vállalkozások üzleti tevékenységeiben rejlő kockázatok jellegének, nagyságának és összetettségének értékelését követően a nemzeti felügyeleti hatóságok csak abban az esetben rendelkezhetnek hatáskörrel ahhoz, hogy korlátozást tegyenek lehetővé az információszolgáltatás gyakorisága és hatálya tekintetében vagy mentesítést tegyenek lehetővé a tételes jelentéstétel alól, ha a vállalkozás nem halad meg bizonyos küszöbértékeket. Biztosítani kell, hogy a legkisebb vállalkozások jogosultak legyenek e könnyítésekre és kivételekre, és hogy ezek a vállalkozások ne képviseljék adott tagállam életbiztosítási és nem életbiztosítási, illetve viszontbiztosítási piacának több mint 20 %-át.
(25)
Annak biztosítása érdekében, hogy a részt vevő biztosítók és viszontbiztosítók vagy biztosítási holdingtársaságok által csoportszinten jelentett információk pontosak és teljesek legyenek, a nemzeti felügyeleti hatóságok nem tehetik lehetővé a jelentendő információk korlátozását vagy a tételes jelentés alóli mentességet olyan társaságok számára, amelyek valamely csoporthoz tartoznak, kivéve, ha a nemzeti felügyeleti hatóság úgy ítéli meg, hogy a csoport üzleti tevékenységében rejlő kockázatok jellege, nagysága és összetettsége miatt a jelentéstétel nem lenne szükséges.
(26)
Azon esetekben, amikor jelenleg a 2009/138/EK irányelv olyan végrehajtási intézkedések elfogadására hatalmazza fel a Bizottságot, amely intézkedések az EUMSZ 290. cikke értelmében olyan általános hatályú nem jogalkotási aktusok, amelyek az említett irányelv egyes nem alapvető rendelkezéseit kiegészítik, illetve módosítják, a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy az említett cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat vagy az 1094/2010/EU rendelet 10-14. cikkének megfelelően szabályozástechnikai standardokat fogadjon el.
(27)
Annak érdekében, hogy a szavatolótőke-szükségletet a 2009/138/EK irányelv értelmében a standard formula alapján számító valamennyi biztosító és viszontbiztosító ugyanolyan megítélés alá essék, illetve a piaci fejlemények figyelembevétele céljából a Bizottság számára jogkört kell biztosítani arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a szavatolótőke-szükségletet standard formula alapján történő kiszámításával kapcsolatban.
(28)
A részmodulok által nem megfelelően fedezett kockázatok esetén, az EIOPA számára jogkört kell biztosítani, hogy szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgozzon ki a szavatolótőke-szükségletre vonatkozó mennyiségi korlátok és eszközalkalmassági kritériumok tekintetében a standard formula alapján.
(29)
Annak érdekében, hogy a biztosítók és viszontbiztosítók a 2009/138/EK irányelv alapján összehangoltan végezhessék a biztosítástechnikai tartalékok számítását, szükség van egy olyan központi testületre, amely rendszeresen bizonyos biztosítástechnikai információkat gyűjt össze, tesz közzé, és frissít a kockázatmentes hozamgörbével kapcsolatban, figyelembe véve a pénzügyi piacokon tett megfigyeléseket. A kockázatmentes hozamgörbe származtatási módjának átláthatónak kell lennie. Célszerű, hogy e feladatokat biztosítástechnikai és biztosítási jellegüket tekintve az EIOPA lássa el.
(30)
A vonatkozó kockázatmentes hozamgörbének el kell kerülnie a biztosítástechnikai tartalékok és a figyelembe vehető szavatoló tőke mesterséges volatilitását és ösztönöznie kell a helyes kockázatkezelést. A kockázatmentes hozamgörbe extrapolálási kezdőpontjának megválasztásánál lehetővé kell tenni a vállalkozások számára, hogy a legjobb becslés kiszámítása során olyan kötvényeknek feleltessék meg a pénzáramlásokat, amelyeket nem extrapolált hozamgörbével diszkontáltak. Az ezen irányelv hatálybalépésének pillanatában fennállókhoz hasonló piaci körülmények között a kockázatmentes, különösen az euróra vonatkozó hozamgörbe extrapolálásának kezdőpontját 20 éves futamidőben kell meghatározni. Az ezen irányelv hatálybalépésének pillanatában fennállókhoz hasonló piaci körülmények között a vonatkozó kockázatmentes, különösen az euróra vonatkozó hozamgörbe extrapolált részének olyan módon kell konvergálnia az utolsó határidős (forward) kamatláb felé, hogy az extrapoláció kezdőpontjánál 40 évvel hosszabb futamidő esetében az extrapolált határidős kamatláb legfeljebb három bázisponttal különbözzön az utolsó határidős kamatlábtól. Az eurótól eltérő pénznemek esetében a kockázatmentes hozamgörbe extrapolálására vonatkozó kezdőpont és az utolsó határidős (forward) kamatlábhoz igazodó megfelelő konvergenciaidőszak megállapításakor figyelembe kell venni a kötvények és csereügyletek helyi piacainak jellemzőit.
(31)
Amennyiben biztosítók és viszontbiztosítók kötvényekkel vagy más, futamidőhöz hasonló pénzáramlási jellemzőkkel rendelkező eszközöket azok lejáratáig tartanak, nincsenek kitéve az eszközökkel kapcsolatos változó kamatkülönbözetek kockázatának. Annak elkerülése érdekében, hogy az eszközökre vonatkozó kamatkülönbözetek változásai hatással legyenek e vállalatok szavatoló tőkéjének összegére, lehetővé kell tenni számukra a vonatkozó kockázatmentes hozamgörbe kiigazítását a legjobb becslés kiszámítása érdekében eszközeik kamatkülönbözeti mozgásainak megfelelően. Az ilyen illeszkedési korrekció alkalmazásához felügyeleti jóváhagyás szükséges, és az eszközökre és forrásokra vonatkozó szigorú előírásoknak biztosítaniuk kell, hogy a biztosítók és viszontbiztosítók a futamidő lejártáig képesek legyenek megtartani eszközeiket. Az eszközök és források pénzáramlását meg kell feleltetni egymásnak és az eszközök csak a megfeleltetés fenntartása érdekében helyettesíthetők, amennyiben a várható pénzforgalmak lényegesen változnak, például adott kötvény leminősítésekor vagy hozamfizetésének elmaradásakor. A megfelelő mértékű átláthatóság biztosítása érdekében a biztosítóknak és viszontbiztosítóknak nyilvánosan közzé kell tenniük az illeszkedési korrekció pénzügyi helyzetükre gyakorolt hatásait.
(32)
A prociklikus befektetési magatartás megelőzése érdekében a biztosítók és viszontbiztosítók számára lehetővé kell tenni a vonatkozó kockázatmentes hozamgörbe korrekcióját a biztosítástechnikai tartalékok legjobb becslésének kiszámítására a kötvényhozam-különbségek túlzott hatásainak enyhítése érdekében. Az ilyen volatilitási kiigazításnak az e vállalatok vonatkozó valutáinak referenciaportfólióin, illetve amennyiben a reprezentativitás biztosítása érdekében szükséges, a nemzeti biztosítási piacok referenciaportfólióin kell alapulnia. A megfelelő mértékű átláthatóság biztosítása érdekében a biztosítóknak és viszontbiztosítóknak nyilvánosan közzé kell tenniük a volatilitási korrekció pénzügyi helyzetükre gyakorolt hatásait.
(33)
Tekintettel a diszkontálás fontosságára a biztosítástechnikai tartalékok kiszámítása tekintetében, a 2009/138/EK irányelvnek biztosítania kell a leszámítolási kamatláb biztosítók és viszontbiztosítók által történő kiválasztására vonatkozó egységes feltételeket. Ezen egységes feltételek biztosítása érdekében végrehajtási hatásköröket kell ruházni a Bizottságra a legjobb becslés kiszámításához használandó vonatkozó kockázatmentes hozamgörbék és az illeszkedési korrekció és a volatilitási korrekció kiszámításához használt alapvető kamatkülönbözetek megállapítására. Ezeket a hatásköröket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelően kell gyakorolni (10). E végrehajtási jogi aktusoknak fel kell használniuk az EIOPA-tól származó és az általa közzétett technikai információkat. E végrehajtási jogi aktusokat a tanácsadóbizottsági eljárással kell elfogadni.
(34)
Ha rendkívül sürgős okokból szükséges, a kockázatmentes hozamgörbékkel kapcsolatos indokolt esetben a Bizottságnak azonnal alkalmazandó végrehajtási jogi aktusokat kell elfogadnia.
(35)
A lehetséges nem kívánt prociklikus hatások enyhítése érdekében a szavatolótőke-szükséglet teljesítésének visszaállítására vonatkozó időszak a jelentős piaci részesedéssel rendelkező biztosítókat és viszontbiztosítókat vagy hasonló üzletágakat érintő kivételesen kedvezőtlen helyzetekben meghosszabbítható, beleértve a pénzügyi piacok meredek esését, a huzamosan alacsony kamatot és a súlyos hatással járó katasztrófahelyzeteket. Az EIOPA feladatát képezi e kivételesen kedvezőtlen körülmények fennállásának bejelentése, és a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok útján intézkedéseket fogadjon el, amelyek részletezik a kritériumokat és a megfelelő eljárásokat.
(36)
Az ezen irányelvben meghatározott vonatkozó kockázatmentes hozamgörbéhez történő illeszkedési korrekció összefüggésében az a követelmény, hogy a vállalkozás más tevékenységeitől külön jelölik meg, szervezik és irányítják a biztosítási vagy viszontbiztosítási kötelezettségek portfólióját, amelyre az illeszkedési korrekciót alkalmazták, és a kijelölt eszközportfólió nem használható fel a vállalkozás más tevékenységeiből származó veszteségek fedezésére, gazdasági értelemben értendő. Nem róhat olyan kötelezettséget a tagállamokra, amelynek értelmében nemzeti szabályozásukban az elkülönített alap jogi fogalmával kelljen rendelkezniük. Az illeszkedési korrekciót alkalmazó vállalatoknak eszköz- és kötelezettségállományukat az üzletág más részeitől elkülönítve kell kijelölniük, szervezniük és irányítaniuk, ezért nem lehetséges, hogy az elkülönített eszközportfólió felhasználásával az üzleti tevékenységek más területén felmerülő kockázatokat fedezzenek. Miközben ez lehetővé teszi a hatékony portfóliókezelést, az illeszkedési korrekció céljából az elkülönített portfólió és a vállalat többi része közötti csökkentett átvihetőségnek és diverzifikálási lehetőségnek meg kell jelennie a szavatoló tőkéhez és a szavatolótőke-szükséglethez történő hozzáigazításokban.
(37)
Az ezen irányelvben említett referenciaportfólióra vonatkozó különbözetet átlátható módon, adott esetben a vonatkozó mutatók alkalmazásával kell meghatározni.
(38)
Az ezen irányelvben foglalt volatilitási korrekció, illeszkedési korrekció és kockázatmentes hozamgörbére és a biztosítástechnikai tartalékokra vonatkozó átmeneti intézkedések átlátható alkalmazásának biztosítása érdekében, a biztosítóknak és viszontbiztosítóknak nyilvánosan közzé kell tenniük ezen intézkedések alkalmazása elmulasztásának pénzügyi helyzetükre, többek között a 2009/138/EK irányelv szerint a biztosítástechnikai tartalékok összegére, a szavatolótőke-szükségletre és a minimális tőkeszükségletre, továbbá az alapvető szavatoló tőkére, valamint a minimális tőkeszükséglet és a szavatolótőke-szükséglet fedezésére figyelembe vehető szavatoló tőke összegeire gyakorolt hatásait.
(39)
Nemzeti szabályozásukban a tagállamok jogkört biztosíthatnak nemzeti felügyeleti hatóságaiknak, hogy lehetővé tegyék, illetve kivételes körülmények között elutasítsák a volatilitási korrekció alkalmazását.
(40)
Annak érdekében, hogy a szavatolótőke-szükséglet standard formula alkalmazásával történő kiszámításához összehangolt módon történjen az egyes biztosítástechnikai adatok biztosítása, például a minősítések használatának harmonizált megközelítése érdekében, az EIOPA számára külön feladatokat kell kijelölni. A hitelminősítő intézetek elismerését összhangba kell hozni az 1060/2009/EK rendelettel, az 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (11) és a 2013/36/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (12). El kell kerülni az 1060/2009/EK rendelettel való átfedéseket, ezért indokolt az európai felügyeleti hatóságok vegyes bizottsága számára az 1093/2010/EU, az 1094/2010/EU és az 1095/2010/EU rendeletek által meghatározott szerep. Az EIOPA-nak kellően ki kell aknáznia az ESMA-nál rendelkezésre álló szaktudást és tapasztalatot. E feladatok gyakorlásának módját felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal vagy végrehajtási jogi aktusokkal elfogadott intézkedések révén kell részletezni.
(41)
A regionális kormányok és helyi hatóságok EIOPA által közzétett listáinak csak a legszükségesebb részleteket kell tartalmazniuk annak biztosítása érdekében, hogy az ilyen kormányok vagy hatóságok csak akkor részesüljenek ugyanazon bánásmódban, ha a kockázati kitettség a központi kormányokéval azonos.
(42)
Annak érdekében, hogy összehangolt megközelítés alapján legyen meghatározható, hogy a 2009/138/EK irányelvnek megfelelően mikor engedélyezhető a szavatolótőke-szükséglet nemteljesítése esetén a helyreállításhoz rendelkezésre álló időszak meghosszabbítása, meg kell határozni azokat a feltételeket, amelyek fennállása esetén különlegesen kedvezőtlen helyzet áll elő. Az EIOPA feladatát képezi e kivételesen kedvezőtlen körülmények fennállásának bejelentése, és a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok útján intézkedéseket fogadjon el, amelyek részletezik a különlegesen kedvezőtlen helyzet esetén az alkalmazandó kritériumokat és eljárásokat.
(43)
Az ágazatok közötti összhang biztosítása érdekében, valamint a hitelkonstrukciót forgalomképes értékpapírokba és más pénzügyi eszközökbe „átcsomagoló” vállalkozások (értékpapírosítást kezdeményezők vagy szponzorok) és az ilyen értékpapírokba és instrumentumokba fektető biztosító vagy viszontbiztosító közötti érdekeltérések megszüntetése érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusok útján az átcsomagolt hitelkonstrukciókba történő befektetésekkel kapcsolatban olyan intézkedéseket fogadjon el a 2009/138/EK irányelv alapján, amelyek nemcsak a követelményeket, hanem a követelményekre vonatkozó előírások megsértésével járó következményeket is meghatározzák.
(44)
A 2009/138/EK irányelvben előírt, a vállalatspecifikus paraméterekre, a modell módosításáról szóló szerződésekre, a különleges célú gazdasági egységekre, valamint a többlettőke-követelmény megállapítására és megszüntetésére irányuló felügyeleti jóváhagyási eljárások egymáshoz közelítésének javítása érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy ezeken a területeken a megfelelő eljárások meghatározásához felhatalmazáson alapuló jogi aktusok útján intézkedéseket fogadjon el.
(45)
A globális kockázatalapú szolvencianorma Biztosításfelügyelők Nemzetközi Szövetsége által történő kialakítása jelenleg zajlik és nemzetközi szinten továbbra is ösztönzi a fokozottabb felügyeleti koordinációt és együttműködést. A 2009/138/EK irányelv harmadik országok szolvenciarendszerének és prudenciális szabályozásának egyenértékűségét megállapító, felhatalmazáson alapuló bizottsági jogi aktusokra vonatkozó rendelkezése összhangban van a kockázatalapú szolvencia- és prudenciális szabályozások bevezetésével kapcsolatos nemzetközi konvergencia ösztönzésére irányuló célkitűzésekkel. Annak elismeréséhez, hogy egyes harmadik országoknak több időre lehet szükségük egy szolvencia- és prudenciális rendszer oly módon történő kiigazításához és végrehajtásához, amely teljes mértékben megfelel az egyenértékűnek való elismeréshez szükséges kritériumoknak, meg kell határozni az e harmadik országok rendszereinek kezelésével kapcsolatos feltételeket, hogy e harmadik országok átmenetileg egyenértékűnek tekinthetők legyenek. Az átmeneti egyenértékűséget megállapító felhatalmazáson alapuló bizottsági jogi aktusoknak adott esetben figyelembe kell venniük a nemzetközi fejleményeket. Amennyiben a Bizottság megállapítja, hogy valamely harmadik ország csoportfelügyeletre vonatkozó prudenciális szabályozása átmenetileg egyenértékű, további felügyeleti jelentéstételt kell lehetővé tenni a biztosításikötvény-tulajdonosok és kedvezményezettek védelmének biztosítása érdekében az Unióban.
(46)
Tekintettel a biztosítási piac sajátos jellegére, a harmadik országokban alapított biztosítók és viszontbiztosítók számára egyenlő versenyfeltételek biztosítása érdekében, függetlenül attól, hogy anyavállalatukat az Unióban vagy azon kívül hozták létre, a Bizottságnak meg kell tudnia állapítani, hogy az adott harmadik ország átmenetileg egyenértékűnek tekinthető-e a csoportszintű szavatolótőke-szükségletre vonatkozó követelmények és az e követelményeknek való megfelelést biztosító figyelembe vehető szavatoló tőke kiszámítása céljából.
(47)
Az érintett feleknek a biztosító vagy viszontbiztosító csoportok szerkezetével kapcsolatos megfelelő tájékoztatása érdekében, közzé kell tenni az azok jogi felépítésével, irányításával és szervezeti felépítésével kapcsolatos információkat. Ezen információknak minimálisan tartalmazniuk kell a leányvállalatok, lényeges kapcsolt vállalkozások és fontosabb fiókvállalatok hivatalosan bejegyzett nevével, üzleti tevékenységével és székhely szerinti országával kapcsolatos információkat.
(48)
A Bizottság által a harmadik országokban hatályban lévő szavatolótőke- vagy prudenciális rendszerek teljes mértékű vagy átmeneti egyenértékűségének megállapítására vonatkozóan efogadott határozatoknak megfelelő esetben figyelembe kell venniük az ezen harmadik országok rendszereiben foganatosított átmeneti intézkedések létezését, időtartamát és jellegét.
(49)
Annak érdekében, hogy az 1435/2003/EK tanácsi rendeletben (13) létrehozott európai szövetkezetek számára lehetővé váljon biztosítási és viszontbiztosítási szolgáltatások nyújtása, ki kell bővíteni a biztosítók és viszontbiztosítók számára engedélyezett társasági formák 2009/138/EK irányelv szerinti felsorolását, amelybe bele kell foglalni az európai szövetkezetet.
(50)
A minimális tőkeszükséglet biztosítókra és viszontbiztosítókra vonatkozó alsó korlátjának euróban kifejezett összegét ki kell igazítani. Ez a kiigazítás abból adódik, hogy az ilyen vállalkozásoknál a meglévő tőkeszükséglet alsó korlátainak időszakos kiigazításánál figyelembe kell venni az inflációt.
(51)
Az egészségbiztosításra vonatkozó szavatolótőke-szükséglet kiszámításában tükröződniük kell a nemzeti kiegyenlítő rendszereknek, és figyelembe kell venni a nemzeti egészségügyi jogszabályok változásait, mivel ezek a biztosítási rendszer alapvető részei a nemzeti egészségügyi piacokon.
(52)
Az Európai Közösség létrehozásáról szóló szerződés 202. cikke alapján létrehozott bizonyos végrehajtási hatásköröket fel kell váltani az EUMSZ 290. cikke szerinti megfelelő rendelkezésekkel.
(53)
A komitológiai eljárásoknak az EUMSZ-hez, különösen annak 290. cikkéhez való igazítását eseti alapon kell végrehajtani. A pénzügyi piacok technikai fejlődésének figyelembevétele és az ezen irányelvvel módosított irányelvekben lefektetett követelmények meghatározása érdekében a Bizottságnak hatáskört kell kapnia felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására az EUMSZ 290. cikkével összhangban. Mindenekelőtt felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat kell elfogadni az irányítási követelményekre, az értékelésre, a felügyeleti jelentéstételre és a közzétételre, a szavatoló tőke meghatározására és besorolására, a standard formula szerinti szavatolótőke-szükséglet számítására (ideértve az ebből következő változásokat a többlettőke-követelmény terén) és a biztosítástechnikai tartalékok kiszámításához kapcsolódó módszerek és feltételezések kiválasztására vonatkozó részletek tekintetében.
(54)
A Lisszaboni Szerződést elfogadó kormányközi konferencia záróokmányához csatolt, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkéről szóló 39. sz. nyilatkozatban a konferencia tudomásul vette a Bizottság azon szándékát, hogy a kialakult gyakorlatnak megfelelően továbbra is konzultál a tagállamok által kinevezett szakértőkkel a pénzügyi szolgáltatások területére vonatkozó, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok tervezetének elkészítése során.
(55)
Az Európai Parlament és a Tanács számára az értesítés dátumát követően három hónapot kell biztosítani arra, hogy kifogást emeljen a felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szemben. A nagy jelentőségű területek esetében lehetővé kell tenni ennek az időtartamnak az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére három hónappal történő meghosszabbítását. Lehetővé kell tenni az Európai Parlament és a Tanács számára, hogy tájékoztassa a többi intézményt arról, ha nem szándékozik kifogást emelni. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok fentiek szerinti korai elfogadása különösen helyénvaló olyankor, amikor határidőket kell betartani, például amennyiben az alap-jogiaktus olyan menetrendeket tartalmaz, amelyekhez a Bizottságnak a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadása során tartania kell magát.
(56)
A pénzügyi válság és a prociklikus mechanizmusok fényében, amelyek hozzájárultak a válság kialakulásához és súlyosbították hatását, a Pénzügyi Stabilitási Tanács, a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság és a G20-ak ajánlásokat tettek a pénzügyi szabályozás prociklikus hatásainak enyhítésére. Ezek az ajánlások közvetlenül érintik a biztosítókat és a viszontbiztosítókat mint a pénzügyi rendszer fontos elemeit.
(57)
Ezen irányelv Unió-szerte egységes alkalmazásának megvalósítása és a makroprudenciális felügyelet biztosítása érdekében helyénvaló, hogy az 1092/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (14) létrehozott Európai Rendszerkockázati Testület az Unió gazdaságára szabott elveket dolgozzon ki.
(58)
A pénzügyi válság rávilágított arra, hogy a pénzügyi intézmények alaposan alábecsülték a tőzsdén kívüli (OTC) származékos ügyletekkel kapcsolatos szerződő feleket érintő hitelkockázatokat. Ez 2009 szeptemberében arra ösztönözte a G20-akat, hogy több OTC származékos ügylet elszámolását kérjék a központi szerződő félen keresztül. Emellett kérték, hogy azokra az OTC származékos eszközökre, amelyeket nem lehetett központilag elszámolni, magasabb tőkekövetelmények vonatkozzanak a hozzájuk kapcsolódó magasabb kockázatok megfelelő tükrözése érdekében.
(59)
A szavatolótőke-szükségletre vonatkozó standard formula kiszámításakor a minősített központi szerződő feleknek való kitettséget az 575/2013/EU rendelet 4. cikkének (1) bekezdésében meghatározott hitelintézetekre és pénzügyi vállalkozásokra vonatkozó tőkekövetelményekben lévő ilyen kitettség kezelésével összhangban kell kezelni, különös tekintettel a minősített központi szerződő felekkel és egyéb szerződő felekkel való bánásmód közötti különbségekre.
(60)
Annak érdekében, hogy az Unió hosszú távú fenntartható növekedésre vonatkozó célkitűzései, valamint a 2009/138/EK irányelv elsősorban a biztosításikötvény-tulajdonosok védelmével és a pénzügyi stabilitás szavatolásával kapcsolatos célkitűzései a továbbiakban is teljesüljenek, a Bizottságnak a 2009/138/EK irányelv hatálybalépésétől számított öt éven belül felül kell vizsgálnia a szavatolótőke-szükséglet (SCR) standard formulájának kiszámításához használt módszerek, feltevések és standard paraméterek helyességét. A felülvizsgálatnak elsősorban a szavatolótőke-szükséglet (SCR) standard formuláját az átmeneti időszak során alkalmazó biztosítók és viszontbiztosítók átfogó tapasztalatain kell alapulnia. A felülvizsgálatnak figyelembe kell vennie továbbá bármely eszközosztály és pénzügyi eszköz teljesítményét, az ezen eszközökbe és pénzügyi eszközökbe befektetők magatartását, valamint a pénzügyi szolgáltatásokkal kapcsolatos nemzetközi szabványosítás fejleményeit. A bizonyos eszközosztályokra, például a fix kamatozású értékpapírokra és a hosszú távú infrastruktúrára vonatkozó standard paraméterek felülvizsgálatát adott esetben előnyben kell részesíteni.
(61)
A 2009/138/EK irányelv keretében egy új rendszerre való zökkenőmentes áttérés biztosítása érdekében fokozatos bevezető és egyedi átmeneti intézkedéseket szükséges előírni. Az átmeneti intézkedések célja a piaci zavarok elkerülése és a jelenlegi termékekkel való interferencia korlátozása, valamint a biztosítási termékek rendelkezésre állásának biztosítása. Az átmeneti intézkedéseknek ösztönözniük kell a vállalkozásokat, hogy a lehető leghamarabb megfeleljenek az új rendszer konkrét követelményeinek.
(62)
A biztosítók által működtetett, foglalkoztatói nyugellátást biztosító vállalkozások esetében a 2003/41/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (15) 4. cikkének megfelelően átmeneti szabályozást kell előírni, amíg a Bizottság az említett irányelv felülvizsgálatát végzi. Az átmeneti szabályozásnak a 2003/41/EK irányelvhez fűzött módosítások hatálybalépésével meg kell szűnnie.
(63)
A 2009/138/EK irányelv előre hozott alkalmazása ellenére, különösen a belső modellek, a kiegészítő szavatoló tőke, a szavatoló tőke osztályozása, a vállalatspecifikus paraméterek, a különleges célú gazdasági egységek, az időtartam alapú részvénypiaci kockázati részmodul és a meglévő szerződésekre befizetett díjaknak megfelelő biztosítási és viszontbiztosítási kötelezettségek tekintetében a legjobb becslés kiszámítására vonatkozó átmeneti rendelkezés elfogadására vonatkozó értékelés céljából 2015 végéig továbbra is a 2009/138/EK rendelet VI. mellékletének A. részében felsorolt irányelvekkel módosított 64/225/EGK (16), 73/239/EGK (17), 73/240/EGK (18), 76/580/EGK (19), 78/473/EGK (20), 84/641/EGK (21), 87/344/EGK (22), 88/357/EGK (23) és 92/49/EGK (24) tanácsi irányelveket, valamint a 98/78/EK (25), 2001/17/EK (26), 2002/83/EK (27) és 2005/68/EK (28) európai parlamenti és tanácsi irányelveket (együttesen: „Szolvencia I”) kell alkalmazni.
(64)
A tagállamoknak és a Bizottságnak a magyarázó dokumentumokról szóló, 2011. szeptember 28-i együttes politikai nyilatkozatával összhangban a tagállamok vállalták, hogy az átültető intézkedéseikről szóló értesítéshez indokolt esetben mellékelnek egy vagy több olyan dokumentumot, amely megmagyarázza az irányelv elemei és az azt átültető nemzeti jogi eszköz megfelelő részei közötti kapcsolatot. Ezen irányelv és a 2009/138/EK irányelv tekintetében a jogalkotó úgy véli, hogy indokolt ilyen dokumentumok átadása.
(65)
Mivel ezen irányelv célkitűzéseit, vagyis a belső piac működőképességének a prudenciális szabályozás és felügyelet magas, hatékony és egyenletes szintje révén történő fokozását, a szerződők és a kedvezményezettek, és ezáltal a vállalkozások és a fogyasztók védelmét, a pénzügyi piacok integritásának, hatékonyságának és szabályos működésének védelmét, a pénzügyi rendszer stabilitásának fenntartását és a nemzetközi felügyeleti koordináció erősítését a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, ezért azok a fellépés terjedelme miatt uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.
(66)
A 2003/71/EK és a 2009/138/EK irányelvet, valamint az 1060/2009/EK, 1094/2010/EU és 1095/2010/EU rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
A 2003/71/EK irányelv módosítása
A 2003/71/EK irányelv az alábbiak szerint módosul:
1.
Az 5. cikk (4) bekezdésének harmadik albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„Amennyiben a kibocsátás végleges feltételeit sem az alaptájékoztató, sem valamely kiegészítő jegyzék nem tartalmazza, a végleges feltételeket a befektetők rendelkezésére kell bocsátani és a székhely szerinti tagállam illetékes hatóságánál el kell helyezni, továbbá azokat ezen illetékes hatóságnak minden egyes nyilvános kibocsátás alkalmával amint az gyakorlatilag lehetséges és lehetőleg a kibocsátás vagy a piacra történő bevezetés megkezdése előtt közölnie kell a fogadó tagállam(ok) illetékes hatóságával. A székhely szerinti tagállam illetékes hatósága tájékoztatja az ESMA-t a végleges feltételekről. A végleges feltételek csak az értékpapírjegyzékkel kapcsolatos információt tartalmazzák, és nem alkalmazhatók az alaptájékoztató kiegészítésére. Ilyen esetekben a 8. cikk (1) bekezdésének a) pontja alkalmazandó.”
2.
A 11. cikk (3) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(3) Az e cikkel kapcsolatos következetes harmonizáció érdekében az ESMA szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki a hivatkozással felveendő információk részletezése céljából.
Az ESMA az említett szabályozástechnikai standardok tervezetét 2015. július 1-jéig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.”;
3.
A 13. cikk (7) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(7) A tájékoztatók jóváhagyásával kapcsolatos következetes harmonizáció biztosítása érdekében az ESMA szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki a tájékoztató jóváhagyására vonatkozó eljárások alkalmazási feltételeinek meghatározása, valamint azon feltételek részletezése céljából, amelyekkel összhangban a határidőket ki lehet igazítani.
Az ESMA az említett szabályozástechnikai standardok tervezetét 2015. július 1-jéig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.”;
4.
A 14. cikk (8) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(8) Az e cikkel kapcsolatos következetes harmonizáció érdekében az ESMA szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki az (1)-(4) bekezdésben említett tájékoztató közzétételéhez kapcsolódó rendelkezések meghatározása céljából.
Az ESMA az említett szabályozástechnikai standardok tervezetét 2015. július 1-jéig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.”
5.
A 15. cikk (7) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(7) Az e cikkel kapcsolatos következetes harmonizáció érdekében az ESMA szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki az értékpapírok nyilvános kibocsátására vagy szabályozott piacra történő bevezetésére vonatkozó szándékot meghirdető - különösen a kibocsátási tájékoztató nyilvánosságra hozatala vagy a jegyzés megkezdése előtti - reklámok terjesztésével kapcsolatos rendelkezések meghatározása, valamint a (4) bekezdésben meghatározott rendelkezések részletezése céljából.
Az ESMA az említett szabályozástechnikai standardok tervezetét 2015. július 1-jéig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.”
6.
A rendelet az alábbi cikkel egészül ki:
„31a. cikk
Az ESMA személyzete és erőforrásai
Az ESMA 2012. december 31-ig felméri az ezen irányelv értelmében rá háruló hatáskörökből és feladatokból eredő személyzeti és erőforrásigényeit, és erről jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Bizottságnak.”
2. cikk
A 2009/138/EK irányelv módosítása
A 2009/138/EK irányelv az alábbiak szerint módosul:
1.
A 13. cikk a következőképpen módosul:
a)
A 32. pont után a szöveg a következő ponttal egészül ki:
„32a.
»minősített központi szerződő fél«: a 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (29) 14. cikke szerint engedélyezett vagy a rendelet 25. cikke szerint elismert központi szerződő fél;
b)
a szöveg a következő ponttal egészül ki:
„40.
»külső hitelminősítő intézet (KHMI)«: az 1060/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (30) összhangban nyilvántartásba vett vagy hitelesített hitelminősítő intézmény, továbbá olyan, hitelminősítéseket kibocsátó központi bank, amely mentesül az 1060/2009/EK rendelet alkalmazása alól.
2.
A 17. cikk (3) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(3) A 301a. cikknek megfelelően a Bizottság a III. melléklet A., B. és C. részének 28-29. pontjában meghatározott társasági formák jegyzékével kapcsolatban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el.”
„3.
A rendelet az alábbi cikkel egészül ki:
25a. cikk
Tájékoztatás az engedélyekről, és azok közzététele vagy engedélyek visszavonása
Minden engedély kiadásáról vagy visszavonásáról értesíteni kell az 1094/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (31) létrehozott európai felügyeleti hatóságot (Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-felügyeleti Hatóság, „EIOPA”). Valamennyi engedélyt szerző biztosító vagy viszontbiztosító jegyzékbe kerül. Az EIOPA e jegyzéket saját honlapján közzéteszi és naprakész állapotban tartja.
4.
A 29. cikk (4) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A Bizottság által elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusok, valamint szabályozástechnikai és a végrehajtás-technikai standardok figyelembe veszik az arányosság elvét, ezáltal garantálva ezen irányelv arányos alkalmazását, különös tekintettel a kis biztosítókra.
Az EIOPA által az 1094/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban benyújtott szabályozástechnikai standardtervezetek, az annak 15. cikkével összhangban benyújtott végrehajtás-technikai standardtervezetek, valamint az annak 16. cikkével összhangban kiadott iránymutatások és ajánlások figyelembe veszik az arányosság elvét, ezáltal garantálva ezen irányelv arányos alkalmazását, különös tekintettel a kis biztosítókra.”
5.
A 31. cikk (4) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A 35. és 51. cikke valamint a 254. cikk (2) bekezdése és a 256. cikk sérelme nélkül a Bizottság a 301a. cikkel összhangban az e cikk (2) bekezdésével kapcsolatban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el, amelyekben részletezi a statisztikai összesített adatok közzétételének főbb követelményeit, valamint a közzététel tartalmi elemeit és időpontját.
(5) E cikk (2) bekezdése egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében, továbbá a 35. és 51. cikke valamint a 254. cikk (2) bekezdése és a 256. cikk sérelme nélkül az EIOPA végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoz ki az e cikkben előírt közzététel nyomtatványmintáira és szerkezetére.
Az EIOPA 2015. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottságnak e végrehajtás-technikai standardok tervezetét.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 15. cikke szerinti elfogadására.”
6.
A 33. cikk a következő bekezdésekkel egészül ki:
„Ha valamely felügyeleti hatóság arról tájékoztatja a fogadó tagállam felügyeleti hatóságait, hogy az (1) bekezdéssel összhangban helyszíni ellenőrzéseket kíván folytatni, és amennyiben e felügyeleti hatóságnak megtiltják a helyszíni ellenőrzésekhez való joga gyakorlását, vagy amennyiben a fogadó tagállam felügyeleti hatóságai gyakorlatilag nem képesek a (2) bekezdés szerinti részvételhez való jogukat gyakorolni, a felügyeleti hatóságok az EIOPA-hoz utalhatják az ügyet és az 1094/2010/EU rendelet 19. cikkével összhangban kérhetik a segítségét. Ebben az esetben az EIOPA az említett cikkben ráruházott hatáskörnek megfelelően járhat el.
Az 1094/2010/EU rendelet 21. cikkével összhangban az EIOPA jogosult helyszíni vizsgálatokon részt venni, amennyiben azokat két vagy több felügyeleti hatóság közösen hajtja végre.”
7.
A 35. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdésben a bevezető szövegrész helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A tagállamok megkövetelik, hogy a biztosítók és viszontbiztosítók nyújtsanak be a felügyeleti hatóságoknak valamennyi, a felügyelet céljából szükséges információt, figyelembe véve a felügyelet 27. és 28. cikkben meghatározott főbb céljait. A tájékoztatásnak a 36. cikkben említett eljárás folytatása során legalább a következőkhöz szükséges információkat kell tartalmaznia:”
b)
Az (6) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(6) A 129. cikk (4) bekezdésének sérelme nélkül, amennyiben a (2) bekezdés a) pontjának i. alpontjában említett, előre meghatározott időszakok egy évnél rövidebbek, az érintett felügyeleti hatóságok könnyíthetnek a rendszeres felügyeleti jelentéstétel követelményein, amennyiben
a)
ezen információk benyújtása túlzott terhet jelentene a vállalat üzleti tevékenységében rejlő kockázatok jellegéhez, nagyságához és összetettségéhez képest,
b)
a tájékoztatás legalább évente megtörténik.
A felügyeleti hatóságok nem könnyíthetnek az évenkéntinél gyakoribb rendszeres felügyeleti jelentéstételi előírásokon a 212. cikk (1) bekezdésének c) pontja értelmében csoport részeként működő biztosítók és viszontbiztosítók esetében, kivéve, ha a vállalat kielégítő módon igazolni tudja a felügyeleti hatóság számára, hogy az évenkéntinél gyakoribb rendszeres felügyeleti jelentéstétel nem helyénvaló, tekintettel a csoport üzleti tevékenységében rejlő kockázatok jellegére, nagyságára és összetettségére.
A rendszeres felügyeleti jelentéstétellel kapcsolatos követelmény enyhítése csak azon vállalatok számára biztosítható, amelyek nem képviselik egy adott tagállam életbiztosítási és nem életbiztosítási, illetve viszontbiztosítási piacának több mint 20 %-át, ahol a nem életbiztosítási piaci részesedés bruttó jegyzett biztosítási díjakon, az életbiztosítási piaci részesedés pedig a bruttó biztosítástechnikai tartalékokon alapul.
Az e könnyítésre való jogosultság megállapításakor a felügyeleti hatóságok előnyt biztosítanak a legkisebb vállalatok számára.
(7) Az érintett felügyeleti hatóságok könnyíthetnek a rendszeres felügyeleti jelentéstételi kötelezettségen vagy a tételes jelentés készítése alól mentesíthetik a biztosítókat és viszontbiztosítókat, amennyiben
a)
ezen információk benyújtása túlzott terhet jelentene a vállalat üzleti tevékenységében rejlő kockázatok jellegéhez, nagyságához és összetettségéhez képest,
b)
e tájékoztatás benyújtása nem szükséges a vállalat tényleges felügyeletéhez,
c)
a mentesítés nem gyengíti az érintett pénzügyi rendszerek stabilitását az Unióban, és
d)
a vállalat képes az eseti alapú tájékoztatásra.
A felügyeleti hatóságok nem mentesíthetik a tételes jelentéskészítés alól a 212. cikk (1) bekezdésének c) pontja értelmében valamely csoport részeként működő biztosítókat vagy viszontbiztosítókat, kivéve, ha a vállalat kielégítő módon igazolni tudja a felügyeleti hatóság számára, hogy a tételes jelentéstétel nem helyénvaló, tekintettel a csoport üzleti tevékenységében rejlő kockázatok jellegére, nagyságára és összetettségére és figyelemmel a pénzügyi stabilitásra vonatkozó célkitűzésre.
Tételes jelentéskészítés alóli mentesség csak azon vállalatok számára adható, amelyek nem képviselik adott tagállam életbiztosítási vagy nem életbiztosítási, illetve viszontbiztosítási piacának több mint 20 %-át, ahol a nem életbiztosítási piaci részesedés bruttó jegyzett biztosítási díjakon, az életbiztosítási piaci részesedés pedig a bruttó biztosítástechnikai tartalékokon alapul.
E mentességek megállapításakor a felügyeleti hatóságok előnyt biztosítanak a legkisebb vállalatok számára.
(8) A (6) és (7) bekezdés alkalmazásában a felügyeleti felülvizsgálati folyamat részeként a felügyeleti hatóságok értékelik, hogy az információszolgáltatás nem jelent-e túlzott terhet a vállalat kockázatainak jellege, nagysága és összetettsége tekintetében, figyelembe véve legalább a következőket:
a)
a biztosítási díjak összegét, a biztosítástechnikai tartalékokat és a vállalat eszközeit,
b)
a vállalkozás által fedezett igények és nyereségek volatitilását,
c)
a vállalat befektetéseiből eredő piaci kockázatokat,
d)
a kockázatkoncentrációk szintjét,
e)
az engedélyezett életbiztosítási és nem életbiztosítási ágazatok teljes számát,
f)
a vállalati eszközök kezelésének a pénzügyi stabilitásra gyakorolt lehetséges hatásait,
g)
a vállalkozás felügyeleti célból történő információ szolgáltatására irányuló rendszereit és struktúráit és az (5) bekezdésben említett írott szabályzatot,
h)
a vállalat irányítási rendszerének megfelelőségét,
i)
a szavatolótőke-szükségletet és a minimális tőkeszükségletet fedező szavatoló tőke szintjét,
j)
azt, hogy a vállalat olyan zárt biztosító vagy viszontbiztosító-e, amely csak azon ipari vagy kereskedelmi csoporthoz kapcsolódó kockázatokat fedezi, amelynek tagja.
(9) A Bizottság a 301a. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el, amelyekben a felügyeleti jelentési követelmények megfelelő mértékű konvergenciája érdekében meghatározza az e cikk (1)-(4) bekezdésében említett tájékoztatásra vonatkozó szabályokat és e tájékoztatás benyújtásának határidejét.
(10) E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EIOPA a rendszeres felügyeleti jelentéstétellel kapcsolatos végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoz ki a felügyeleti hatóságok felé történő, az (1) és (2) bekezdésben említett információszolgáltatás mintáira vonatkozóan.
Az EIOPA 2015. június 30-ig benyújtja a Bizottságnak e végrehajtás-technikai standardok tervezetét.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.
(11) A (6) és (7) bekezdés egységes és következetes alkalmazásának megerősítése érdekében az EIOPA iránymutatásokat bocsát ki a 1094/2010/EU rendelet 16. cikkének megfelelően a (6) és (7) bekezdés harmadik albekezdésében említett piaci részesedés meghatározásakor alkalmazandó módszer további részletezése érdekében.”
8.
A 37. cikk a következőképpen módosul:
a)
Az (1) bekezdés a következőképpen módosul:
i.
A b) pont helyébe a következő szöveg lép:
„b)
a felügyeleti hatóság megállapítja, hogy a biztosító vagy viszontbiztosító kockázati profilja jelentősen eltér a VI. fejezet 4. szakaszának 3. alszakasza szerinti belső modell vagy részleges belső modell alkalmazásával számított szavatolótőke-szükséglet alapjául szolgáló feltevésektől, mivel bizonyos számszerűsíthető kockázatokat nem megfelelően vettek számításba és a megadott határidőn belül nem került sor a modellnek az adott kockázati profilhoz történő kiigazítására;”
ii.
A szöveg a következő pontokkal egészül ki:
„d)
a biztosító vagy viszontbiztosító a 77b. cikkben említett illeszkedési korrekciót, a 77d. cikkben említett volatilitási korrekciót vagy a 308c. és a 308d. cikkben említett átmeneti intézkedéseket alkalmazza és a felügyeleti hatóság megállapítja, hogy e vállalat kockázati profilja jelentős mértékben eltér e kiigazítások és átmeneti intézkedések alapjául szolgáló feltételezésektől.”;
b)
A(2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) E cikk (1) bekezdésének a) és b) pontjában meghatározott körülmények között a többlettőke-követelményt oly módon kell kiszámítani, hogy a vállalkozás megfeleljen a 101. cikk (3) bekezdésében előírtaknak.
Az (1) bekezdés c) pontjában meghatározott körülmények között a többlettőke-követelménynek arányosnak kell lennie az azon hiányosságokból adódó lényeges kockázatokkal, amelyek a többlettőke-követelmény előírására ösztönözték a felügyeleti hatóságot.
Az (1) bekezdés d) pontjában meghatározott körülmények között a többlettőke-követelménynek arányosnak kell lennie az azon bekezdésben említett eltérésekből adódó lényeges kockázatokkal.”;
c)
A (6) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(6) A 301a. cikknek megfelelően a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el, amelyekben tovább részletezi azokat a feltételeket, amelyek fennállása esetén többlettőke-követelmény írható elő.
(7) A 301a. cikknek megfelelően a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el a többlettőke-követelmény kiszámítására szolgáló módszertanok további részletezésére.
(8) E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EIOPA végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoz ki a többlettőke-követelmény meghatározására, kiszámítására és megszüntetésére irányuló döntésekkel kapcsolatos eljárásokról.
Az EIOPA 2015. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottságnak e végrehajtás-technikai standardok tervezetét.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
9.
A 38. cikk (2) bekezdése a következő albekezdésekkel egészül ki:
„Ha valamely felügyeleti hatóság arról tájékoztatja a szolgáltató tagállamának megfelelő hatóságát, hogy e bekezdéssel összhangban helyszíni ellenőrzést kíván folytatni, vagy amennyiben a felügyeleti hatóság az első albekezdéssel összhangban helyszíni ellenőrzést végez, ahol e felügyeleti hatóság a gyakorlatban nem képes a helyszíni ellenőrzésekhez való joga gyakorlására, a felügyeleti hatóság az EIOPA-hoz utalhatja az ügyet és az 1094/2010/EU rendelet 19. cikkével összhangban a segítségét kérheti. Ebben az esetben az EIOPA az említett cikkben ráruházott hatáskörnek megfelelően járhat el.
Az 1094/2010/EU rendelet 21. cikkével összhangban az EIOPA részt vehet helyszíni vizsgálatokon, amennyiben azokat két vagy több felügyeleti hatóság közösen hajtja végre.”
10.
A 44. cikk a következőképpen módosul:
a)
A (2) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:
„Amennyiben biztosítók vagy viszontbiztosítók a 77b. cikkben említett illeszkedési korrekciót vagy a 77d. cikkben említett volatilitási korrekciót alkalmazzák, likviditási tervet készítenek, amely előrejelzi az e korrekciók hatálya alá tartozó eszközökkel és forrásokkal kapcsolatos bejövő és kimenő pénzáramlásokat.”;
b)
A szöveg a következő bekezdéssel egészül ki:
„(2a) Az eszköz-forrás gazdálkodás tekintetében a biztosítók és viszontbiztosítók
a)
rendszeresen értékelik a biztosítástechnikai tartalékaiknak és figyelembe vehető szavatoló tőkéjüknek a 77a. cikkben említett vonatkozó kockázatmentes hozamgörbe extrapolációjának alapjául szolgáló feltevésekre való érzékenységét,
b)
a 77b. cikkben említett illeszkedési korrekció alkalmazása esetén, rendszeresen értékelik
i.
biztosítástechnikai tartalékaiknak és figyelembe vehető szavatoló tőkéjüknek az illeszkedési korrekció kiszámításának alapját képező feltevésekre való érzékenységét, beleértve a 77c. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett alapvető kamatkülönbözetet és eszközeik kényszerértékesítésének figyelembe vehető szavatoló tőkéjükre gyakorolt lehetséges hatását,
ii.
biztosítástechnikai tartalékaiknak és figyelembe vehető szavatoló tőkéjüknek az elkülönített eszközportfólió összetételében történő változásokra való érzékenységét,
iii.
az illeszkedési korrekció nullára való csökkentésének hatását.
c)
a 77d. cikkben említett volatilitási korrekció alkalmazása esetén, rendszeresen értékelik
i.
biztosítástechnikai tartalékaiknak és figyelembe vehető szavatoló tőkéjüknek a volatilitási korrekció kiszámításának alapjául szolgáló feltevésekre való érzékenységét és az eszközök kényszerértékesítésének figyelembe vehető szavatoló tőkéjükre gyakorolt lehetséges hatását,
ii.
a volatilitási korrekció nullára való csökkentésének hatását.
A biztosítók és viszontbiztosítók a 35. cikk szerint bejelentett tájékoztatás részeként évente benyújtják az első albekezdés a), b) és c) pontjában említett értékeléseket a felügyeleti hatóságnak. Amennyiben az illeszkedési vagy volatilitási korrekció nullára való csökkentése a szavatolótőke-szükséglet nem teljesülését eredményezné, a vállalat elemzést is benyújt azon intézkedésekről, amelyeket ilyen helyzetben alkalmazhat a szavatolótőke-szükségletet fedező, figyelembe vehető szavatoló tőke szintjének helyreállítása vagy kockázati profiljának csökkentése érdekében a szavatolótőke-szükségletnek történő megfelelés visszaállítása céljából.
A 77d. cikkben említett volatilitási korrekció alkalmazása esetén a 41. cikk (3) bekezdésében említett írott kockázatkezelési szabályzat a volatilitási korrekció alkalmazására vonatkozó feltételekkel kapcsolatos szabályzatot is tartalmaz.”;
c)
A szöveg a következő bekezdéssel egészül ki:
„(4a) A külső hitelminősítő intézetekre történő túlzott támaszkodás elkerülése érdekében, amennyiben a biztosítók és viszontbiztosítók a biztosítástechnikai tartalékok és a szavatolótőke-szükséglet kiszámításakor külső hitelminősítő értékelését használják, kockázatkezelési tevékenységük részeként - amennyiben megvalósítható - további értékelések igénybevételével értékelik e külső hitelminősítő intézetek megfelelőségét a külső értékelésektől való automatikus függőség elkerülése érdekében.
E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EIOPA végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoz ki a külső hitelminősítések értékelésekor alkalmazandó eljárásokról.
Az EIOPA 2015. június 30-ig benyújtja a Bizottságnak e végrehajtás-technikai standardok tervezetét.
A Bizottság felhatalmazást kap a második albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
11.
A 45. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(2a) Amennyiben a biztosító vagy viszontbiztosító a 77b. cikkben említett illeszkedési korrekciót, a 77d. cikkben említett volatilitási korrekciót vagy a 308c. és 308d. cikkben említett átmeneti intézkedéseket alkalmazza, elvégzi az (1) bekezdés b) pontjában említett tőkekövetelményeknek való megfelelés értékelését e korrekciók és átmeneti intézkedések figyelembevételével és a nélkül.”
12.
Az 50. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„50. cikk
Felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és szabályozástechnikai standardok
(1) A 301a. cikknek megfelelően a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el az alábbiak további részletezése érdekében:
a)
a 41., 44., 46. és 47. cikkben említett, a biztosítók vagy viszontbiztosítók által működtetett rendszerek elemei, különösen a 44. cikk (2) bekezdésében említett eszköz-forrás menedzsment és a befektetési politika által érintett területek;
b)
a 44., 46., 47. és 48. cikkben említett feladatkörök.
(2) Az e szakasszal kapcsolatos következetes harmonizáció biztosítása érdekében az EIOPA a 301b. cikkre figyelemmel szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki az alábbiak további részletezése érdekében:
a)
a 42. cikkben meghatározott követelmények és az azoknak alárendelt feladatkörök;
b)
a kiszervezés feltételei, különösen harmadik országbeli szolgáltatókhoz.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
(3) A 45. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett értékeléssel kapcsolatos következetes harmonizáció biztosítása érdekében az EIOPA a 301b. cikkre figyelemmel szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki az értékelés elemeinek pontosabb meghatározása céljából.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.”
13.
Az 51. cikk a következőképpen módosul:
a)
A szöveg a következő bekezdéssel egészül ki:
„(1a) A 77b. cikkben említett illeszkedési korrekció alkalmazása esetén az (1) bekezdés d) pontjában említett leírás tartalmazza azon illeszkedési korrekció, kötelezettségállomány és elkülönített eszközök leírását, amelyekre az illeszkedési korrekciót alkalmazzák, továbbá az illeszkedési korrekció nullára csökkentésének a vállalat pénzügyi helyzetére gyakorolt számszerűsített hatását.
Az (1) bekezdés d) pontjában említett leírás nyilatkozatot tartalmaz továbbá arról, hogy a vállalkozás alkalmazza-e a 77d. cikkben említett volatilitási korrekciót, valamint a volatilitási korrekció nullára történő csökkentése által a vállalkozás pénzügyi helyzetére gyakorolt hatások számszerűsítését.”;
b)
a (2) bekezdés harmadik albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„A tagállamok az egyéb jogi vagy szabályozási előírások szerint kötelező közzététel sérelme nélkül előírhatják azonban, hogy az (1) bekezdés e) pontjának ii. alpontjában említett teljes szavatolótőke-szükséglet közzététele ellenére a többlettőke-követelményt vagy a 110. cikk értelmében a biztosítók vagy viszontbiztosítók által alkalmazandó egyedi paraméterek hatását egy 2020. december 31-ig tartó átmeneti időszakban ne kelljen külön feltüntetni.”
14.
Az 52. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„52. cikk
Az Európai Biztosítási és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság tájékoztatása és az általa készített jelentések
(1) Az 1094/2010/EU rendelet 35. cikkének sérelme nélkül a tagállamok előírják, hogy a felügyeleti hatóságoknak évente tájékoztatniuk kell az EIOPA-t a következőkről:
a)
az egy vállalkozásra jutó átlagos többlettőke-követelmény, valamint a felügyeleti hatóság által előírt többlettőke-követelmény eloszlása az előző évben, a szavatolótőke-szükséglet százalékában megadva, az alábbiak szerinti bontásban:
i.
valamennyi biztosító és viszontbiztosító,
ii.
életbiztosítók;
iii.
nem-életbiztosítók;
iv.
életbiztosítási és nem-életbiztosítási tevékenységet egyaránt végző biztosítók,
v.
viszontbiztosítók;
b)
az e bekezdés a) pontjában említett minden egyes közzététel esetében a 37. cikk (1) bekezdésének a), b) és c) pontja szerint előírt többlettőke-követelmény aránya;
c)
a rendszeres felügyeleti jelentéstételre vonatkozó könnyítést korlátozást élvező biztosítók és viszontbiztosítók száma és a 35. cikk (6) és (7) bekezdésében említett tételes jelentés készítése alóli mentességet élvező biztosítók és viszontbiztosítók száma, valamint a rájuk vonatkozó tőkekövetelmények, biztosítási díjak, biztosítástechnikai tartalékok és eszközök nagysága a tagállam biztosítóinak és viszontbiztosítóinak teljes tőkekövetelményei, biztosítási díjai, biztosítástechnikai tartalékai és eszközei százalékában mérve;
d)
a rendszeres felügyeleti jelentéstételre vonatkozó könnyítést élvező csoportok száma és a 254. cikk (2) bekezdésében említett tételes jelentés készítése alóli mentességet élvező csoportok száma, valamint a rájuk vonatkozó tőkekövetelmények, biztosítási díjak, biztosítástechnikai tartalékok és eszközök nagysága az összes csoport teljes tőkekövetelményei, biztosítási díjai, biztosítástechnikai tartalékai és eszközei százalékában mérve.
(2) Az EIOPA évente közzéteszi a következő információkat:
a)
a tagállamok összessége vonatkozásában a többlettőke-követelmény teljes eloszlása a szavatolótőke-szükséglet százalékában megadva, az alábbiak szerinti bontásban:
i.
biztosítók és viszontbiztosítók,
ii.
életbiztosítók;
iii.
nem-életbiztosítók;
iv.
életbiztosítási és nem-életbiztosítási tevékenységet egyaránt végző biztosítók,
v.
viszontbiztosítók;
b)
valamennyi tagállam esetében külön-külön a többlettőke-követelmény eloszlása a szavatolótőke-szükséglet százalékában megadva, az adott tagállamok valamennyi biztosítója és viszontbiztosítója tekintetében;
c)
az e bekezdés a) és b) pontjában említett minden egyes közzététel esetében a 37. cikk (1) bekezdésének a), b) és c) pontja szerint előírt többlettőke-követelmény aránya;
d)
a tagállamok összessége vonatkozásában a rendszeres felügyeleti jelentéstételre vonatkozó könnyítést élvező biztosítók, viszontbiztosítók és csoportok teljes száma, valamint a 35. cikk (6) és (7) bekezdésében és a 254. cikk (2) bekezdésében említett tételes jelentés készítése alóli mentességet élvező biztosítók, viszontbiztosítók és csoportok teljes száma, valamint a rájuk vonatkozó tőkekövetelmények, biztosítási díjak, biztosítástechnikai tartalékok és eszközök nagysága az összes biztosító, viszontbiztosító és csoport teljes tőkekövetelményei, biztosítási díjai, biztosítástechnikai tartalékai és eszközei százalékában mérve;
e)
az egyes tagállamok esetében külön-külön a rendszeres felügyeleti jelentéstételre vonatkozó könnyítést élvező biztosítók, viszontbiztosítók és csoportok száma, valamint a 35. cikk (6) és (7) bekezdésében és a 254. cikk (2) bekezdésében említett tételes jelentés készítése alóli mentességet élvező biztosítók, viszontbiztosítók és csoportok teljes száma, valamint a rájuk vonatkozó tőkekövetelmények, biztosítási díjak, biztosítástechnikai tartalékok és eszközök nagysága az adott tagállam biztosítói, viszontbiztosítói és csoportjai teljes tőkekövetelményei, biztosítási díjai, biztosítástechnikai tartalékai és eszközei százalékában mérve.
(3) Az EIOPA a (2) bekezdésben említett információkat az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság rendelkezésére bocsátja, a többlettőke-követelmény előírásában a különböző tagállamok felügyeleti hatóságai között megvalósuló felügyeleti konvergencia mértékét bemutató jelentéssel együtt.”
15.
Az 56. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„56. cikk
A fizetőképességről és pénzügyi helyzetről szóló jelentés: felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtás-technikai standardok
A 301a. cikknek megfelelően a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el, amelyekben tovább részletezi a 3. szakasszal összhangban közzéteendő információkat és az információk éves közzétételére vonatkozó határidőket.
E szakasz egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EIOPA végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoz ki az eljárások, a használandó formanyomtatványok és mintadokumentumok meghatározása érdekében.
Az EIOPA 2015. június 30-ig benyújtja a Bizottságnak e végrehajtás-technikai standardok tervezetét.
A Bizottságot felhatalmazzák a (2) bekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
16.
Az 58. cikk (8) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(8) »Az e szakasszal kapcsolatos következetes harmonizáció biztosítása érdekében az EIOPA szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgozhat ki az 59. cikk (4) bekezdésében említett, a részesedést szerezni kívánók által benyújtandó információk kimerítő jegyzékének megállapítása céljából, az 58. cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül.
Az e szakasszal kapcsolatos következetes harmonizáció biztosítása és a jövőbeni fejlemények figyelembevétele érdekében az EIOPA a 301b. cikkre figyelemmel szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki az 59. cikk (1) bekezdésében meghatározott követelmények kiigazításának pontosítása céljából.
A Bizottságot hatáskörrel kel felruházni, hogy az első és második albekezdésben említett szabályozástechnikai standardokat az 1094/2010/EU rendelet 10-14. cikkének megfelelően elfogadja.
(9) Ezen irányelv egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EIOPA végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgozhat ki a 60. cikkben említettek szerint az érintett felügyeleti hatóságok közötti konzultációs folyamatra vonatkozó eljárások, formanyomtatványok és mintadokumentumok kialakítása céljából.
A Bizottságot felhatalmazást kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.«”
17.
A szöveg a következő cikkel egészül ki:
„65a. cikk
Együttműködés az EIOPA-val
A tagállamok biztosítják, hogy ezen irányelv alkalmazásában a felügyeleti hatóságok az 1094/2010/EU rendelettel összhangban együttműködjenek az EIOPA-val.
A tagállamok biztosítják, hogy a felügyeleti hatóságok haladéktalanul az EIOPA rendelkezésére bocsássák az 1094/2010/EU rendeletnek megfelelő feladatainak elvégzéséhez szükséges valamennyi információt.”
18.
A szöveg a következő cikkel egészül ki:
„67a. cikk
Az Európai Parlament vizsgálati jogkörei
A 64. és 67. cikk nem sérti az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 226. cikke által az Európai Parlamentre ruházott vizsgálati jogköröket.”
19.
A 69. cikk második bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„Az ilyen információkat csak abban az esetben lehet továbbítani, ha a prudenciális ellenőrzés ezt indokolja. A tagállamok azonban rendelkezhetnek úgy is, hogy a 65. cikk és a 68. cikk (1) bekezdése alapján kapott információt és a 33. cikkben említett helyszíni ellenőrzéssel megszerzett információt csak az információt eredetileg szolgáltató felügyeleti hatóság vagy azon tagállam felügyeleti hatóságának a kifejezett hozzájárulásával lehessen kiadni, amelyben a helyszíni ellenőrzést elvégezték.”
20.
A 70. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„70. cikk
Az információk továbbítása a központi bankoknak, a monetáris hatóságoknak, a fizetési rendszerek felügyelő szerveinek és az Európai Rendszerkockázati Testületnek
(1) A 64-69. cikk sérelme nélkül a felügyeleti hatóság a feladataik ellátásához szükséges információkat a következőknek továbbíthatja:
a)
a Központi Bankok Európai Rendszerének (KBER) központi bankjai, beleértve az Európai Központi Bankot (EKB), és monetáris hatósági minőségükben hasonló feladatot ellátó egyéb szervek, amennyiben ez az információ törvényben előírt megfelelő feladataik szempontjából jelentőséggel bír, beleértve a monetáris politika folytatását és ehhez kapcsolódóan likviditási tartalék kialakítását, a fizetési műveletek, a klíring és értékpapír-elszámolási rendszerek felügyeletét, valamint a pénzügyi rendszer stabilitásának biztosítását;
b)
adott esetben a fizetési rendszerek felügyeletéért felelős egyéb nemzeti szintű hatóságok; valamint
c)
az 1092/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (32) létrehozott Európai Rendszerkockázati Testület (ERKT), amennyiben az adott információk szükségesek feladatai ellátásához.
(2) Vészhelyzetekben - köztük az 1094/2010/EU rendelet 18. cikkében említett vészhelyzetekben - a tagállamok lehetővé tehetik a felügyeleti hatóságok részére, hogy haladéktalanul információkat közöljenek a KBER központi bankjaival (az EKB-t is beleértve), amennyiben ezek az információk törvényben előírt megfelelő feladataik szempontjából jelentőséggel bírnak, beleértve a monetáris politika folytatását és ehhez kapcsolódóan likviditási tartalék kialakítását, a fizetési műveletek, a klíring és értékpapír-elszámolási rendszerek felügyeletét, valamint a pénzügyi rendszer stabilitásának biztosítását, továbbá, az ERKT-val, amennyiben ez az információ lényeges a feladataihoz.
(3) Ezek a hatóságok vagy szervek a felügyeleti hatóságokkal is közölhetik ezeket az információkat, amennyiben azokra a 67. cikk alkalmazásában szükségük lehet. Az ebben az összefüggésben kapott információkra az e szakaszban meghatározott szakmai titoktartási rendelkezések alkalmazandók.
21.
A 71. cikk a következőképpen módosul:
a)
A (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A tagállamok biztosítják, hogy az illetékes hatóságok feladataik végrehajtása során, az irányelv alapján elfogadott törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések alkalmazásakor vegyék figyelembe a felügyeleti eszközök és a felügyeleti gyakorlat konvergenciáját. Ennek érdekében a tagállamok biztosítják, hogy:
a)
a felügyeleti hatóságok részt vegyenek az EIOPA tevékenységében;
b)
a felügyeleti hatóságok mindent megtegyenek annak érdekében, hogy kövessék az EIOPA iránymutatásait és ajánlásait az 1094/2010/EU rendelettel összhangban, illetve amennyiben nem így tesznek, ezt indokolják meg;
c)
a felügyeleti hatóságokra ruházott nemzeti feladatkörök ne akadályozzák az őket ezen irányelv alapján vagy az EIOPA tagjaként terhelő kötelezettségek ellátásában.”
b)
a (3) bekezdést el kell hagyni.
22.
A 75. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A 301a. cikknek megfelelően a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el az eszközöknek és forrásoknak az (1) bekezdés szerinti értékelésére használandó módszerek és feltevések meghatározása céljából.
(3) Az eszközök és források értékelésével kapcsolatos következetes harmonizáció biztosítása érdekében az EIOPA a 301b. cikkre figyelemmel kidolgozza a szabályozástechnikai standardok tervezetét a következők pontos meghatározása érdekében:
a)
amennyiben a (2) bekezdésben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok megkövetelik a Bizottság által az 1606/2002/EK rendeletnek megfelelően jóváhagyott nemzetközi számviteli standardok használatát, e számviteli standardok összhangja az eszközök és források értékelésének (1) bekezdésben meghatározott módszerével;
b)
az akkor alkalmazandó módszerek és feltevések, ha a Bizottság által az 1606/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelően elfogadott nemzetközi számviteli standardok átmenetileg vagy tartósan nincsenek összhangban az eszközök és források értékelésének (1) és (2) bekezdésben meghatározott módszerével;
c)
az eszközöknek és forrásoknak az (1) bekezdés szerinti értékelésére használandó módszerek és feltevések, amennyiben a (2) bekezdésben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok lehetővé teszik alternatív értékelési módszerek használatát.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.”
23.
A szöveg a következő cikkekkel egészül ki:
„77a. cikk
A vonatkozó kockázatmentes hozamgörbe extrapolációja
A 77. cikk (2) bekezdésében említett vonatkozó kockázatmentes hozamgörbe meghatározása során a vonatkozó pénzügyi eszközökből származó információkat kell felhasználni, és azokkal összhangban kell eljárni. Ennek során figyelembe kell venni azon futamidejű vonatkozó pénzügyi eszközöket, amelyek esetében e pénzügyi eszközök és kötvények piaca mély, likvid és átlátható. Azon futamidők esetében, amelyeknél a vonatkozó pénzügyi eszközök és kötvények piaca már nem mély, likvid és átlátható, a kockázatmentes hozamgörbét extrapolálni kell.
A vonatkozó alapvető kockázatmentes hozamgörbe extrapolált részének olyan határidős kamatlábakon kell alapulnia, amelyek egyenletesen konvergálnak a vonatkozó pénzügyi eszközök és kötvények mély és likvid piacon észlelt leghosszabb futamidejére vonatkozó határidős kamatláb(ak)tól egy utolsó határidős kamatláb felé.
77b. cikk
A vonatkozó kockázatmentes hozamgörbénél alkalmazott illeszkedési korrekció
(1) Biztosítók vagy viszontbiztosítók alkalmazhatnak a vonatkozó kockázatmentes hozamgörbéhez történő illeszkedési korrekciót életbiztosításra vonatkozó biztosítási vagy viszontbiztosítási kötelezettségek legjobb becslésének kiszámításához, beleértve a nem életbiztosításra vagy viszontbiztosításra vonatkozó szerződésekből származó életjáradékokat, amennyiben a felügyeleti hatóságok előzetesen jóváhagyják azokat a következő feltételek teljesülése esetén:
a)
a biztosító vagy viszontbiztosító egy kötvényekből és egyéb, hasonló pénzáramlási jellemzőkkel rendelkező eszközökből álló portfóliót jelölt ki a biztosítási vagy viszontbiztosítási kötelezettségek portfóliójára vonatkozó legjobb becslés fedezésére, és ezt a kijelölt portfóliót a kötelezettségek teljes időtartamára fenntartja, kivéve az eszközök és források közötti várható pénzáramlások helyettesítésének fenntartása céljából olyan esetben, amikor a pénzáramlások lényegesen módosultak;
b)
a vállalkozás más tevékenységeitől külön jelölik meg, szervezik és irányítják a biztosítási vagy viszontbiztosítási kötelezettségek portfólióját, amelyre az illeszkedési korrekciót alkalmazták, és a kijelölt eszközportfólió nem használható fel a vállalkozás más tevékenységeiből származó veszteségek fedezésére;
c)
a kijelölt eszközportfólió várható pénzáramlásai az azonos pénznemben fennálló biztosítási és viszontbiztosítási kötelezettségek portfóliójának várható pénzáramlásait helyettesítik, és semmilyen illeszkedéshiány nem eredményezheti a biztosítási vagy viszontbiztosítási üzletben rejlő, az illeszkedési korrekció hatálya alá tartozó kockázatokhoz képest jelentős kockázatok megjelenését;
d)
a kötelezettségek portfóliójához tartozó biztosítási vagy viszontbiztosítási szerződések nem eredményeznek jövőbeli díjfizetést;
e)
a biztosítási és viszontbiztosítási kötelezettségek portfóliójával kapcsolatos kizárólagos biztosítástechnikai kockázatok a hosszú élet kockázata, a költség- és a felülvizsgálati kockázat, illetve a halandósági kockázat;
f)
amennyiben a biztosítási és viszontbiztosítási kötelezettségek portfóliójával kapcsolatos biztosítástechnikai kockázatok között szerepel a halandósági kockázat, a biztosítási vagy viszontbiztosítási kötelezettségek portfóliójának legjobb becslése legfeljebb 5 %-kal emelkedik a 101. cikk (2)-(5) bekezdése szerint meghatározott halandósági kockázati stressz értelmében;
g)
a biztosítási vagy viszontbiztosítási kötelezettségek portfoliója alapjául szolgáló szerződések nem tartalmaznak opciókat a szerződő számára, a visszavásárlási opciót leszámítva, amely esetben a visszavásárlási érték nem haladja meg azon eszközöknek a 75. cikkel összhangban számított értékét, amelyek a visszavásárlási opció igénybevételének időpontjában fedezik a biztosítási vagy viszontbiztosítási kötelezettségeket;
h)
a kijelölt eszközportfólió pénzáramlásai rögzítve vannak, és azokat sem az eszközök kibocsátói, sem harmadik felek nem módosíthatják;
i)
a biztosítási vagy viszontbiztosítási szerződésből eredő biztosítási vagy viszontbiztosítási kötelezettségek nem válnak különböző részekre, amikor az e bekezdés értelmében vett biztosítási vagy viszontbiztosítási kötelezettségek portfólióját alkotják.
Az első albekezdés h) pontjának sérelme nélkül a biztosítók vagy viszontbiztosítók használhatnak olyan eszközöket, amelyek - az inflációtól való függéstől eltekintve - rögzített pénzáramlással rendelkeznek, feltéve, hogy ezen eszközök a biztosítási vagy viszontbiztosítási kötelezettségek portfóliójának inflációkövető pénzáramlásait helyettesítik.
Amennyiben kibocsátóknak vagy harmadik feleknek joguk van olyan módon megváltoztatni az eszköz pénzáramlását, hogy a befektető elégséges kompenzációt kapjon, ami lehetővé teszi a számára, hogy ugyanolyan vagy jobb hitelminőségű eszközbe történő befektetés révén ugyanazt a pénzáramlást érje el, a pénzáramlás módosításához való jog - az első albekezdés h) pontja értelmében - nem zárja ki az eszköz kijelölt portfólióban való használatának lehetőségét.
(2) A biztosítási vagy viszontbiztosítási kötelezettségek portfóliójára illeszkedési korrekciót alkalmazó biztosítók vagy viszontbiztosítók nem térhetnek vissza az illeszkedési korrekció nélküli rendszer alkalmazására. Amennyiben az illeszkedési korrekciót alkalmazó biztosító vagy viszontbiztosító már nem tudja teljesíteni az (1) bekezdésben foglalt feltételeket, arról a felügyeleti hatóságot haladéktalanul tájékoztatnia kell, és meg kell hoznia a feltételek teljesítésének helyreállítása érdekében szükséges intézkedéseket. Amennyiben a vállalkozás az e feltételeknek való megfelelést a nem megfelelés bekövetkeztétől számított két hónapon belül nem tudja helyreállítani, a továbbiakban az illeszkedési korrekciót egyetlen biztosítási vagy viszontbiztosítási kötelezettségére sem alkalmazhatja, és annak alkalmazását csak 24 hónap elteltével kezdheti meg újra.
(3) Az illeszkedési korrekció nem alkalmazandó az olyan biztosítási vagy viszontbiztosítási kötelezettségekre vonatkozóan, amelyeknél a legjobb becslés számításánál alkalmazandó vonatkozó kockázatmentes hozamgörbe e kötelezettségek esetében a 77d. cikk szerinti volatilitási korrekciót vagy a 308c. cikk szerinti, a kockázatmentes hozamgörbére vonatkozó átmeneti intézkedéseket is magában foglalja.
77c. cikk
Az illeszkedési korrekció kiszámítása
(1) A 77b. cikkben említett illeszkedési korrekció kiszámítása valamennyi pénznem esetében a következő alapelvekkel összhangban történik:
a)
az illeszkedési korrekció az alábbiak különbözetével egyenlő:
i.
az egyetlen diszkontrátaként kiszámított tényleges éves kamatláb, amely a biztosítási vagy viszontbiztosítási kötelezettségek portfóliójának pénzáramlásaira alkalmazva a kijelölt eszközportfólió 75. cikk szerinti értékével megegyező értéket eredményez;
ii.
az egyetlen diszkontrátaként kiszámított tényleges éves kamatláb, amely a biztosítási vagy viszontbiztosítási kötelezettségek portfóliójának pénzáramlásaira alkalmazva a biztosítási vagy viszontbiztosítási kötelezettségek portfóliójának legjobb becslés szerinti értékével megegyező értéket eredményez, a pénz időértékét a kockázatmentes hozamgörbe alkalmazásával figyelembe véve;
b)
az illeszkedési korrekció nem tartalmazhatja a biztosító vagy viszontbiztosító fennmaradó kockázatait tükröző alapvető kamatkülönbözetet;
c)
az a) pont sérelme nélkül az alapvető kamatkülönbözetet emelni kell, amennyiben erre szükség van annak biztosításához, hogy a befektetésre nem ajánlott hitelminősítésű eszközök illeszkedési korrekciója ne haladja meg a befektetésre ajánlott hitelminősítésű és egyazon időtartamú és eszközkategóriájú illeszkedési korrekciókat;
d)
a külső hitelminősítések igénybevétele az illeszkedési korrekciók kiszámításánál összhangban van a 111. cikk (1) bekezdésének n) pontjával.
(2) Az (1) bekezdés b) pontjának alkalmazásában az alapvető kamatkülönbözet:
a)
a következők összegével egyenlő:
i.
az eszközök nemteljesítése valószínűségének megfelelő hitelkockázati kamatkülönbözet;
ii.
az eszközök leminősítéséből eredő várható veszteségeknek megfelelő hitelkockázati kamatkülönbözet.
b)
a tagállamok központi kormányaival vagy központi bankjaival szembeni kitettség esetén nem lehet kevesebb az ugyanazon időtartamú, hitelminősítésű és eszközkategóriájú eszközökre vonatkozó, a pénzügyi piacokon megfigyelt kockázatmentes kamatláb fölötti kamatkülönbözet hosszú távon vett átlagának 30 %-ánál.
c)
a tagállamok központi kormányaival vagy központi bankjaival szembeni kitettségtől eltérő eszközök esetén nem lehet kevesebb az ugyanazon időtartamú, hitelminősítésű és eszközkategóriájú eszközökre vonatkozó, a pénzügyi piacokon megfigyelt kockázatmentes kamatláb fölötti kamatkülönbözet hosszú távon vett átlagának 35 %-ánál.
Az első albekezdés a) pontja i. alpontjában említett nemteljesítési valószínűségnek azon a hosszú távú nemteljesítési statisztikán kell alapulnia, amely az adott eszközre időtartama, hitelminősítése és eszközosztálya tekintetében releváns.
Amennyiben a második albekezdésben említett nemteljesítési statisztika alapján nem számolható ki megbízható kamatkülönbözet, a kamatkülönbözet a b) és c) pontokban említett kockázatmentes kamatláb fölötti kamatkülönbözet hosszú távon vett átlagának részösszegével egyenlő.
77d. cikk
A vonatkozó kockázatmentes hozamgörbénél alkalmazott volatilitási korrekció
(1) A tagállamok a felügyeleti hatóságok előzetes jóváhagyásához köthetik azt, hogy a biztosítók vagy viszontbiztosítók alkalmazhatnak-e volatilitási korrekciót a 77. cikk (2) bekezdésében említett legjobb becslés számításához használt vonatkozó kockázatmentes hozamgörbénél.
(2) A releváns kockázatmentes hozamgörbére alkalmazandó volatilitási korrekciót valamennyi pénznem esetében a vonatkozó pénznem referenciaportfóliójában szereplő eszközökkel elérhető kamat és az e pénznemre vonatkozó alapvető kockázatmentes hozamgörbében szereplő kamatok közötti kamatkülönbözet alapján kell kiszámítani.
Egy adott pénznem referenciaportfóliója az adott pénznemben denominált olyan eszközökre nézve reprezentatív, amelyekbe biztosítók és viszontbiztosítók fektettek be az adott pénznemben denominált biztosítási és viszontbiztosítási kötelezettségekre vonatkozó legjobb becslések fedezése céljából.
(3) A kockázatmentes hozamgörbére alkalmazandó volatilitási korrekció összege a kockázathoz igazított árfolyam-különbözet 65 %-ának felel meg.
A kockázathoz igazított árfolyam-különbözetet a (2) bekezdésben említett kamatkülönbözet és e kamatkülönbözet azon része közötti különbségként kell kiszámolni, amely a várható veszteségek, az eszközökkel kapcsolatos váratlan hitelkockázat vagy egyéb kockázat reális értékelésének tudható be.
A volatilitási korrekció csak azokra a releváns kockázatmentes hozamgörbékre alkalmazandó, amelyeket nem a 77a. cikk szerinti extrapoláció révén határoztak meg. A releváns kockázatmentes hozamgörbe extrapolációja e kiigazított kockázatmentes hozamgörbéken alapszik.
(4) Valamennyi vonatkozó ország esetében a (3) bekezdésben említett, kockázatmentes hozamgörbére alkalmazandó volatilitási korrekciót az adott ország pénznemére vonatkozóan - a 65 %-os tényező alkalmazása előtt - növelni kell az országra vonatkozó, kockázathoz igazított kamatkülönbözet és a kockázathoz igazított árfolyam-különbözet kétszerese közötti különbséggel, amennyiben ez a különbség pozitív, és az országra vonatkozó, kockázathoz igazított kamatkülönbözet 100 bázispontnál nagyobb. A megemelt volatilitási korrekciót kell alkalmazni az adott ország biztosítási piacán értékesített termékek biztosítási és viszontbiztosítási kötelezettségeire vonatkozó legjobb becslések kiszámításánál. Az országra vonatkozó, kockázathoz igazított kamatkülönbözetet ugyanúgy kell kiszámítani, mint az adott ország kockázathoz igazított árfolyam-különbözetét, azonban azon a referenciaportfólión kell alapulnia, amely az olyan eszközöket reprezentálja, amelyekbe biztosítók és viszontbiztosítók fektettek be az adott ország biztosítási piacán értékesített és az adott ország pénznemében jegyzett biztosítási és viszontbiztosítási termékek kötelezettségeire vonatkozó legjobb becslések fedezésére.
(5) A volatilitási korrekció nem alkalmazandó az olyan biztosítási kötelezettségekre vonatkozóan, amelyeknél a legjobb becslés számításánál alkalmazandó releváns kockázatmentes hozamgörbe e kötelezettségek esetében a 77b. cikk szerinti illeszkedési korrekciót foglal magában.
(6) A 101. cikktől eltérve a szavatolótőke-szükséglet nem fedezi az alapvető szavatoló tőkének a volatilitási korrekció módosulásaiból eredő veszteségéből fakadó kockázatot.
77e. cikk
Az Európai Biztosítási és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság által készített technikai információk
(1) Az EIOPA valamennyi releváns pénznemre vonatkozóan, legalább negyedévenként a következő technikai információkat határozza meg és teszi közzé:
a)
a vonatkozó kockázatmentes hozamgörbe a 77. cikk (2) bekezdésében említett legjobb becslés számításához, illeszkedési vagy volatilitási korrekciók nélkül;
b)
valamennyi releváns időtartam, hitelminősítés és eszközkategória esetében az alapvető kamatkülönbözet a 77c. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett illeszkedési korrekció kiszámításához;
c)
valamennyi releváns nemzeti biztosítási piac esetében a 77d. cikk (1) bekezdésében említett, vonatkozó kockázatmentes hozamgörbére alkalmazandó volatilitási korrekció.
(2) A technikai rendelkezések és az alapvető szavatoló tőke kiszámítására vonatkozó egységes feltételek biztosítása érdekében a Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogadhat el, amelyek valamennyi releváns pénznemre vonatkozóan meghatározzák az (1) bekezdésben említettek technikai információkat. Ezek a végrehajtási aktusok az említett információkat használják fel.
Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 301. cikk (2) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
A vonatkozó kockázatmentes hozamgörbe rendelkezésre állásával kapcsolatos kellően indokolt és rendkívül sürgős esetekben a Bizottság a 301. cikk (3) bekezdése szerinti eljárással összhangban azonnali hatállyal alkalmazandó végrehajtási jogi aktusokat fogad el.
(3) Amennyiben az (1) bekezdésben említett technikai információt a (2) bekezdés szerint elfogadja a Bizottság, a biztosítók és viszontbiztosítók ezen információt használják fel a 77. cikk szerinti legjobb becslés, a 77c. cikk szerinti illeszkedési korrekció és a 77d. cikk szerinti volatilitási korrekció kiszámításához.
Azon pénznemek és nemzeti piacok esetében, amelyeknél az (1) bekezdés c) pontjában említett kiigazítást nem határozza meg a (2) bekezdésben említett végrehajtási jogi aktus, a releváns kockázatmentes hozamgörbére nem alkalmazandó volatilitási korrekció a legjobb becslés kiszámításához.
77f. cikk
A hosszú távú garanciákra és a részvénypiaci kockázatokra vonatkozó intézkedések felülvizsgálata
(1) Az EIOPA 2021. január 1-ig évi rendszerességgel jelentést készít az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és az Európai Bizottságnak a 77a-77e. és a 106. cikk, a 138. cikk (4) bekezdése, a 304., 308c. és 308d. cikk - és az ezek alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtási jogi aktusok - alkalmazásának hatásáról.
A felügyeleti hatóságok ezen időtartam alatt évente a következő információkat bocsátják az EIOPA rendelkezésére:
a)
a biztosítási termékeknél a hosszú távú garanciák rendelkezésre állása a nemzeti piacokon, illetve a biztosítók és viszontbiztosítók hosszú távú befektetőként tanúsított magatartása;
b)
az illeszkedési korrekciót, a volatilitási korrekciót, a 138. cikk (4) bekezdésében említett helyreállítási időszak meghosszabbítását, az időtartam alapú részvénypiaci kockázati részmodult és a 308c. és 308d. cikkben meghatározott átmeneti intézkedéseket alkalmazó biztosítók és viszontbiztosítók száma;
c)
az illeszkedési korrekció, a volatilitási korrekció, a részvényekre vonatkozó tőkekövetelmény szimmetrikus korrekciós mechanizmusa, az időtartam alapú részvénypiaci kockázati részmodul és a 308c. és 308d. cikkben meghatározott átmeneti intézkedések hatása a biztosítók és viszontbiztosítók pénzügyi helyzetére nemzeti szinten és - anonim módon - az egyes biztosítók vonatkozásában;
d)
az illeszkedési korrekció, a volatilitási korrekció, a részvényekre vonatkozó tőkekövetelmény szimmetrikus korrekciós mechanizmusa, az időtartam alapú részvénypiaci kockázati részmodul és a 308c. és 308d. cikkben meghatározott átmeneti intézkedések hatása a biztosítók és viszontbiztosítók befektetői magatartására, illetve, hogy indokolatlanul felszabadítanak-e tőketartalékot;
e)
a 138. cikk (4) bekezdése szerinti helyreállítási időszak meghosszabbításának hatása a biztosítók és viszontbiztosítók arra irányuló törekvésére, hogy visszaállítsák a szavatolótőke-szükségletet fedező figyelembe vehető szavatoló tőke szintjét vagy a szavatolótőke-szükségletnek való megfelelés érdekében csökkentsék a kockázati profilt;
f)
amennyiben a biztosító vagy viszontbiztosító a 308c. és 308d. cikkben meghatározott átmeneti intézkedéseket alkalmazza, annak megállapítása, hogy azok megfelelnek-e a 308e. cikkben említett fokozatos bevezetési tervnek, illetve az ezen átmeneti intézkedésektől való függés csökkentésére vonatkozó kilátások, beleértve a biztosítók és felügyeleti hatóságok által tett és a jövőben várható intézkedéseket, figyelembe véve az érintett tagállam szabályozási környezetét.
(2) Az EIOPA adott esetben az ERKT-val történt és a nyilvános konzultációt követően véleményt nyújt be a Bizottságnak a 77a-77e. és a 106. cikk, a 138. cikk (4) bekezdése, a 304., 308c. és 308d. cikk - és az ezek alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtási jogi aktusok - alkalmazásának értékeléséről. Ezt az értékelést a biztosítási termékek hosszú távú garanciáinak elérhetősége, a biztosítók és viszontbiztosítók mint hosszú távú befektetők magatartása és általánosságban a pénzügyi stabilitás alapján kell elvégezni.
(3) Az EIOPA által benyújtott, a (2) bekezdésben említett vélemény alapján a Bizottság 2021. január 1-jéig vagy adott esetben korábban jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. A jelentés különösen az alábbiakra gyakorolt hatásokra összpontosít:
a)
a szerződők védelme;
b)
az európai biztosítási piacok működése és stabilitása;
c)
a belső piac, különösen a verseny és az egyenlő versenyfeltételek az európai biztosítási piacokon;
d)
annak mértéke, hogy a biztosítók és viszontbiztosítók mennyiben működnek továbbra is hosszú távú befektetőkként;
e)
az életjáradék-termékek elérhetősége és árazása;
f)
a versengő termékek elérhetősége és árazása;
g)
a biztosítók hosszú távú befektetési stratégiái a 77b. és 77c. cikkek hatálya alá tartozó termékek, illetve az egyéb hosszú távú garanciákhoz kapcsolódó termékek tekintetében;
h)
a fogyasztók választási lehetősége és a fogyasztók kockázattudatossága;
i)
a diverzifikáció mértéke a biztosítási üzletágban és a biztosítók és viszontbiztosítók eszközportfóliója;
j)
pénzügyi stabilitás.
A jelentésnek emellett figyelembe kell vennie a 77a-77e. és a 106. cikk, a 138. cikk (4) bekezdése, valamint a 304., 308c. és 308d. cikk - és az ezek alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok - alkalmazásával kapcsolatos felügyeleti tapasztalatokat is.
(4) A bizottsági jelentést szükség esetén jogalkotási javaslatok kísérik.”;
24.
A 86. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„86. cikk
Felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és szabályozástechnikai és végrehajtás-technikai standardok
(1) A 301a. cikknek megfelelően a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el az alábbiak meghatározása érdekében:
a)
a 77. cikk (2) bekezdésében említett legjobb becslés számítására szolgáló aktuáriusi és statisztikai módszertanok;
b)
a 77. cikk (2) bekezdésében említett legjobb becslés számításánál alkalmazandó vonatkozó kockázatmentes hozamgörbe meghatározására szolgáló elvek és technikák;
c)
a biztosítástechnikai tartalékok egy összegben, illetve a legjobb becslés és a kockázati ráhagyás összegeként való számításának feltételei, továbbá a biztosítástechnikai tartalékoknak a 77. cikk (4) bekezdésében említett, egy összegben történő számítása esetén alkalmazandó módszerek;
d)
a kockázati ráhagyás számítása során alkalmazandó módszerek és feltevések, beleértve a biztosítási és viszontbiztosítási kötelezettségek fedezéséhez szükséges figyelembe vehető szavatoló tőke összegének meghatározását, és a 77. cikk (5) bekezdésében említett tőkeköltség-ráta kalibrálását;
e)
azok a biztosítási ágazatok, amelyek szerint a biztosítási és viszontbiztosítási kötelezettségeket a 80. cikkben említett biztosítástechnikai tartalékok számítása során szegmentálni kell;
f)
a biztosítástechnikai tartalékok számításához felhasznált adatok helyessége, teljessége és pontossága tekintetében előírt standardok, továbbá azok a sajátos körülmények, amelyek esetén a legjobb becslés kiszámításánál közelítést - beleértve a 82. cikkben említett egyedi esetelemzést mint megközelítést - célszerű alkalmazni;
g)
a 77b. cikk (1) bekezdésében meghatározott követelmények részletezése, a 77b. cikk (1) bekezdésének e) pontjában említett halandósági kockázati stressz hatásának kiszámításához használt módszereket, feltevéseket és standard paramétereket is beleértve;
h)
a 77c. cikkben meghatározott követelmények részletezése, az illeszkedési korrekció és az alapvető kamatkülönbözet kiszámításához használt módszereket, feltevéseket és standard paramétereket is beleértve;
i)
a 77d. cikkben említett volatilitási korrekció kiszámításához használt módszerek és feltevések, beleértve az e cikk (2) bekezdésében említett, kamatkülönbözet kiszámításához használt képletet;
(2) A biztosítástechnikai tartalékok módszereivel és kiszámításával kapcsolatos következetes harmonizáció biztosítása érdekében az EIOPA a 301b. cikkre figyelemmel szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki az alábbiak pontos meghatározására:
a)
a 81. cikkben említett, a partner nemteljesítése miatti kiigazítás számításához használandó módszertanok, amelyek célja a nemteljesítésből eredő várható veszteségek meghatározása;
b)
szükség esetén a biztosítástechnikai tartalékok számításának egyszerűsített módszerei, annak érdekében, hogy az a) és d) pontban említett aktuáriusi és statisztikai módszerek arányosak legyenek a biztosító vagy viszontbiztosító - ideértve a zárt biztosítót vagy viszontbiztosítót - által vállalt kockázatok jellegével, nagyságrendjével és összetettségével.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
(3) A 77b. cikk következetes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EIOPA végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoz ki a 77b. cikk (1) bekezdésében említett illeszkedési korrekció alkalmazásának jóváhagyása során követendő eljárásokra vonatkozóan.
Az EIOPA 2014. október 31-ig benyújtja a Bizottsághoz e végrehajtás-technikai standardok tervezetét.
A Bizottság felhatalmazást kap az említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”;
25.
A 92. cikk a következőképpen módosul:
a)
A cím helyébe a következő szöveg lép:
„Felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és szabályozástechnikai és végrehajtás-technikai standardok”
b)
Az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A szavatoló tőke meghatározásával kapcsolatos következetes harmonizáció biztosítása érdekében az EIOPA a 301b. cikkre figyelemmel - a 90. cikkel összhangban - a kiegészítő szavatoló tőke felügyeleti jóváhagyásának kritériumaira vonatkozó szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
(1a) A 301a. cikknek megfelelően a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el a pénzügyi intézményben vagy hitelintézetben levő - a 212. cikk (2) bekezdése harmadik albekezdésének értelmében vett - részesedések kezelésére vonatkozóan a szavatoló tőke meghatározása céljából.”;
c)
A cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(3) A 90. cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EIOPA végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoz ki a kiegészítő szavatoló tőke alkalmazásának felügyeleti jóváhagyása során alkalmazandó eljárásokról.
Az EIOPA 2014. október 31-ig benyújtja a Bizottsághoz e végrehajtás-technikai standardok tervezetét.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 15. cikke szerinti elfogadására.”
26.
A 97. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„97. cikk
Felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és szabályozástechnikai standardok
(1) A 301a. cikknek megfelelően a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el a 94. cikkben meghatározott kritériumoknak megfelelőnek tekintett szavatolótőke-elemeknek, köztük a 96. cikkben szereplő elemeknek a felsorolására, amely felsorolás minden egyes szavatolótőke-elem tekintetében tartalmazza az adott elem besorolását eldöntő jellemzők pontos leírását.
(2) A szavatoló tőke besorolásával kapcsolatos következetes harmonizáció biztosítása érdekében az EIOPA a 301b. cikkre figyelemmel szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki azoknak a módszereknek a meghatározására, amelyeket a felügyeleti hatóságoknak kell alkalmazniuk az (1) bekezdésben említett felsorolásban nem szereplő szavatolótőke-elemek értékelésének és besorolásának jóváhagyásakor.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
A Bizottság az (1) bekezdésben említett felsorolást a piaci fejlemények fényében rendszeresen felülvizsgálja, és szükség esetén frissíti.”
27.
A 99. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„99. cikk
A szavatoló tőke figyelembevételére vonatkozó, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok
A 301a. cikknek megfelelően a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el az alábbiak meghatározása érdekében:
a)
a 98. cikk (1) és (2) bekezdésében szereplő mennyiségi korlátok;
b)
azon szavatolótőke-elemek átruházhatatlansága miatti kiigazítások, amelyek csak a kötelezettségek egy adott csoportjából vagy adott kockázatokból származó veszteségek fedezésére használhatók fel (elkülönített alapok tőkéje).”
28.
A szöveg a következő cikkel egészül ki:
„109a. cikk
Összehangolt biztosítástechnikai adatok a standard formulához
(1) A szavatolótőke-szükséglet standard formula szerinti számítása céljából az EFH-k a vegyes bizottságon keresztül végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoznak ki a külső hitelminősítő intézetek hitelminősítéseinek objektív hitelminősítési kategóriákba sorolására vonatkozóan, a 111. cikk (1) bekezdésének n) pontjával összhangban meghatározott kategóriákat alkalmazva.
Az EFH vegyes bizottsága az említett végrehajtás-technikai standardtervezeteket 2015. június 30-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság hatáskört kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.
(2) E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében és a 105. cikk (5) bekezdésében említett piaci kockázati modul kiszámításának, a 105. cikk (6) bekezdésében említett partner általi nemteljesítési kockázati modul kiszámításának megkönnyítése, a 101. cikk (5) bekezdésében említett kockázatmérséklési technikák értékelése és a technikai tartalékok kiszámítása céljából az EIOPA kidolgozza a végrehajtás-technikai standardok tervezetét a következők tekintetében:
a)
azoknak a regionális kormányzatoknak és helyi hatóságoknak a jegyzéke, amelyekkel szemben a kitettségeket úgy kezelik, mint a letelepedésük helye szerinti tagállam központi kormányzatával szembeni kitettségeket, amennyiben nincs kockázati különbség az ilyen kitettségek között, mert a regionális kormányzatok és helyi hatóságok megfelelő bevételképző hatáskörrel és intézményi háttérrel rendelkeznek, amelyek a nemteljesítés kockázatának csökkentésére szolgálnak;
b)
a 106. cikk (2) bekezdésében említett részvényindex, a 111. cikk (1) bekezdésének c) és o) pontja szerinti részletes feltételekkel összhangban;
c)
kiigazítás az euróhoz kötött pénznemek esetében a 105. cikk (5) bekezdésében említett devizaárfolyam-kockázati részmodul keretében az euróhoz kötött pénznemeknek a devizaárfolyam-kockázati részmodul kiszámításának megkönnyítése céljából történő kiigazítására vonatkozó részletes kritériumokkal összhangban, amelyeket a 111. cikk (1) bekezdésének p) pontjában említett [szabályozástechnikai standardok] állapítanak meg.
Az EIOPA 2015. június 30-ig benyújtja a Bizottságnak e végrehajtás-technikai standardok tervezetét.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.
(3) Az EIOPA negyedévenként közzéteszi a technikai információkat, köztük a 106. cikkben említett szimmetrikus korrekcióra vonatkozó információkat.
(4) E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása és a 105. cikk (4) bekezdésében említett egészségbiztosítási kockázati modul kiszámításának megkönnyítése céljából az EIOPA - figyelembe véve az érintett tagállamok felügyeleti hatóságai által közölt számításokat - végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoz ki, amelyek meghatározzák a tagállamok egyedi nemzeti jogszabályaihoz kapcsolódó standard eltéréseket, amelyek lehetővé teszik az egészségbiztosítási kockázattal összefüggő igények kifizetéseinek megosztását a biztosítók és viszontbiztosítók között, és amelyek teljesítik az (5) bekezdésben említett kritériumokat, illetve bármely más, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban meghatározott kritériumot.
Az EIOPA 2015. június 30-ig benyújtja a Bizottságnak e végrehajtás-technikai standardok tervezetét.
A Bizottság felhatalmazást kap az első bekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.
(5) A (4) bekezdésben említett végrehajtás-technikai standardok csak azon tagállamok nemzeti jogszabályi intézkedéseire alkalmazandók, amelyek lehetővé teszik az egészségbiztosítási kockázattal összefüggő igények kifizetéseinek megosztását a biztosítók és viszontbiztosítók között, és amelyek teljesítik a következő kritériumokat:
a)
az igények megosztásának mechanizmusa átlátható és teljes mértékben előre meghatározott azon éves időszak tekintetében, amelyre vonatkozik;
b)
az igények megosztásának mechanizmusa, az egészségügyi kockázatok kiegyenlítő rendszerében részt vevő biztosítók száma, valamint az egészségügyi kockázatok kiegyenlítő rendszerébe tartozó üzleti tevékenység kockázati jellemzői az egészségügyi kockázatok kiegyenlítő rendszerében részt vevő minden egyes vállalkozás számára biztosítják, hogy a rendszer révén az abban részt vevő vállalkozások éves veszteségeinek volatilitása mind a díj, mind a tartalékkockázat tekintetében jelentősen csökkenjen;
c)
az egészségügyi kockázatok kiegyenlítő rendszere szerinti egészségbiztosítás kötelező, és a törvényben előírt szociális biztonsági rendszer által nyújtott egészségbiztosítás részleges vagy teljes alternatívájaként szolgál;
d)
az egészségügyi kockázatok kiegyenlítő rendszerében részt vevő biztosítók nemteljesítése esetén egy vagy több tagállam kormánya garantálja, hogy maradéktalanul fedezi az egészségügyi kockázatok kiegyenlítő rendszerébe tartozó biztosító szerződőinek igényeit;
A 301. cikknek megfelelően a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el, amelyek meghatározzák a nemzeti jogszabályi rendelkezésekre vonatkozó további kritériumokat, illetve az e cikk (4) bekezdésében említett standard eltérések számítására vonatkozó módszertant és követelményeket.”
29.
A 111. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„111. cikk
Felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és a 103-109. cikkre vonatkozó szabályozástechnikai és végrehajtás-technikai standardok
(1) A 301a. cikknek megfelelően a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el az alábbiak meghatározása érdekében:
a)
a 101. és a 103-109. cikkel összhangban lévő standard formula;
b)
a 104. cikkben említett kockázati modulokba tartozó kockázatok tükrözéséhez szükséges vagy azt pontosabban lefedő valamennyi részmodul, valamint ezek későbbi frissítései;
c)
a 104., 105. és 304. cikkben meghatározott alapvető szavatolótőke-szükséglet egyes kockázati moduljainak és részmoduljainak számításához alkalmazandó, a 101. cikk (3) bekezdésében említett biztonsági szinthez kalibrált módszerek, feltevések és standard paraméterek, továbbá a 106. cikkben említett szimmetrikus korrekciós mechanizmus és a hónapok számában kifejezett megfelelő időszak, valamint a 304. cikkben leírt módszer beépítésének megfelelő módja, az e módszernek a standard formulával összhangban történő szavatolótőke-szükséglet számításában való használatát illetően;
d)
a korrelációs paraméterek, köztük, szükség esetén, a IV. mellékletben rögzítettek és az e paraméterek frissítésére szolgáló eljárások;
e)
olyan biztosító vagy viszontbiztosító esetén, amely kockázatcsökkentési technikákat alkalmaz, a biztosító vagy viszontbiztosító kockázati profilja megváltozásának értékelésére és a szavatolótőke-szükséglet korrigálására alkalmazandó módszerek és feltevések;
f)
azok a minőségi kritériumok, amelyeknek az e) pontban említett kockázatcsökkentési technikáknak meg kell felelniük annak érdekében, hogy a harmadik fél részére történő tényleges kockázatátadás megvalósuljon;
fa)
a minősített központi szerződő felek nemteljesítési kockázatra vonatkozó tőkeszükségletének értékelésére használt módszer és paraméterek az engedélyezett központi szerződő féllel szembeni kitettség esetén, amely paraméterek célja az ilyen jellegű kitettség egységes kezelésének biztosítása az 575/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 1. és 26. pontja szerinti hitelintézetek és pénzügyi vállalkozások esetében;
g)
a működési kockázat 107. cikkben meghatározott tőkeszükségletének mérésére alkalmazandó módszerek és paraméterek, köztük a 107. cikk (3) bekezdésében szereplő százalék;
h)
a biztosító vagy viszontbiztosító elkülönített alapok miatti csökkent kockázatdiverzifikációs lehetőségeinek tükrözése érdekében követendő módszerek, illetve korrekciók;
i)
a 108. cikkben meghatározott, a biztosítástechnikai tartalékok vagy halasztott adók veszteségelnyelő képessége miatti korrekció számításához alkalmazandó módszer;
j)
az élet-, a nem-élet-, és az egészségbiztosítási kockázati modulok azon standard paramétereinek köre, amely a 104. cikk (7) bekezdése szerinti, a biztosítóra vagy viszontbiztosítóra jellemző sajátos paraméterekkel helyettesíthető;
k)
a j) pontban említett vállalatspecifikus paraméterek számításához a biztosító vagy viszontbiztosító által alkalmazandó egységes módszerekre vonatkozó kritériumok, valamint a felhasznált adatok teljességére, pontosságára és megfelelőségére vonatkozó követelmények, amelyeknek a felügyeleti jóváhagyás előtt meg kell felelni, valamint az ilyen jóváhagyásra szolgáló eljárás;
l)
a sajátos részmodulok és kockázati modulok esetén alkalmazható egyszerűsített számítási módszerek, valamint azok a kritériumok, amelyeknek a biztosító vagy viszontbiztosító, beleértve a zárt biztosítót vagy viszontbiztosítót, megfelel ahhoz, hogy jogosult legyen a 109. cikknek megfelelő egyszerűsítések alkalmazására;
m)
a 212. cikk szerinti kapcsolt vállalkozások tekintetében a szavatolótőke-szükséglet számításakor, különösen a 105. cikk (5) bekezdésében említett részvénypiaci kockázati részmodul számításakor alkalmazandó megközelítés, amely figyelembe veszi a kapcsolt vállalkozások értéke volatilitásának valószínűsíthető csökkenését, amely e befektetések stratégiai jellegéből és a részesedő vállalkozás által a kapcsolt vállalkozásokra gyakorolt befolyásból ered;
n)
a külső hitelminősítő intézetek hitelminősítéseinek használata a szavatolótőke-szükséglet számításánál - a standard formával és a hitelminősítéseknek a 109a. cikk (1) bekezdésének f) pontjában említett hitelminősítési kategóriákba sorolásával összhangban -, olyan módon, hogy azok megegyezzenek a külső hitelminősítő intézetek hitelminősítéseinek használatával az 575/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 1. pontjában meghatározott hitelintézetek és 4. cikke (1) bekezdésének 26. pontjában meghatározott pénzügyi intézmények tőkekövetelményeinek kiszámítására vonatkozóan;
o)
a 109a. cikk (2) bekezdése c) pontjában említett részvényindexre vonatkozó részletes kritériumok;
p)
az euróhoz kötött valutákra vonatkozó kiigazítás részletes kritériumai, a 109a. cikk (2) bekezdésének d) pontjában említett devizaárfolyam-kockázati részmodul kiszámításának megkönnyítése céljából;
q)
a 109a. cikk (1a) bekezdésének a) pontjában említett regionális kormányzatok és helyi hatóságok besorolásának feltételei;
(2) E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EIOPA végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoz ki az (1) bekezdés k) pontjában említett vállalatspecifikus paraméterek alkalmazásához szükséges felügyeleti jóváhagyás tekintetében alkalmazandó eljárásokról.
Az EIOPA 2014. október 31-ig benyújtja a Bizottsághoz e végrehajtás-technikai standardok tervezetét.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.
(3) 2020. december 31-ig a Bizottság értékelést készít a szavatolótőke-szükséglet standard formulájának kiszámításához használt módszerek, feltevések és standard paraméterek helyességére vonatkozóan. Az értékelésnek különösen figyelembe kell vennie bármely eszközosztály és pénzügyi eszköz teljesítményét, az ezen eszközökbe és pénzügyi eszközökbe befektetők magatartását, valamint a pénzügyi szolgáltatásokkal kapcsolatos nemzetközi szabványosítás fejleményeit. Bizonyos eszközkategóriák felülvizsgálatát előnyben kell részesíteni. A Bizottság jelentést terjeszt az Európai Parlament és a Tanács elé, adott esetben az ezen irányelv felülvizsgálatára vagy ezen irányelv szerinti felhatalmazáson alapuló jogi aktusokra vagy végrehajtási jogi aktusokra irányuló javaslatokkal együtt.
(4) A szavatolótőke-szükséglettel kapcsolatos következetes harmonizáció biztosítása érdekében az EIOPA a 301b. cikkre figyelemmel szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki, amely a részmodulban nem megfelelően fedezett kockázatok esetében meghatározza a mennyiségi korlátokat és az eszköz-alkalmassági kritériumokat.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
E szabályozástechnikai standardok a biztosítástechnikai tartalékok fedezetéül szolgáló eszközökre alkalmazandók, kivéve az olyan életbiztosítási szerződésekkel kapcsolatban tartott eszközöket, amely szerződések esetén a befektetési kockázatot a szerződők viselik. A Bizottság felülvizsgálja ezeket a standard formula továbbfejlesztése és a pénzügyi piacokon bekövetkező fejlemények tükrében.”
30.
A 114. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„114. cikk
A szavatolótőke-szükséglet belső modelljeit érintő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtás-technikai standardok
(1) A 301a. cikknek megfelelően a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el az alábbiak meghatározása érdekében:
a)
a 120-125. cikkben meghatározott standardok kiigazítása a részleges belső modell korlátozott alkalmazási körével összefüggésben;
b)
a részleges belső modellnek a 113. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett szavatolótőke-szükséglet standard formulájába történő teljes mértékű integrálásának módja, valamint az alternatív integrációs módszerekre vonatkozó követelmények;
(2) E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EIOPA végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoz ki az alábbiak tekintetében alkalmazandó eljárásokról:
a)
a belső modell 112. cikknek megfelelő jóváhagyása; valamint
b)
a belső modellek jelentős módosításaira, valamint a 115. cikkben említett belső modellek módosításának szabályzatára irányuló módosításokra vonatkozó jóváhagyás;
Az EIOPA 2014. október 31-ig benyújtja a Bizottsághoz e végrehajtás-technikai standardok tervezetét.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
31.
A 127. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„127. cikk
A 120-126. cikkekre vonatkozó, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok
A 301a. cikknek megfelelően a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el a 120-126. cikk tekintetében a biztosítók és viszontbiztosítók kockázati profiljának és üzletvezetésének jobb értékelése céljából, a belső modelleknek az Unió egészére kiterjedő alkalmazására vonatkozóan.”
32.
A 129. cikk a következőképpen módosul:
a)
Az (1) bekezdés d) pontjának i., ii, és iii. alpontja helyébe a következő szöveg lép:
„i.
nem-életbiztosítók esetében 2 500 000 EUR, ideértve a zárt biztosítókat is, kivéve, ha az I. melléklet A. pontja 10-15. osztályainak valamelyikében szereplő valamennyi kockázatot, illetve azok közül néhányat fedeznek, mely esetben az abszolút alsó korlát nem lehet kisebb, mint 3 700 000 EUR;
ii.
3 700 000 EUR életbiztosítók esetében, ideértve a zárt biztosítókat is;
iii.
viszontbiztosító esetén 3 600 000 EUR, kivéve a zárt viszontbiztosítót, amelynek minimális tőkeszükséglete nem lehet kevesebb, mint 1 200 000 EUR;”
b)
A (3) bekezdés második albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„A tagállamoknak lehetővé kell tenniük felügyeleti hatóságaik számára, hogy a 2014. december 31-ig tartó időszak alatt előírhassák valamely biztosító vagy viszontbiztosító számára, hogy az első albekezdésben említett határértékeket kizárólag a vállalkozás VI. fejezet 4. szakaszának 2. alszakasza szerint kiszámított szavatolótőke-szükségletére vetítve alkalmazza.”
c)
A (4) bekezdés az első albekezdés után a következő albekezdéssel egészül ki:
„A (3) bekezdésben említett határértékek kiszámítása céljából a társaságok nem kötelesek negyedévente kiszámítani a szavatolótőke-szükségletet.”
d)
Az (5) bekezdés első albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(5) A Bizottság 2020. december 31-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a tagállamok és a felügyeleti hatóságok által az (1)-(4) bekezdésnek megfelelően elfogadott szabályokról és gyakorlatokról.”
33.
A 130. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„130. cikk
Felhatalmazáson alapuló jogi aktusok
A 301a. cikknek megfelelően a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el a 128. és 129. cikkben említett minimális tőkeszükséglet számításának meghatározására.”
34.
A 131. cikk első bekezdésében a „2012. október 31.” és a „2013. október 31.” dátum helyébe a „2015. december 31.” és a „2016. december 31.” dátum lép.
35.
A 135. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„135. cikk
Felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és a minőségi követelményekre vonatkozó szabályozástechnikai standardok
(1) A 301a. cikknek megfelelően a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el, amelyekkel pontosítja az alábbi területekre vonatkozó minőségi követelményeket:
a)
a befektetésekből származó kockázatok azonosítása, mérése, monitoringja és kezelése a 132. cikk (2) bekezdésének első albekezdésével kapcsolatban;
b)
a 132. cikk (4) bekezdésének második albekezdésében említett származtatott termékekbe és eszközökbe történő befektetésekből származó sajátos kockázatok azonosítása, mérése, monitoringja és kezelése, valamint annak meghatározása, hogy ezen eszközök használata milyen mértékben minősül a 132. cikk (4) bekezdése szerinti kockázatcsökkentésnek vagy hatékony portfóliókezelésnek.
(2) A 301a. cikknek megfelelően a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el az alábbiak meghatározása érdekében:
a)
azok a követelmények, amelyeket a hitelkonstrukciót forgalomképes értékpapírokba és más pénzügyi eszközökbe »átcsomagoló« cégeknek (értékpapírosítást kezdeményezők vagy szponzorok) teljesíteniük kell ahhoz, hogy a biztosító vagy viszontbiztosító a 2011. január 1. után kibocsátott ilyen típusú értékpapírba vagy eszközbe befektethessen, ideértve azokat a követelményeket is, amelyek biztosítják, hogy az értékpapírosítást kezdeményező, a szponzor vagy eredeti hitelező minden esetben, folyamatosan jelentős mértékű, legalább 5 %-os nettó gazdasági érdekeltséget megtart;
b)
olyan minőségi követelmények, amelyeket az ilyen értékpapírokba vagy eszközökbe befektető biztosítónak vagy viszontbiztosítónak kell teljesítenie;
c)
azon körülmények meghatározása, amelyek között az e bekezdés a) és b) pontja keretében meghatározott követelmények megszegéséért arányos, pótlólagos szavatolótőke-teher írható elő a 101. cikk (3) bekezdésének sérelme nélkül.
(3) A (2) bekezdés c) pontjával kapcsolatos következetes harmonizáció biztosítása érdekében az EIOPA 301b. cikkre figyelemmel szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki az említett pontban foglalt pótlólagos szavatolótőke-teher kiszámítása módszertanának meghatározása céljából.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.”
36.
A 138. cikk (4) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A jelentős piaci vagy az érintett biztosítási ágazatban szerzett részesedéssel rendelkező biztosítókat és viszontbiztosítókat érintő - az EIOPA által megállapított - kivételesen kedvezőtlen helyzetekben adott esetben az ERKT-val történt konzultációt követően a felügyeleti hatóság az érintett vállalkozások esetében az összes vonatkozó szempont - többek között a biztosítástechnikai tartalékok átlagos hátralevő tartamának - figyelembevételével legfeljebb hét évvel meghosszabbíthatja a (3) bekezdés második albekezdésében rögzített időszakot.
Az EIOPA-nak az 1094/2010/EU rendelet 18. cikke alapján fennálló hatásköreinek sérelme nélkül, e bekezdés alkalmazásában, az EIOPA az érintett felügyeleti hatóság kérésére megállapítja a kivételesen kedvezőtlen helyzetet. Az illetékes felügyeleti hatóság kérelmet nyújthat be, ha a jelentős piaci vagy az érintett biztosítási ágazatban szerzett részesedéssel rendelkező biztosítók és viszontbiztosítók előreláthatóan nem tudják majd teljesíteni a (3) bekezdésben meghatározott követelmények egyikét. Kivételesen kedvezőtlen helyzetekben, amikor jelentős piaci vagy az érintett biztosítási ágazatban szerzett részesedéssel rendelkező biztosítók vagy viszontbiztosítók pénzügyi helyzetét súlyosan vagy kedvezőtlenül befolyásolja a következő feltételek valamelyike:
a)
a pénzügyi piacok előre nem látható, jelentős és mélyreható visszaesése;
b)
huzamosan alacsony kamatkörnyezet;
c)
súlyos hatással járó katasztrófahelyzet.
Az EIOPA az érintett felügyeleti hatóságokkal együttműködve rendszeresen felülvizsgálja, hogy a második albekezdésben említett feltételek még mindig fennállnak-e. Amennyiben a kivételesen kedvezőtlen helyzet megszűnik, az EIOPA a felügyeleti hatóságokkal együttműködve erre vonatkozó bejelentést tesz.
Az érintett biztosító vagy viszontbiztosító háromhavonta eredményjelentést nyújt be a felügyeleti hatóságnak, amelyben közli a szavatolótőke-szükséglet fedezése érdekében a figyelembe vehető szavatoló tőke szintjének visszaállítása vagy a kockázati profil csökkentése révén a szavatolótőke-szükségletnek való megfelelés érdekében tett intézkedéseket és az elért eredményeket.
Az első albekezdésben említett hosszabbítást vissza kell vonni abban az esetben, ha az eredményjelentés tanúsága szerint a nem teljesítés megállapítása és a jelentés benyújtása között nem történt lényeges előrelépés a szavatolótőke-szükséglet fedezése érdekében a figyelembe vehető szavatoló tőke visszaállítása vagy a kockázati profil csökkentése révén.”
37.
A 143. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„143. cikk
Felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és a 138. cikk (4) bekezdésére vonatkozó szabályozástechnikai standardok
(1) A Bizottság a 301a. cikknek megfelelően olyan felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el, amelyek kiegészítik a különösen kedvezőtlen helyzetek típusait és pontosítják az EIOPA által a különösen kedvezőtlen helyzet fennállásának megállapításakor, illetve a felügyeleti hatóságok által a 138. cikk (4) bekezdése szerinti helyreállítási időszak meghosszabbításának megállapításánál figyelembe veendő tényezőket és feltételeket.
(2) A 138. cikk (2) bekezdésével és a 139. cikk (2) bekezdésével, valamint a 141. cikkel kapcsolatos következetes harmonizáció biztosítása érdekében az EIOPA a 301b. cikkre tekintettel szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki annak érdekében, hogy - kellő figyelmet fordítva a prociklikus hatások elkerülésére - pontosan meghatározza a 138. cikk (2) bekezdésében említett helyreállítási tervet, valamint a 139. cikk (2) bekezdésében és a 141. cikkben említett pénzügyi tervet.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.”
38.
A 149. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„149. cikk
A kockázatok vagy kötelezettségek jellegének megváltozása
Minden, a 147. cikkben említett információ tekintetében a biztosító által tervezett változásra a 147. és 148. cikkben előírt eljárást kell alkalmazni.”
39.
A 155. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (3) bekezdés az első albekezdését követően a következő albekezdéssel egészül ki:
„Emellett a székhely szerinti vagy a fogadó tagállam felügyeleti hatósága az EIOPA-hoz utalhatja az ügyet, és az 1094/2010/EU rendelet 19. cikkével összhangban kérheti a segítségét. Ebben az esetben az EIOPA az említett cikkben ráruházott hatáskörnek megfelelően járhat el.”;
b)
a (9) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(9) A tagállamok közlik a Bizottsággal és az EIOPA-val azoknak az eseteknek a számát és típusát, amelyek a 146. vagy a 148. cikk szerinti visszautasításhoz vezettek, vagy amelyekben az e cikk (3) és (4) bekezdése szerinti intézkedéseket hoztak.”
40.
A 158. cikk (2) bekezdése az első albekezdés után a következő albekezdéssel egészül ki:
„Emellett a székhely szerinti vagy a fogadó tagállam felügyeleti hatósága az EIOPA-hoz utalhatja az ügyet, és az 1094/2010/EU rendelet 19. cikkével összhangban kérheti a segítségét. Ebben az esetben az EIOPA az említett cikkben ráruházott hatáskörnek megfelelően járhat el.”
41.
A 159. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„159. cikk
A határokon átnyúló tevékenységekre vonatkozó statisztikai tájékoztatás
Minden biztosítónak tájékoztatnia kell a székhelye szerinti tagállam illetékes felügyeleti hatóságát külön a letelepedés joga alapján és külön a szolgáltatásnyújtás szabadsága alapján végrehajtott ügyletekkel kapcsolatban, a biztosítási díjak, a kárigények és jutalékok összegéről a viszontbiztosítás levonása nélkül tagállamonként az alábbiak szerint:
a)
nem-életbiztosítás esetében biztosítási ágazatonként a megfelelő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusban meghatározottak szerint;
b)
életbiztosítás esetében minden egyes üzletág tekintetében a megfelelő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusban meghatározottak szerint.
Az I. melléklet A. részében felsorolt 10. ágazat tekintetében - a fuvarozók felelősségét nem érintve - az érintett vállalkozás a biztosítóval szembeni kárigények gyakoriságáról és átlagos költségéről is tájékoztatja az említett felügyeleti hatóságot.
A székhely szerinti tagállam felügyeleti hatósága ésszerű időn belül összesített formában benyújtja az első és második albekezdésben említett információkat valamennyi érintett tagállam felügyeleti hatóságaihoz, ha azok ezt kérik.”
42.
A 172. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„172. cikk
Egyenértékűség a viszontbiztosítók tekintetében
(1) A 301a. cikknek megfelelően a Bizottság olyan felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el, amelyek meghatározzák azokat a kritériumokat, amelyek alapján értékelhető, hogy egy harmadik ország szavatolótőke-megfelelési rendszere, amelyet az abban a harmadik országban központi irodával rendelkező vállalkozások viszontbiztosítási tevékenységeire alkalmaznak, egyenértékű-e az I. címben meghatározottal.
(2) Ha valamely harmadik ország teljesíti az (1) bekezdéssel összhangban elfogadott kritériumokat, a 301a. cikknek megfelelően és az 1094/2010/EU rendelet 33. cikkének (2) bekezdése szerint az EIOPA támogatásával a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el, amelyekben megállapítja, hogy az adott harmadik ország szavatolótőke-megfelelési rendszere, amelyet az abban a harmadik országban központi irodával rendelkező vállalkozások viszontbiztosítási tevékenységeire alkalmaznak, egyenértékű az e rendelet I. címében meghatározottal.
E felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat rendszeresen felül kell vizsgálni az I. címben meghatározott felügyeleti rendszer és a harmadik országbeli felügyeleti rendszer jelentős változásainak figyelembevétele céljából.
Az EIOPA a honlapján közzéteszi és naprakészen tartja az első albekezdésben említett harmadik országok listáját.
(3) Ha a (2) bekezdéssel összhangban egy harmadik ország szavatolótőke-megfelelési rendszerét az ezen irányelvben meghatározottal egyenértékűnek tekintik, az ilyen harmadik országban központi irodával rendelkező vállalkozásokkal kötött viszontbiztosítási szerződéseket ugyanúgy kell kezelni, mint az ezen irányelvvel összhangban engedélyezett vállalkozással kötött viszontbiztosítási szerződéseket.
(4) A (2) bekezdéstől eltérve és abban az esetben is, ha az (1) bekezdéssel összhangban elfogadott kritériumok nem teljesülnek, a 301a. cikknek megfelelően és az 1094/2010/EU rendelet 33. cikkének (2) bekezdése szerint az EIOPA támogatásával a Bizottság meghatározott időre felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el, amelyekben megállapítja, hogy az adott harmadik ország szolvenciarendszere, amelyet az abban a harmadik országban központi irodával rendelkező vállalkozások viszontbiztosítási tevékenységeire alkalmaznak, ideiglenesen egyenértékűnek minősül az ezen irányelv I. címében meghatározottal, amennyiben a harmadik ország teljesíti legalább az alábbi kritériumokat:
a)
kötelezettséget vállalt az Unióval szemben, hogy e korlátozott időszak lejárta előtt a (2) bekezdés szerint egyenértékűként értékelhető szolvenciarendszert fogad el és alkalmaz, és hogy részt vesz az egyenértékűség-értékelési folyamatban;
b)
munkaprogramot dolgozott ki az a) pontban említett kötelezettségek teljesítésére;
c)
elegendő erőforrást különített el az a) pontban említett kötelezettségek teljesítésére;
d)
olyan szolvenciarendszerrel rendelkezik, amely kockázati alapú és mennyiségi és minőségi szolvenciakövetelményeket, valamint a felügyeleti jelentéstételre és átláthatóságra vonatkozó követelményeket állapít meg,
e)
írásbeli megállapodást kötött az EIOPA-val és a felügyeleti hatóságokkal az együttműködésről és a bizalmas felügyeleti információk megosztásáról;
f)
független felügyeleti rendszerrel rendelkezik; és
g)
szakmai titoktartási kötelezettségeket állapított meg a felügyeleti hatóságainak nevében eljáró valamennyi személy számára, különösen az EIOPA és a felügyeleti hatóságok közötti információmegosztás tekintetében.
Az ideiglenes egyenértékűségről szóló felhatalmazáson alapuló jogi aktusok a 177. cikk (2) bekezdésével összhangban figyelembe veszik a Bizottság jelentéseit. E határozatokat az elért eredményekről szóló, az érintett harmadik ország által készített és évente a Bizottsághoz benyújtott és általa értékelt jelentések alapján rendszeresen felül kell vizsgálni. Az EIOPA segítséget nyújt a Bizottságnak az elért eredményekről szóló jelentések értékeléséhez.
Az EIOPA a honlapján közzéteszi és naprakészen tartja az első albekezdésben említett harmadik országok listáját.
A Bizottság a 301a. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el, amelyek tovább részletezik az első albekezdésben meghatározott feltételeket.
(5) A (4) bekezdés első albekezdésében említett meghatározott időszak 2020. december 31-ig tart, vagy - amennyiben az korábbi - addig az időpontig terjed, amikor a (2) bekezdéssel összhangban a szóban forgó harmadik ország felügyeleti rendszerét az I. címben meghatározottal egyenértékűnek ítélték.
Ez az időszak legfeljebb egy évvel meghosszabbítható, amennyiben ez ahhoz szükséges, hogy az EIOPA és a Bizottság a (2) bekezdés alkalmazásában elvégezze az egyenértékűség értékelését.
(6) A (3) bekezdésben foglalttal azonos elbánásban részesülnek az olyan vállalkozásokkal kötött viszontbiztosítási szerződések, amelyek központi irodája olyan harmadik országban található, amelynek felügyeleti rendszerét a (4) bekezdéssel összhangban ideiglenesen egyenértékűnek minősítették. A 173. cikk azokra a viszontbiztosítókra is alkalmazandó, amelyek központi irodája olyan harmadik országban található, amelynek felügyeleti rendszerét a (4) bekezdés szerint ideiglenesen egyenértékűnek minősítették.”
43.
A 176. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„176. cikk
A tagállamok által a Bizottságnak és az EIOPA-nak nyújtott tájékoztatás
A tagállamok felügyeleti hatóságai tájékoztatják a Bizottságot, az EIOPA-t és más tagállamok felügyeleti hatóságait minden olyan közvetlen vagy közvetett leányvállalat engedélyezéséről, amelynek egy vagy több anyavállalatát harmadik ország joga szabályozza.
Ennek a tájékoztatásnak tartalmaznia kell az érintett csoport szerkezetének megjelölését is.
Amennyiben egy harmadik ország joga által szabályozott vállalat tulajdonrészt szerez egy az Unióban engedélyezett biztosítóban vagy viszontbiztosítóban, amely által ez a biztosító vagy viszontbiztosító a harmadik országbeli vállalat leányvállalatává válik, a székhely szerinti tagállam felügyeleti hatóságai tájékoztatják a Bizottságot, az EIOPA-t és a többi tagállam felügyeleti hatóságait.”
44.
A 177. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot és az EIOPA-t azokról az általános problémákról, amelyeket a náluk működő biztosítók vagy viszontbiztosítók tapasztaltak harmadik országba történő letelepedésük és működésük, vagy tevékenységük harmadik országban történő folytatása során.”
45.
A 210. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A Bizottság a 301a. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el, amelyek pontosítják az e cikk (1) bekezdésében említett rendelkezéseket, tekintettel a pénzügyi viszontbiztosítási tevékenységek monitoringjára, kezelésére és az azokból eredő kockázatok ellenőrzésére.”
46.
A 211. cikk (2) és (3) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A 301a. cikknek megfelelően a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el a felügyeleti jóváhagyás kritériumainak meghatározása érdekében:
a)
az engedélyezés hatálya;
b)
valamennyi kibocsátott szerződésbe foglalt kötelező tartalmi elem;
c)
a 42. cikkben említett szakmai alkalmassági és üzleti megbízhatósági követelmények a különleges célú gazdasági egységet vezető személyekkel kapcsolatban;
d)
szakmai alkalmassági és üzleti megbízhatósági követelmények a részvényesekre vagy azon tagokra vonatkozóan, akik minősített részesedéssel rendelkeznek a különleges célú gazdasági egységben;
e)
megbízható ügyviteli és számviteli eljárások, megfelelő belső ellenőrzési mechanizmusok és kockázatkezelési előírások;
f)
számviteli, prudenciális és statisztikai tájékoztatási követelmények;
g)
a szavatolótőke-megfelelésre vonatkozó követelmények.
(2a) A 211. cikk(1) és (2) bekezdése egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EIOPA végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoz ki a különleges célú gazdasági egységekre irányuló felügyeleti jóváhagyási eljárásra, valamint az (2) bekezdés f) pontja értelmében használandó formanyomtatványokra és mintadokumentumokra vonatkozóan.
Az EIOPA 2014. október 31-ig benyújtja a Bizottságnak e végrehajtás-technikai standardok tervezetét.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.
(2b) A 211. cikk (1) és (2) bekezdése egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EIOPA végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoz ki a felügyeleti hatóságok közötti együttműködés és információcsere során alkalmazandó eljárásokról azokban az esetekben, amikor a kockázatot a biztosítóktól vagy viszontbiztosítóktól átvállaló különleges célú gazdasági egység olyan tagállamban található, amely nem egyezik a biztosító vagy viszontbiztosító számára engedélyt adó tagállammal.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.
(3) A 2015. december 31. előtt engedélyezett különleges célú gazdasági egységek a különleges célú gazdasági egységet engedélyező tagállam jogának hatálya alá tartoznak. Minden olyan új tevékenység azonban, amelyet egy ilyen különleges célú gazdasági egység az említett időpontot követően kezdett meg, az (1), (2) és (2a) bekezdés hatálya alá tartozik.”
47.
A 212. cikk (1) bekezdésének e) pontja helyébe a következő szöveg lép:
„e)
»felügyeleti kollégium«: olyan állandó, de rugalmas szerkezet, amelynek célja az együttműködés, a koordináció és egy csoport felügyeletével kapcsolatos döntéshozatal elősegítése;”
48.
A 216. cikk a következőképpen módosul:
a)
Az (1) bekezdés a következő albekezdésekkel egészül ki:
„Ilyen esetben a felügyeleti hatóság megindokolja határozatát mind a csoportfelügyeleti hatóságnak, mind az uniós szinten legfőbb anyavállalatnak. A csoportfelügyeleti hatóság a 248. cikk (1) bekezdésének a) pontjával összhangban tájékoztatja a felügyeleti kollégiumot.
A 218-258. cikk értelemszerűen alkalmazandó, az e cikk (2)-(6) bekezdését figyelembe véve.”;
b)
A (4) bekezdés harmadik albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„A felügyeleti hatóság az ilyen határozatokat megindokolja mind a vállalkozásnak, mind a csoportfelügyeleti hatóságnak. A csoportfelügyeleti hatóság a 248. cikk (1) bekezdésének a) pontjával összhangban tájékoztatja a felügyeleti kollégiumot.”;
c)
A (7) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(7) A Bizottság a 301a. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el, amelyek pontosítják, hogy milyen körülmények között hozható meg az e cikk (1) bekezdésében említett határozat.”
49.
A 217. cikk a következőképpen módosul:
a)
Az (1) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:
„Ilyen esetben a felügyeleti hatóságok megindokolják megállapodásukat mind a csoportfelügyeleti hatóságnak, mind az uniós szinten legfőbb anyavállalatnak. A csoportfelügyeleti hatóság a 248. cikk (1) bekezdésének a) pontjával összhangban tájékoztatja a felügyeleti kollégiumot.”;
b)
A (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(3) A Bizottság a 301a. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el, amelyek pontosítják, milyen körülmények közt hozható meg az e cikk (1) bekezdésében említett határozat.”
50.
A 227. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„227. cikk
A harmadik országokbeli kapcsolt biztosítókra és viszontbiztosítókra vonatkozó egyenértékűség
(1) Egy olyan biztosító vagy viszontbiztosító csoportszintű szavatolótőke-megfelelésének a 233. cikkel összhangban történő számításakor, amely részesedéssel rendelkezik egy harmadik országbeli biztosítóban vagy viszontbiztosítóban, a harmadik országbeli biztosítót vagy viszontbiztosítót - kizárólag a számítás céljából - kapcsolt biztosítóként vagy viszontbiztosítóként kell kezelni.
Ha azonban a harmadik országban, ahol a központi irodája található, a vállalkozás engedélyköteles és az I. cím VI. fejezetében meghatározottal legalább egyenértékű szolvenciarendszer vonatkozik rá, a tagállamok rendelkezhetnek arról, hogy a számítás során e vállalkozás tekintetében figyelembe vegyék az érintett harmadik ország által előírt szavatolótőke-szükségletet és az annak teljesítéséhez figyelembe vehető szavatoló tőkét.
(2) Amennyiben nem fogadnak el felhatalmazáson alapuló jogi aktus az e cikk (4) vagy az (5) bekezdésével összhangban, annak ellenőrzését, hogy a harmadik országbeli rendszer legalább egyenértékű-e, a csoportfelügyeleti hatóság végzi, a részesedéssel rendelkező vállalkozás kérésére vagy saját kezdeményezésére. Az EIOPA az 1094/2010/EU rendelet 33. cikkének (2) bekezdésével összhangban segítséget nyújt a csoportfelügyeleti hatóságnak.
A csoportfelügyeleti hatóság az EIOPA támogatásával konzultál a többi érintett felügyeleti hatósággal mielőtt határozna az egyenértékűségről. Ezt a határozatot a (3) bekezdéssel összhangban elfogadott kritériumok szerint kell meghozni. A csoportfelügyeleti hatóság harmadik országokkal szemben nem hozhat olyan határozatot, amely ellentmond az adott harmadik országgal kapcsolatban hozott korábbi határozatoknak, kivéve, ha figyelembe kell venni az I. cím VI. fejezetében meghatározott felügyeleti rendszerben és a harmadik országbeli felügyeleti rendszerben bekövetkezett jelentős változásokat.
Amennyiben a felügyeleti hatóságok nem értenek egyet a második albekezdéssel összhangban hozott határozattal, az ügyet a csoportfelügyeleti hatóság határozatáról szóló értesítést követő három hónapon belül az EIOPA-hoz utalhatják, és az 1094/2010/EU rendelet 19. cikkével összhangban kérhetik a segítségét. Ebben az esetben az EIOPA az említett cikkben ráruházott hatáskörnek megfelelően járhat el.
(3) A Bizottság a 301a. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el azon kritériumok pontosítására, amelyek révén felmérhető, hogy a harmadik ország szolvenciarendszere egyenértékű-e az I. cím VI. fejezetében meghatározottal.
(4) Ha valamely harmadik ország teljesíti a (3) bekezdéssel összhangban elfogadott kritériumokat, a 301a. cikknek megfelelően és az 1094/2010/EU rendelet 33. cikkének (2) bekezdése szerint az EIOPA támogatásával a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el, amelyekben megállapítja, hogy a harmadik ország felügyeleti rendszere legalább az I. cím VI. fejezetében meghatározottal egyenértékű.
A felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat rendszeresen felül kell vizsgálni az I. cím VI. fejezetében meghatározott felügyeleti rendszer és a harmadik országbeli felügyeleti rendszer jelentős változásainak figyelembevétele céljából.
Az EIOPA a honlapján közzéteszi és naprakészen tartja az első albekezdésben említett harmadik országok listáját.
(5) A (4) bekezdéstől eltérve és abban az esetben is, ha az (3) bekezdéssel összhangban elfogadott kritériumok nem teljesülnek, a (6) bekezdésben említett időszakban és a 301a. cikknek megfelelően, továbbá az 1094/2010/EU rendelet 33. cikkének (2) bekezdése szerint az EIOPA támogatásával a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el, amelyekben megállapítja, hogy az adott harmadik ország szolvenciarendszere, amelyet az abban a harmadik országban székhellyel rendelkező vállalkozásokra alkalmaznak, ideiglenesen egyenértékűnek minősül az I. cím VI. fejezetében meghatározottal, amennyiben:
a)
bizonyítható, hogy a (4) bekezdés értelmében egyenértékűnek minősíthető szolvenciarendszer érvényben van vagy azt a harmadik ország elfogadhatja és alkalmazhatja;
b)
a harmadik ország olyan szolvenciarendszerrel rendelkezik, amely kockázati alapú, és mennyiségi és minőségi szolvenciakövetelményeket, valamint a felügyeleti jelentéstételre és átláthatóságra vonatkozó követelményeket állapít meg;
c)
a harmadik ország joga elvileg lehetővé teszi az EIOPA-val és a 13. cikk (10) bekezdésében foglalt felügyeleti hatóságokkal folytatott együttműködést és bizalmas felügyeleti információk EIOPA-val és az említett hatóságokkal történő megosztását;
d)
a harmadik ország független felügyeleti rendszerrel rendelkezik;és
e)
a harmadik ország szakmai titoktartásra vonatkozó kötelezettségeket állapított meg felügyeleti hatóságai nevében eljáró valamennyi személy számára.
Az EIOPA a honlapján közzéteszi és naprakésszé teszi az első albekezdésben említett harmadik országok listáját.
(6) Az (5) bekezdésben említett átmeneti egyenértékűségre vonatkozó kezdeti időszak időtartama 10 év, hacsak ezen időszak lejárata előtt
a)
a felhatalmazáson alapuló jogi aktust visszavonják, vagy
b)
a (4) bekezdés szerinti felhatalmazáson alapuló jogi aktus születik arról, hogy az adott harmadik ország felügyeleti rendszerét az I. cím VI. fejezetében foglalttal egyenértékűnek nyilvánították.
Az ideiglenes egyenértékűségre 10 éves megújítási időszakok vonatkoznak az (5) bekezdésben foglalt feltételek teljesítése esetén. A Bizottság az ilyen felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat a 301a. cikknek megfelelően és az EIOPA-nak az 1094/2010/EU rendelet 33. cikke (2) bekezdése értelmében nyújtott segítségével fogadja el.
Az ideiglenes egyenértékűséget megállapító felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat a 177. cikk (2) bekezdésével összhangban figyelembe veszik a Bizottság jelentéseit. E határozatokat a Bizottság rendszeresen felülvizsgálja. Az EIOPA segítséget nyújt a Bizottságnak e határozatok értékeléséhez. A Bizottság tájékoztatja az Európai Parlamentet a folyamatban lévő felülvizsgálatokról és következtetéseiről jelentést készít a Parlament számára.
(7) Amennyiben az (5) bekezdéssel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadtak el, amely megállapítja, hogy valamely harmadik ország felügyeleti rendszere ideiglenesen egyenértékű, azt a harmadik országot az (1) bekezdés második albekezdése alkalmazásában egyenértékűnek kell tekinteni.”;
51.
A 231. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„231. cikk
Csoportszintű belső modell
(1) Abban az esetben, ha egy biztosító vagy viszontbiztosító és kapcsolt vállalkozásai, vagy egy biztosítói holdingtársaság kapcsolt vállalkozásai együttesen engedélykérelmet nyújtanak be a konszolidált csoportszintű szavatolótőke-szükséglet, valamint a csoportban lévő biztosítók vagy viszontbiztosítók szavatolótőke-szükségletének belső modell alapján való számítására, az érintett felügyeleti hatóságok együttműködnek annak eldöntésére, hogy megadják-e az engedélyt, valamint annak megállapítására, hogy az engedélyt adott esetben milyen feltételekhez kötik.
Az első albekezdésben említett kérelmet a csoportfelügyeleti hatósághoz be kell nyújtani.
A csoportfelügyeleti hatóság haladéktalanul benyújtja a felügyeleti kollégium többi tagjának a teljes kérelmet.
(2) Az érintett felügyeleti hatóságok minden tőlük telhetőt megtesznek, hogy a kérelemről közös határozatot hozzanak attól az időponttól számított hat hónapon belül, amikor a csoportfelügyeleti hatóság a teljes kérelmet kézhez vette.
(3) Ha a (2) bekezdésben említett hat hónapos időszak során valamelyik érintett felügyeleti hatóság az ügyet az 1094/2010/EU rendelet 19. cikkével összhangban az EIOPA elé utalja, akkor a csoportfelügyeleti hatóság elhalasztja döntését és megvárja az EIOPA által az említett rendelet 19. cikkének (3) bekezdése alapján esetleg hozott határozatot, majd az EIOPA határozatának megfelelően hozza meg saját határozatát. Az érintett felügyeleti hatóságok irányadónak ismerik el az említett határozatot, és teljesítik az abban foglaltakat.
Az EIOPA egy hónapon belül hozza meg határozatát. A hat hónapos időtartam végét vagy a közös döntés meghozatalát követően az ügy már nem utalható az EIOPA elé.
Amennyiben a testület az 1094/2010/EU rendelet 41. cikkének (2) és (3) bekezdésével, illetve 44. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdésével összhangban a javasolt határozatot elutasítja, a csoportfelügyeleti hatóság hozza meg a végső döntést. Az érintett felügyeleti hatóságok irányadónak ismerik el az említett határozatot, és teljesítik az abban foglaltakat. A hat hónapos időtartam az említett rendelet 19. cikkének (2) bekezdése szerinti egyeztető időszaknak minősül.
(4) Az EIOPA végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgozhat ki a (2) bekezdésben említett közös döntéshozatali eljárás egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében, az (1) bekezdésben említett engedélyekre irányuló kérvények tekintetében, a közös döntéshozatal elősegítésére.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.
(5) Ha az érintett felügyeleti hatóságok megállapodtak a (2) bekezdésben említett közös határozatban, a csoportfelügyeleti hatóság a kérelmező rendelkezésére bocsátja a teljes körű indokolással ellátott dokumentációt.
(6) Ha a teljes kérelem kézhezvételétől számított hat hónapon belül nem fogadnak el közös határozatot, a csoportfelügyeleti hatóság saját maga határoz a kérelemről.
A csoportfelügyeleti hatóság megfelelően figyelembe vesz minden olyan álláspontot vagy fenntartást, amelyet a többi érintett felügyeleti hatóság a hat hónapos időtartam során kinyilvánított.
A csoportfelügyeleti hatóság a kérelmező és a többi érintett felügyeleti hatóság rendelkezésére bocsátja a teljes körű indokolással ellátott határozatát tartalmazó dokumentumot.
Az érintett felügyeleti hatóságok irányadónak ismerik el az említett határozatot, és teljesítik az abban foglaltakat.
(7) Ha bármelyik érintett felügyeleti hatóság úgy véli, hogy a felügyelete alá tartozó valamely biztosító vagy viszontbiztosító kockázati profilja jelentősen eltér a csoportszinten jóváhagyott belső modell alapjául szolgáló feltevésektől, és amíg a vállalkozás nem oszlatja el megfelelően a felügyeleti hatóság kétségeit, a felügyeleti hatóság a 37. cikkel összhangban többlettőke-követelményt írhat elő a biztosító vagy viszontbiztosító ilyen belső modell alkalmazásából eredő szavatolótőke-szükségletéhez.
Kivételes körülmények közt, ha a többlettőke-követelmény nem lenne megfelelő, a felügyeleti hatóság előírhatja az érintett vállalkozás számára, hogy az I. cím VI. fejezete 4. szakaszának 1. és 2. alszakaszában említett standard formula alapján kell kiszámítania a szavatolótőke-szükségletét. A 37. cikk (1) bekezdésének a) és c) pontjában foglalt esetekkel összhangban a felügyeleti hatóság többlettőke-követelményt írhat elő az említett biztosítónak vagy viszontbiztosítónak a standard formula alkalmazásából eredő szavatolótőke-szükségletéhez.
A felügyeleti hatóság az első és második albekezdésben említett határozatokat megindokolja mind a biztosítónak vagy viszontbiztosítónak, mind a felügyeleti kollégium többi tagjának.
Az EIOPA e bekezdés egységes és következetes alkalmazásának biztosítása érdekében iránymutatásokat adhat ki.”
52.
A (232) bekezdés első bekezdése bevezető részének helyébe a következő szöveg lép:
„Annak meghatározása során, hogy a konszolidált csoportszintű szavatolótőke-szükséglet megfelelően tükrözi-e a csoport kockázati profilját, a csoportfelügyeleti hatóság különös figyelmet fordít minden olyan esetre, ahol a 37. cikk (1) bekezdésének a)-d) pontjában említett körülmények csoportszinten felmerülhetnek, különösen ahol:”;
53.
A 232. cikk harmadik bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„A 37. cikk (1)-(5) bekezdése, valamint a 37. cikk (6), (7) és (8) bekezdésével összhangban hozott felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtás-technikai standardok értelemszerűen alkalmazandók.”
54.
A 233. cikk (6) bekezdésének harmadik albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„A 37. cikk (1)-(5) bekezdése, valamint a 37. cikk (6), (7) és (8) bekezdésével összhangban hozott felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtás-technikai standardok értelemszerűen alkalmazandók.”
55.
A 234. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„234. cikk
A 220-229. és a 230-233. cikkre vonatkozó felhatalmazáson alapuló jogi aktusok
A Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el 301a. cikknek megfelelően, amelyek részletezik a 220-229. cikkben meghatározott technikai alapelveket és módszereket, valamint a 230-233. cikk alkalmazását, tükrözve a sajátos jogi struktúrák gazdasági természetét.”
56.
A 237. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„237. cikk
Biztosító vagy viszontbiztosító leányvállalatai: határozat a kérelemről
(1) A 238. és 239. cikkben meghatározott szabályok alkalmazása iránti engedélykérelmek esetében az érintett felügyeleti hatóságok a felügyeleti kollégium keretében teljes körűen együttműködnek egyrészt annak eldöntésére, hogy megadják-e a kért engedélyt, másrészt hogy adott esetben meghatározzák a többi feltételt, amelyhez az engedélyt kötik.
Az első albekezdésben említett kérelmet csak a leányvállalatot korábban engedélyező felügyeleti hatóságnak kell benyújtani. A felügyeleti hatóság haladéktalanul benyújtja a felügyeleti kollégium tagjainak a teljes kérelmet.
(2) Az érintett felügyeleti hatóságok minden tőlük telhetőt megtesznek, hogy a kérelemről közös határozatot hozzanak attól az időponttól számított három hónapon belül, amikor a felügyeleti kollégium valamennyi felügyeleti hatósága a teljes kérelmet kézhez kapta.
(3) Ha a (2) bekezdésben említett három hónapos időszak alatt valamelyik érintett felügyeleti hatóság az ügyet az 1094/2010/EU rendelet 19. cikkével összhangban az EIOPA elé utalja, akkor a csoportfelügyeleti hatóság elhalasztja döntését és megvárja az EIOPA által az említett rendelet 19. cikkének (3) bekezdése alapján esetleg hozott határozatot, majd az EIOPA határozatának megfelelően hozza meg saját határozatát. Az érintett felügyeleti hatóságok irányadónak ismerik el az említett határozatot és teljesítik az abban foglaltakat.
Az EIOPA egy hónapon belül hozza meg határozatát. A három hónapos időtartam vége után vagy az együttes határozat meghozatala után az ügy már nem utalható az EIOPA elé.
Amennyiben a testület az 1094/2010/EU rendelet 41. cikkének (2) és (3) bekezdésével, illetve 44. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdésével összhangban a javasolt határozatot elutasítja, a csoportfelügyeleti hatóság hozza meg a végső döntést. Az érintett felügyeleti hatóságok irányadónak ismerik el az említett határozatot és teljesítik az abban foglaltakat. A három hónapos időtartam az említett rendelet 19. cikkének (2) bekezdése szerinti egyeztető időszaknak minősül.
(4) Az EIOPA végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgozhat ki a (2) bekezdésben említett közös döntéshozatali eljárás egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében, az (1) bekezdésben említett engedélyekre irányuló kérvények tekintetében, a közös döntéshozatal elősegítésére.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.
(5) Ha az érintett felügyeleti hatóságok megállapodtak a (2) bekezdésben említett közös határozatban, a leányvállalatot engedélyező felügyeleti hatóság a kérelmező rendelkezésére bocsátja a teljes körű indokolást tartalmazó határozatot. A közös határozatot irányadónak kell elismerni és az érintett tagállam felügyeleti hatóságainak alkalmazniuk kell azt.
(6) Ha a (2) bekezdésben meghatározott három hónapos időtartamon belül a felügyeleti hatóságok nem hoznak közös határozatot, a csoportfelügyeleti hatóság saját maga határoz a kérelemről.
Az említett időtartamon belül csoportfelügyeleti hatóság megfelelően figyelembe veszi a következőket:
a)
bármely álláspont vagy fenntartás, amelyet a többi érintett felügyeleti hatóság kifejezett;
b)
bármely fenntartás, amelyet a felügyeleti kollégiumon belüli, többi érintett felügyeleti hatóság kifejezett.
A határozat tartalmazza teljes körű indoklását és a többi érintett felügyeleti hatóság fenntartásaitól való bármely jelentős eltérés magyarázatát. A csoportfelügyeleti hatóság a kérelmező és a többi érintett felügyeleti hatóság rendelkezésére bocsátja a határozat másolatát. A határozatot irányadónak kell tekinteni és az érintett felügyeleti hatóságoknak alkalmazniuk kell azt.”
57.
A 238. cikk (4) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A felügyeleti kollégium minden tőle telhetőt megtesz annak érdekében, hogy megállapodás szülessen a leányvállalatot engedélyező felügyeleti hatóság javaslatáról, és minden egyéb lehetséges intézkedésről.
A megállapodást irányadónak kell tekinteni, és az érintett felügyeleti hatóságoknak alkalmazniuk kell azt.”
58.
A 238. cikk (5) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(5) Ha a felügyeleti hatóság és a csoportfelügyeleti hatóság nem ért egyet, a felügyeleti hatóság javaslatától számított egy hónapon belül az ügyet bármelyik felügyeleti hatóság az 1094/2010/EU rendelet 19. cikkével összhangban az EIOPA elé utalhatja és kérheti a segítségét. Ebben az esetben az EIOPA az említett cikkben ráruházott hatáskörnek megfelelően járhat el és a beterjesztéstől számított egy hónapon belül meghozza határozatát. Az egy hónapos időtartam az említett rendelet 19. cikkének (2) bekezdése szerinti egyeztető időszaknak minősül. Az ebben az albekezdésben említett egy hónapos időszak vége után vagy ha e cikk (4) bekezdésének megfelelően a kollégiumon belül megállapodás jön létre, az ügy már nem utalható az EIOPA elé.
A leányvállalatot engedélyező felügyeleti hatóság elhalasztja határozatának meghozatalát és megvárja az EIOPA által az említett rendelet 19. cikke alapján esetleg hozott határozatot, majd az EIOPA határozatának megfelelően hozza meg saját határozatát.
Az érintett felügyeleti hatóságok irányadónak ismerik el az említett határozatot, és teljesítik az abban foglaltakat.
A határozatot teljes körű indokolással kell ellátni.
A határozatot mind a leányvállalatnak, mind a felügyeleti kollégiumnak be kell nyújtani.”
59.
A 239. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(4) A felügyeleti hatóság vagy a csoportfelügyeleti hatóság az 1094/2010/EU rendelet 19. cikkével összhangban az EIOPA elé utalhatja az ügyet és kérelmezheti annak segítségét, ha nem ért egyet a következők bármelyikével:
a)
a helyreállítási terv jóváhagyását - beleértve a helyreállításhoz rendelkezésre álló időszak meghosszabbítását - illetően, az (1) bekezdésben említett négy hónapos időszak alatt, illetve
b)
a javasolt intézkedések elfogadását illetően a (2) bekezdésben említett egy hónapos időszak alatt, az ügyet
Ilyen esetekben az EIOPA az említett cikkben ráruházott hatáskörnek megfelelően járhat el és a beterjesztéstől számított egy hónapon belül meghozza határozatát.
Az ügy nem utalható az EIOPA elé, ha
a)
az első albekezdésben említett négy hónapos vagy egy hónapos időszak letelt;
b)
az (1) bekezdés második albekezdésének vagy a (2) bekezdés második albekezdésének megfelelően a kollégiumon belül megállapodás jött létre;
c)
a (2) bekezdésben említett vészhelyzetek esetén.
A négy, illetve egy hónapos időtartam az említett rendelet 19. cikkének (2) bekezdése szerinti egyeztető időszaknak minősül.
A leányvállalatot engedélyező felügyeleti hatóság elhalasztja határozatának meghozatalát és megvárja az EIOPA által az említett rendelet 19. cikkének (3) bekezdése alapján esetleg hozott határozatot, majd e hatósági határozatnak megfelelően hozza meg saját végső határozatát. Az érintett felügyeleti hatóságok irányadónak ismerik el az említett határozatot, és teljesítik az abban foglaltakat.
A határozatot teljes körű indokolással kell ellátni.
A határozatot mind a leányvállalatnak, mind a felügyeleti kollégiumnak be kell nyújtani.”
60.
A 241. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„241. cikk
Biztosító vagy viszontbiztosító leányvállalatai: felhatalmazáson alapuló jogi aktusok
A 301a. cikknek megfelelően a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el meghatározva az alábbiakat:
a)
a 236. cikkben megállapított feltételek teljesülésének értékelésekor alkalmazandó kritériumok;
b)
azon kritériumok, amelyek révén értékelhető, hogy mi minősül a 239. cikk (2) bekezdésében foglaltak szerinti vészhelyzetnek;
c)
a 237-240. cikkel összhangban az információcsere, a jogaik gyakorlása és feladataik teljesítése során a felügyeleti hatóságok által követendő eljárások részletezése.”
61.
A 242. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A Bizottság 2017. december 31-ig értékelést készít a III. cím alkalmazásáról, különösen a felügyeleti kollégiumba tartozó felügyeleti hatóságok felügyeleti kollégium keretében folytatott együttműködéséről és a kollégium működéséről, valamint a többlettőke-követelmény megállapításával kapcsolatos felügyeleti gyakorlatról, és jelentést terjeszt az Európai Parlament és a Tanács elé, adott esetben az irányelv módosítására irányuló javaslatok kíséretében.”
62.
A 242. cikk (2) bekezdésében a „2015. október 31.” dátum helyébe a „2018. december 31.” dátum lép.
63.
A 244. cikk (4) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A Bizottság a 301a. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el a jelentős kockázatkoncentráció fogalommeghatározására az e cikk (2) és (3) bekezdésének alkalmazásában.
(5) A kockázatkoncentráció felügyeletével kapcsolatos következetes harmonizáció biztosítása érdekében az EIOPA a 301b. cikkre figyelemmel szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki annak érdekében, hogy a (3) bekezdés alkalmazásában meghatározza a jelentős kockázatkoncentráció azonosítását és a megfelelő küszöbértékeket.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
(6) E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EIOPA végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoz ki a (2) bekezdés alkalmazásában ilyen kockázatkoncentráció jelentésével kapcsolatos egységes formanyomtatványok, mintadokumentumok és eljárások kialakítása céljából.
Az EIOPA 2015. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottságnak e végrehajtás-technikai standardok tervezetét.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
64.
A 245. cikk (4) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A Bizottság a 301a. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el a jelentős csoporton belüli ügylet fogalommeghatározására az e cikk (2) és (3) bekezdésének alkalmazásában.
(5) A csoporton belüli ügyletek felügyeletével kapcsolatos következetes harmonizáció biztosítása érdekében az EIOPA szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgozhat ki, hogy a (3) bekezdés alkalmazásában részletezze a jelentős, csoporton belüli ügylet azonosítását.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
(6) E cikk egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EIOPA végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgozhat ki a (2) bekezdés alkalmazásában ilyen csoporton belüli ügyletek bejelentésével kapcsolatos eljárások, formanyomtatványok és mintadokumentumok meghatározása céljából.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.”
65.
A 247. cikk (3)-(7) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(3) Különleges esetekben az érintett felügyeleti hatóságok bármelyik egyéb felügyeleti hatóság kérésére dönthetnek úgy, hogy eltérnek a (2) bekezdésben meghatározott kritériumoktól, ha azok alkalmazása a csoport szerkezetét és a biztosítók vagy viszontbiztosítók különböző országokban folytatott tevékenységeinek relatív fontosságát figyelembe véve nem lenne megfelelő, és másik felügyeleti hatóságot jelölhetnek ki csoportfelügyeleti hatóságnak.
E célból bármelyik érintett felügyeleti hatóság kérheti annak megvitatását, hogy a (2) bekezdésben foglalt kritériumok megfelelők-e. Ilyen célú kezdeményezésre legfeljebb évente egyszer kerülhet sor.
A felügyeleti hatóságok minden tőlük telhetőt megtesznek, hogy a csoportfelügyeleti hatóság kiválasztásáról a tanácskozási kérelemtől számított három hónapon belül közös határozatot hozzanak. A határozat meghozatala előtt az érintett felügyeleti hatóságok véleménynyilvánítási lehetőséget adnak a csoportnak.
A kijelölt csoportfelügyeleti hatóság a csoport elé terjeszti a teljes körű indokolással ellátott közös határozatot.
(4) Ha a (3) bekezdés harmadik albekezdésében említett három hónapos időszak alatt bármely érintett felügyeleti hatóság az ügyet az 1094/2010/EU rendelet 19. cikkével összhangban az EIOPA elé utalta, akkor az érintett felügyeleti hatóságok elhalasztják közös döntésüket és megvárják az EIOPA által az említett rendelet 19. cikkének (3) bekezdése alapján esetleg hozott határozatot, majd az EIOPA határozatának megfelelően hozzák meg saját közös határozatukat. Az érintett felügyeleti hatóságok irányadónak ismerik el az említett közös határozatot, és teljesítik az abban foglaltakat. A három hónapos időtartam az említett rendelet 19. cikkének (2) bekezdése szerinti egyeztető időszaknak minősül.
(5) Az EIOPA a (4) bekezdés szerinti beterjesztéstől számított egy hónapon belül hozza meg határozatát. A három hónapos időtartam vége után vagy a közös határozat meghozatala után az ügy már nem utalható az EIOPA elé. A kijelölt csoportfelügyeleti hatóság a csoport és a felügyeleti kollégium elé terjeszti a teljes körű indokolással ellátott, közös határozatot.
(6) Ha nem születik közös határozat, a csoportfelügyeleti hatóság feladatát az e cikk (2) bekezdése szerint meghatározott felügyeleti hatóság látja el.
(7) Az EIOPA évente legalább egyszer tájékoztatja az Európai Parlamentet, a Tanácsot és a Bizottságot a (2), (3) és (6) bekezdés alkalmazásával kapcsolatosan felmerülő bármely komoly nehézségről.
Amennyiben az e cikk (2) és (3) bekezdésében meghatározott kritériumok alkalmazásával kapcsolatban komoly nehézségek merülnek fel, a Bizottság a 301a. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el a kritériumok további részletezésére.”
66.
A 248. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (2) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:
„Amennyiben a csoportfelügyeleti hatóság elmulasztja az (1) bekezdésben említett feladatok végrehajtását, vagy a felügyeleti kollégium tagjai nem működnek együtt a csoportfelügyeleti hatósággal az ebben a bekezdésben említett feladatok végrehajtásához szükséges mértékben, az ügyet az érintett felügyeleti hatóságok bármelyike az EIOPA elé utalhatja, és kérheti a segítségét az 1094/2010/EU rendelet 19. cikkével összhangban. Ebben az esetben az EIOPA az említett cikkben ráruházott hatáskörnek megfelelően járhat el.”;
b)
a (3) bekezdés első albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(3) A felügyeleti kollégium tagjai közé tartoznak az olyan tagállamok csoportfelügyeleti hatóságai és felügyeleti hatóságai, amelyekben a leányvállalatok központi irodái találhatók, valamint az EIOPA az 1094/2010/EU rendelet 21. cikkének megfelelően.”;
c)
A (4) bekezdés második albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„Amennyiben az álláspontok eltérnek a koordinációs megállapodásokkal kapcsolatban, a felügyeleti kollégium bármely tagja az EIOPA elé utalhatja az ügyet, és az 1094/2010/EU rendelet 19. cikkével összhangban kérheti a segítségét. Ebben az esetben az EIOPA az említett cikkben ráruházott hatáskörnek megfelelően járhat el. A csoportfelügyeleti hatóság az EIOPA határozatának megfelelően hozza meg saját határozatát. A csoportfelügyeleti hatóság továbbítja a határozatot a többi érintett felügyeleti hatóságnak.”
d)
az (5) bekezdés második albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„Az ezen irányelvben a csoportfelügyeleti hatóságra és a többi felügyeleti hatóságra ruházott jogok és kötelezettségek sérelme nélkül a koordinációs megállapodások további feladatokat bízhatnak a csoportfelügyeleti hatóságra, a többi felügyeleti hatóságra vagy az EIOPA-ra, amennyiben ez a csoport hatékonyabb felügyeletét eredményezi, és nem akadályozza a felügyeleti kollégium tagjai által végzett felügyeleti tevékenységeket saját feladataik tekintetében.”;
e)
A (6) és (7) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(6) Az EIOPA a felügyeleti kollégiumok operatív működésére vonatkozó iránymutatásokat ad ki azok munkájának átfogó felülvizsgálata alapján, a kollégiumok közötti konvergencia mértékének felmérésére. Az ilyen felülvizsgálatokat legalább háromévente kell elvégezni. A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a csoportfelügyeleti hatóság a kollégiumok munkájára és a felülvizsgálatok tekintetében tapasztalt bármely releváns nehézségre vonatkozó információt átadjon az EIOPA-nak.
A felügyeleti hatóságok közötti koordinációval kapcsolatos következetes harmonizáció biztosítása érdekében az EIOPA szabályozástechnikai standardtervezetet dolgozhat ki, hogy az első albekezdésben említett iránymutatások alapján meghatározza a felügyeleti kollégiumok operatív működését.
A Bizottság felhatalmazást kap a második albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
(7) A felügyeleti hatóságok közötti koordinációval kapcsolatos következetes harmonizáció biztosítása érdekében az EIOPA a 301b. cikkre figyelemmel szabályozástechnikai standardtervezetet dolgoz ki, hogy az (1)-(6) bekezdés alkalmazásában meghatározza a csoportfelügyelet koordinációját.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
(8) A 301a. cikknek megfelelően a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el, amelyekben meghatározza a »jelentősebb fióktelep« fogalmát.”
67.
A 249. cikk a következőképpen módosul:
a)
Az (1) bekezdés második albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„Annak érdekében, hogy az említett felügyeleti hatóságok - a csoportfelügyeleti hatóságot is beleértve - azonos mennyiségű releváns információval rendelkezzenek, saját kötelezettségeik sérelme nélkül és függetlenül attól, hogy ugyanabban a tagállamban találhatók-e, ellátják egymást minden ilyen jellegű információval azzal a céllal, hogy ezen irányelv keretében lehetővé tegyék és megkönnyítsék a többi hatóság számára felügyeleti feladataik elvégzését. E tekintetben az érintett felügyeleti hatóságok és a csoportfelügyeleti hatóság haladéktalanul közölnek egymással minden releváns információt, amint azok rendelkezésre állnak, illetve az információkat kérésre megosztják egymással. Az ebben az albekezdésben említett információk közé tartoznak többek között, de nem kizárólag a csoport és a felügyeleti hatóságok intézkedéseire vonatkozó információk, valamint a csoport által szolgáltatott információk.”;
b)
a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(1a) Ha valamely felügyeleti hatóság releváns információt nem közölt, vagy az együttműködés - különösen releváns információk cseréje - iránti kérést elutasították vagy két héten belül nem teljesítették, a felügyeleti hatóság az EIOPA elé utalhatja az ügyet.
Ha az ügyet az EIOPA elé utalták, az EUMSZ 258. cikkének sérelme nélkül az EIOPA ezekben az esetekben az 1094/2010/EU rendelet 19. cikkében ráruházott hatáskörnek megfelelően járhat el.”;
c)
A (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(3) A felügyeleti hatóságok közötti koordinációval és információcserével kapcsolatos következetes harmonizáció biztosítása érdekében az EIOPA a 301b. cikkre figyelemmel szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki az alábbiak meghatározására:
a)
azon elemek, amelyeket a csoportfelügyeleti hatóság rendszeresen gyűjt és terjeszt a többi érintett felügyeleti hatóság felé, vagy amelyeket a többi érintett felügyeleti hatóság továbbít a csoportfelügyeleti hatóság felé.
b)
a csoportszintű felügyelet számára alapvető vagy releváns elemek a felügyeleti jelentéstétel konvergenciájának fokozása érdekében.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
(4) A felügyeleti hatóságok közötti koordináció és információcsere egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EIOPA végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoz ki az információknak a csoportfelügyeleti hatósághoz történő benyújtására vonatkozó eljárások és mintadokumentumok meghatározása céljából, valamint az e cikk alapján megállapított, felügyeleti hatóságok közötti együttműködésnél és információcserénél alkalmazott eljárásra vonatkozóan.
Az EIOPA 2015. szeptember 30-ig benyújtja a Bizottságnak e végrehajtás-technikai standardok tervezetét.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 15. cikke szerinti elfogadására.”
68.
A 250. cikk a következőképpen módosul:
„250. cikk
A felügyeleti hatóságok közötti konzultáció
(1) A 248. cikk sérelme nélkül, az érintett felügyeleti hatóságok valamennyi, a többi felügyeleti hatóság felügyeleti feladatai szempontjából fontos határozat meghozatala előtt konzultálnak egymással a felügyeleti kollégium keretében a következőkkel kapcsolatban:
a)
a csoporton belüli biztosítók vagy viszontbiztosítók tulajdonosi szerkezetében, szervezeti vagy irányítási struktúrájában bekövetkező változások, amelyekhez a felügyeleti hatóságok jóváhagyása vagy engedélye szükséges;
b)
a 138. cikk (3) és (4) bekezdésében előírt helyreállításhoz rendelkezésre álló időszak meghosszabbítására vonatkozó határozat;
c)
a felügyeleti hatóságok által meghozott jelentős szankciók vagy kivételes intézkedések, többek közt a 37. cikk keretében a szavatolótőke-szükségleten felül többlettőke-követelmény előírása és az I. cím VI. fejezete 4. szakaszának 3. alszakasza keretében a szavatolótőke-szükséglet számításához belső modell használatát korlátozó előírás.
Az első albekezdés b) és c) pontja alkalmazásában mindig konzultálni kell a csoportfelügyeleti hatósággal.
Ezenkívül ha egy határozat más felügyeleti hatóságtól kapott információn alapul, a meghozatala előtt az érintett felügyeleti hatóságok konzultálnak egymással.
(2) A 248. cikk sérelme nélkül sürgős esetekben vagy ha a konzultáció veszélyeztetné a határozat hatékonyságát, a felügyeleti hatóság dönthet úgy, hogy nem konzultál a többi felügyeleti hatósággal. Ebben az esetben a felügyeleti hatóság haladéktalanul tájékoztatja a többi érintett felügyeleti hatóságot.”
69.
A 254. cikk (2) bekezdésének első albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A tagállamok rendelkeznek arról, hogy a csoportfelügyelet végzéséért felelős hatóságaik minden, a felügyelet céljából fontos információhoz hozzáférjenek, az érintett vállalkozás jellegétől függetlenül. A 35. cikk (1)-(5) bekezdése értelemszerűen alkalmazandó.
A csoportfelügyeleti hatóság csoportszinten könnyíthet az egy évnél gyakoribb rendszeres felügyeleti jelentéstételi kötelezettségen, amennyiben e könnyítés a 35. cikk (6) bekezdésével összhangban valamennyi csoporton belüli biztosítóra vagy viszontbiztosítóra is vonatkozik, figyelembe véve a csoport üzleti tevékenységében rejlő kockázatok jellegét, nagyságrendjét és összetettségét.
A csoportfelügyeleti hatóság csoportszinten mentesíthet a tételes jelentések készítése alól, ha a mentesítés már a 35. cikk (7) bekezdésével összhangban valamennyi csoporton belüli biztosítóra vagy viszontbiztosítóra vonatkozik, figyelembe véve a csoport üzleti tevékenységében rejlő kockázatok jellegét, nagyságrendjét és összetettségét, valamint a pénzügyi stabilitásra vonatkozó célt.”
70.
A 255. cikk (2) bekezdése a következő albekezdésekkel egészül ki:
„Ha egy másik felügyeleti hatóság felé irányuló, e bekezdés szerinti ellenőrzésre vonatkozó kérelmet két héten belül nem teljesítik, vagy ha a felügyeleti hatóság számára gyakorlatilag lehetetlenné teszik a harmadik albekezdés szerinti részvételhez való jogának gyakorlását, a kérelmező hatóság az EIOPA-hoz utalhatja az ügyet, és az 1094/2010/EU rendelet 19. cikkével összhangban kérheti a segítségét. Ebben az esetben az EIOPA az említett cikkben ráruházott hatáskörnek megfelelően járhat el.
Az 1094/2010/EU rendelet 21. cikkével összhangban az EIOPA részt vehet helyszíni vizsgálatokon, amennyiben azokat két vagy több felügyeleti hatóság közösen hajtja végre.”
71.
A 256. cikk a következőképpen módosul:
a)
A (4) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A Bizottság a 301a. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el, amelyekben a (2) bekezdéssel összhangban a fizetőképességről és a pénzügyi helyzetről készült egységes jelentés, valamint az (1) bekezdéssel összhangban a fizetőképességről és a pénzügyi helyzetről készült csoportszintű jelentés tekintetében tovább részletezi a közzéteendő információkat és az információk éves közzétételének határidejét.”;
b)
a szöveg a következő bekezdéssel egészül ki:
„(5) Az egyedi és csoportszintű szavatolótőke-megfelelésről és pénzügyi helyzetről szóló jelentéssel kapcsolatos alkalmazási feltételek egységességének biztosítása érdekében az EIOPA végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoz ki az egységes és csoportszintű szavatolótőke-megfelelésről és a pénzügyi helyzetről szóló jelentés e cikk alapján megállapított közzétételénél követendő eljárások és formanyomtatványok valamint a közzététel módja tekintetében.
Az EIOPA 2015. június 30-ig benyújtja a Bizottságnak e végrehajtás-technikai standardok tervezetét.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 15. cikke szerinti elfogadására.”
72.
A szöveg a következő cikkel egészül ki:
„256a. cikk
Csoportszerkezet
A tagállamok előírják a biztosítók és viszontbiztosítók, biztosítói holdingtársaságok és vegyes pénzügyi holdingtársaságok számára, hogy a csoport szintjén évente tegyék közzé a csoport jogi, valamint irányítási és szervezeti felépítését, ideértve a csoporthoz tartozó valamennyi leányvállalat leírását, valamint a csoporthoz tartozó vállalatokkal és a fontosabb fiókvállalatokkal kapcsolatos tájékoztatást.”
73.
A 258. cikk (3) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(3) A Bizottság az e cikk (1) és (2) bekezdésében említett kikényszerítő intézkedések koordinációjára vonatkozó felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el a 301a. cikknek megfelelően.”
74.
A 259. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„259. cikk
Az EIOPA általi jelentéstétel
(1) Az 1094/2010/EU rendelet 50. cikkének megfelelően az EIOPA évente jelentést tesz az Európai Parlamentnek.
(2) Az EIOPA így többek között jelentést tesz a felügyeleti tevékenységek valamennyi releváns és fontos tapasztalatáról és a felügyeleti hatóságok közötti, a III. cím szerinti együttműködésről, különösen pedig a következők tekintetében:
a)
a csoportfelügyeleti hatóság kinevezésének folyamata, a csoportfelügyeleti hatóságok száma és földrajzi elhelyezkedése;
b)
a felügyeleti kollégium működése, különös tekintettel a nem csoportfelügyeleti hatósági szerepet betöltő felügyeleti hatóságok részvételére és elkötelezettségére.
(3) Az EIOPA e cikk (1) bekezdése alkalmazásában adott esetben jelentést tehet a 248. cikk (6) bekezdésében említett felülvizsgálatokból levont főbb tanulságokról is.”
75.
A 260. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„260. cikk
Az Unión kívüli anyavállalatok: az egyenértékűség vizsgálata
(1) A 213. cikk (2) bekezdésének c) pontjában említett esetben az érintett felügyeleti hatóságok ellenőrzik, hogy azok a biztosítók vagy viszontbiztosítók, amelyek anyavállalatának központi irodája az Unión kívül található, olyan harmadik országbeli felügyeleti hatóság általi felügyelet alá tartoznak-e, amely a 213. cikk (2) bekezdésének a) és b) pontjában említett biztosítók vagy viszontbiztosítók csoportszintű felügyeletét illetően egyenértékű az e címben előírt felügyelettel.
Amennyiben az e cikk (2), (3) vagy (5) bekezdésével összhangban nem fogadnak el felhatalmazáson alapuló jogi aktust az ellenőrzést annak a felügyeleti hatóságnak kell elvégeznie, amely a 247. cikk (2) bekezdésében meghatározott kritériumok alkalmazása esetén csoportfelügyeleti hatóság lenne (az »eljáró csoportfelügyeleti hatóság«), az anyavállalat vagy az Unióban engedélyezett bármely biztosító vagy viszontbiztosító kérésére, vagy saját kezdeményezésére. Az EIOPA az 1094/2010/EU rendelet 33. cikkének (2) bekezdésével összhangban segítséget nyújt az eljáró csoportfelügyeleti hatóságnak.
Ennek során az eljáró csoportfelügyeleti hatóság az EIOPA támogatásával konzultál a többi érintett felügyeleti hatósággal, mielőtt határozna az egyenértékűségről. Ezt a határozatot a (2) bekezdéssel összhangban elfogadott kritériumok szerint kell meghozni. Az eljáró csoportfelügyeleti hatóság harmadik országokkal szemben nem hozhat olyan határozatot, amely ellentmond az azzal az országgal kapcsolatban hozott korábbi határozatoknak, kivéve, ha az I. címben meghatározott felügyeleti rendszerben és a harmadik országbeli felügyeleti rendszerben bekövetkezett jelentős változásokat kell figyelembe venni.
Amennyiben a felügyeleti hatóságok nem értenek egyet a harmadik albekezdéssel összhangban hozott határozattal, az ügyet az eljáró csoportfelügyeleti hatóság határozatáról szóló értesítést követő három hónapon belül az EIOPA-hoz utalhatják, és az 1094/2010/EU rendelet 19. cikkével összhangban kérhetik a segítségét. Ebben az esetben az EIOPA az említett cikkben ráruházott hatáskörnek megfelelően járhat el.
(2) A Bizottság a 301a. cikknek megfelelően olyan kritériumokat megállapító felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el, amelyek révén felmérhető, hogy a harmadik ország csoportfelügyeletre vonatkozó prudenciális rendszere egyenértékű-e az e címben meghatározottal.
(3) Ha valamely harmadik ország teljesíti az e cikk (2) bekezdésével összhangban elfogadott kritériumokat, a Bizottság, a 301a. cikknek megfelelően és az 1094/2010/EU rendelet 33. cikkének (2) bekezdése szerint az EIOPA támogatásával felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadhat el annak megállapítására, hogy a harmadik ország prudenciális rendszere egyenértékű az e címben meghatározottal.
Az ilyen felhatalmazáson alapuló jogi aktust rendszeresen felül kell vizsgálni az e címben meghatározott csoportfelügyeletre vonatkozó prudenciális rendszer és a harmadik országbeli csoportfelügyeletre vonatkozó prudenciális rendszer változásainak és a szabályozás minden olyan változásának a figyelembevétele céljából, amely hatással lehet az egyenértékűségről szóló határozatra.
Az EIOPA a honlapján közzéteszi és aktualizálja az első albekezdésben említett harmadik országok listáját.
(4) A Bizottság által az e cikk (3) vagy (5) bekezdésével összhangban elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus hiányában a 262. cikk alkalmazandó.
(5) A (3) bekezdéstől eltérve és abban az esetben is, ha a (2) bekezdésben meghatározott kritériumok nem teljesülnek, a 301a. cikknek megfelelően és az 1094/2010/EU rendelet 33. cikkének (2) bekezdése szerint az EIOPA támogatásával a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadhat el annak megállapítására, hogy az adott harmadik ország prudenciális rendszere, amelyet azon vállalkozásokra alkalmaznak, amelyek anyavállalatának központi irodája 2014. január 1-jén az Unión kívül található, ideiglenesen egyenértékűnek minősül az I. címben meghatározottal, amennyiben a harmadik ország teljesíti legalább az alábbi kritériumokat:
a)
kötelezettséget vállalt az Unióval szemben, hogy e korlátozott időszak lejárta előtt a (3) bekezdés szerint egyenértékűként értékelhető prudenciális rendszert fogad el és alkalmaz, és hogy részt vesz az egyenértékűség-értékelési folyamatban;
b)
munkaprogramot dolgozott ki az a) pont szerinti kötelezettségek teljesítésére;
c)
elegendő erőforrást különített el az a) pont szerinti kötelezettségek teljesítésére;
d)
prudenciális rendszere kockázatalapú, illetve mennyiségi és minőségi szavatolótőke-követelményeket, továbbá a felügyeleti jelentéstételre, az átláthatóságra és a csoportfelügyeletre vonatkozó követelményeket ír elő;
e)
írásbeli megállapodást kötött az EIOPA-val és a felügyeleti hatóságokkal a 13. cikk (10) bekezdésében meghatározott együttműködésről és a bizalmas felügyeleti információk megosztásáról;
f)
független felügyeleti rendszerrel rendelkezik;
g)
szakmai titoktartási kötelezettségeket állapított meg a felügyeleti hatóságainak nevében eljáró valamennyi személy számára, különösen a 13. cikk (10) bekezdésében meghatározott, az EIOPA és a felügyeleti hatóságok közötti információmegosztás tekintetében.
Az ideiglenes egyenértékűségről szóló felhatalmazáson alapuló jogi aktus a 177. cikk (2) bekezdésével összhangban veszi a Bizottság jelentéseit. E felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat az elért eredményekről szóló, az érintett harmadik ország által készített és évente a Bizottsághoz benyújtott és általa értékelt jelentések alapján rendszeresen felül kell vizsgálni. Az EIOPA segítséget nyújt a Bizottságnak az elért eredményekről szóló jelentések értékeléséhez.
Az EIOPA a honlapján közzéteszi és aktualizálja az első albekezdésben említett harmadik országok listáját.
A Bizottság a 301a. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el, amelyek tovább részletezik az első albekezdésben meghatározott feltételeket. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok hatáskört ruházhatnak a felügyeleti hatóságokra a tekintetben, hogy az ideiglenes egyenértékűség időszakában további felügyeleti jelentéstételi követelményeket írjanak elő.
(6) A (5) bekezdésben említett korlátozott időszak a 2020. december 31-ig vagy - amennyiben az korábbi - addig az időpontig terjed, amikor a (3) bekezdéssel összhangban a szóban forgó harmadik ország prudenciális rendszerét az I. címben meghatározottal egyenértékűnek ítélték.
Ez az időszak legfeljebb egy évvel meghosszabbítható, amennyiben ez az idő ahhoz szükséges, hogy az EIOPA és a Bizottság a (3) bekezdés alkalmazásában elvégezze az egyenértékűség értékelését.
(7) Amennyiben az (5) bekezdéssel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadnak el annak megállapításáról, hogy a harmadik ország prudenciális rendszere ideiglenesen egyenértékű, a tagállamok a 261. cikket alkalmazzák, kivéve, ha van olyan tagállami biztosító vagy viszontbiztosító, amelynek mérlegfőösszege meghaladja az Unión kívül található anyavállalat mérlegfőösszegét. Ebben az esetben a csoportfelügyeleti hatóság feladatát a megbízott csoportfelügyeleti hatóság látja el."
76.
A 262. cikk (1) bekezdésének első albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
(1) A 260. cikkben említett egyenértékű felügyelet hiányában, vagy ha ideiglenes egyenértékűség esetén valamely tagállam a 260. cikk (7) bekezdésével összhangban nem alkalmazza a 261. cikket, az érintett tagállamnak a biztosítókra vagy viszontbiztosítókra az alábbiak valamelyikét kell alkalmaznia:
a)
a 218-235. cikket és a 244-258. cikket értelemszerűen;
b)
a (2) bekezdésben meghatározott módszerek valamelyikét.”
77.
A 300. cikk első bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„Az ezen irányelvben euróban megadott összegeket ötévente úgy kell kiigazítani, hogy az euróban megállapított bázisösszeget a Bizottság (Eurostat) által közzétett, az összes tagállamot átfogó harmonizált fogyasztói árindexben 2015. december 31. és a felülvizsgálat dátuma között bekövetkezett százalékos változással emelik meg, és ezt 100 000 EUR többszörösére kerekítik.”
78.
A 301. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„301. cikk
Bizottsági eljárás
(1) A Bizottságot az 2004/9/EK határozattal (33) létrehozott Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-Bizottság segíti. E bizottság a 182/2011/EU rendelet szerinti bizottság.
(2) Az e bekezdésre való hivatkozások esetében a 182/2011/EU rendelet 4. cikke alkalmazandó..
(3) Az e bekezdésre való hivatkozások esetében a 182/2011/EU rendelet 8. cikke alkalmazandó, annak 4. cikkével összefüggésben.
301a. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására.
(2) A 17., 31., 35., 37., 50., 56., 75., 86., 92., 97., 99., 109a., 111., 114., 127., 130., 135., 143., 172., 210., 211., 216., 217., 227., 234., 241., 244., 245., 247., 248., 256., 258., 260. és 308b. cikkben említett felhatalmazás a 2014. május 23-át követő négyéves időtartamra vonatkozik.
A Bizottság legkésőbb hat hónappal a négyéves időtartam lejárta előtt jelentést készít a felhatalmazásról. Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács nem ellenzi a meghosszabbítást legkésőbb három hónappal az egyes időtartamok vége előtt, akkor a felhatalmazás hallgatólagosan meghosszabbodik a korábbival megegyező időtartamra.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 17., 31., 35., 37., 50., 56., 75., 86., 92., 97., 99., 109a., 111., 114., 127., 130., 135., 143., 172., 210., 211., 216., 217., 227., 234., 241., 244., 245., 247., 248., 256., 258., 260. és 308b. cikkben említett felhatalmazást.
A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, vagy a határozatban megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti arról az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(5) A 17., 31., 35., 37., 50., 56., 75., 86., 92., 97., 99., 109a., 111., 114., 127., 130., 135., 143., 172., 210., 211., 216., 217., 227., 234., 241., 244., 245., 247., 248., 256., 258., 260. vagy 308b. cikk értelmében felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő három hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ezen időtartam három hónappal meghosszabbodik.
301b. cikk
Szabályozástechnikai standardok alkalmazásának kezdetére vonatkozó rendelkezés
(1) 2016. május 24-ig a Bizottság az 50., 58., 75., 86., 92., 97., 111., 135., 143., 244., 245., 248. és 249. cikkekben előírt szabályozástechnikai standardok első elfogadásakor a 301a. cikkben megállapított eljárást követi. E felhatalmazáson alapuló jogi aktusok bármilyen módosítását, illetve az átmeneti időszak lejártát követően bármely új szabályozástechnikai standardot az 1094/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban kell elfogadni.
(2) Az Európai Parlament vagy a Tanács az 1094/2010/EU rendelet 12. cikkével összhangban bármikor visszavonhatja a (1) bekezdésben említett felhatalmazást.
(3) 2016. május 24-ig az EIOPA szabályozástechnikai standardtervezeteket nyújthat be a Bizottsághoz annak érdekében, hogy a 17., 31., 35., 37., 50., 56., 75., 86., 92., 97., 99., 109a., 111., 114., 127., 130., 135., 143., 172., 210., 211., 216., 217., 227., 234., 241., 244., 245., 247., 248., 256., 258., 260. és 308b. cikkben említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat hozzáigazítsa a pénzügyi piacok technikai fejleményeihez.
E szabályozástechnikai standardtervezeteknek az első albekezdésben szereplő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok technikai szempontjaira kell korlátozódniuk, az 1094/2010/EU rendelet 10-14. cikkeinek megfelelően.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
79.
A 304. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A Bizottság legkésőbb 2020. december 31-ig - adott esetben megfelelő javaslatokkal kísért - jelentést nyújt be az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz az (1) bekezdésben említett megközelítés alkalmazásáról, valamint a felügyeleti hatóságok által az (1) bekezdésnek megfelelően elfogadott gyakorlatokról. E jelentésnek ki kell térnie különösen e megközelítés alkalmazásának határokon átnyúló hatására annak megakadályozása céljából, hogy a biztosítók vagy viszontbiztosítók visszaéljenek a szabályozási arbitrázzsal.”
80.
A VI. cím I. fejezete a következő szakasszal egészül ki:
„3. SZAKASZ
BIZTOSÍTÁS ÉS VISZONTBIZTOSÍTÁS
308a. cikk
Fokozatos bevezetés
(1) 2015. április 1-jétől a tagállamok biztosítják, hogy a felügyeleti hatóságok hatásköre kiterjedjen arra, hogy az alábbiak jóváhagyásáról határozzon:
a)
kiegészítő szavatoló tőke a 90. cikkel összhangban;
b)
a 95. cikk (3) bekezdésében említett szavatolótőke-elemek besorolása;
c)
a 104. cikk (7) bekezdésének megfelelő vállalatspecifikus paraméterek;
d)
a 112. és 113. cikk szerinti teljes vagy részleges belső modell;
e)
a 211. cikk szerinti, a területükön létrehozandó különleges célú gazdasági egységek;
f)
közvetítő biztosítási holdingtársaság kiegészítő szavatoló tőkéje a 226. cikk (2) bekezdésének megfelelően;
g)
a 230. és 231. cikke illetve a 233. cikk (5) bekezdése szerinti csoportszintű belső modell;
h)
a 304. cikk szerinti, időtartam-alapú részvénypiaci kockázati részmodul használata;
i)
a 77b. és 77c. cikk szerinti, a releváns kockázatmentes hozamgörbéhez történő illeszkedési korrekció használata;
j)
amennyiben a tagállamok igénylik, a 77d. cikk szerinti, a releváns kockázatmentes hozamgörbéhez történő volatilitási korrekció használata;
k)
a 308c. cikk szerinti, a kockázatmentes hozamgörbére vonatkozó átmeneti intézkedések használata;
l)
a 308d. cikk szerinti, a biztosítástechnikai tartalékokra vonatkozó átmeneti intézkedések használata.
(2) 2015. április 1-jétől a tagállamok biztosítják, hogy a felügyeleti hatóságok hatásköre kiterjedjen a következőkre:
a)
a csoportfelügyelet szintjének és hatáskörének megállapítása a III. cím I. fejezetének 2. és 3. szakaszával összhangban;
b)
a csoportfelügyeleti hatóság azonosítása a 247. cikkel összhangban;
c)
felügyeleti kollégium létrehozása a 248. cikkel összhangban.
(3) 2015. július 1-jétől a tagállamok biztosítják, hogy a felügyeleti hatóságok hatásköre kiterjedjen a következőkre:
a)
részesedés levonására irányuló határozat a 228. cikk második albekezdésének megfelelően;
b)
a csoportszintű szavatolótőke-megfelelés számítási módszere kiválasztásának meghatározása a 220. cikkel összhangban;
c)
adott esetben az egyenértékűség meghatározása a 227. és 260. cikkel összhangban;
d)
a 238. és 239. cikk alkalmazásának engedélyezése a biztosítókra és a viszontbiztosítókra a 236. cikkel összhangban;
e)
a 262. és 263. cikkben említett határozatok meghozatala;
f)
adott esetben az átmeneti intézkedések alkalmazásának meghatározása, a 308b. cikkel összhangban.
(4) A tagállamok arra kötelezik az érintett felügyeleti hatóságokat, hogy a biztosítók vagy viszontbiztosítók által jóváhagyásra vagy engedélyezésre benyújtott kérelmeket a (2) és (3) bekezdéssel összhangban vizsgálják meg. A felügyeleti hatóságok által a jóváhagyási vagy engedélyezési kérelmekkel kapcsolatban hozott határozatok 2016. január 1-je előtt nem alkalmazhatók.
308b. cikk
Átmeneti intézkedések
(1) A 12. cikk sérelme nélkül ezen irányelv I., II. és III. címének hatálya a (2) bekezdésben meghatározott időpontig nem terjed ki azokra a biztosítókra vagy viszontbiztosítókra, amelyek 2016. január 1-jét követően nem kötnek új biztosítási vagy viszontbiztosítási szerződéseket, és a meglévő szerződésállományukat kizárólag a tevékenységük megszüntetése céljából kezelik, amennyiben teljesül a következő feltételek egyike:
a)
a vállalat 2019. január 1-jéig eleget tesz a felügyeleti hatóság elvárásainak a tevékenysége megszüntetését illetően; vagy
b)
a vállalkozás a IV. cím II. fejezete szerinti reorganizációs intézkedések hatálya alatt áll, illetve vagyonkezelőt neveztek ki.
(2) Azokra a biztosítókra vagy viszontbiztosítókra, amelyek:
a)
az (1) bekezdés a) pontjának hatálya alatt állnak, 2019. január 1-jétől, vagy egy korábbi időponttól - amennyiben a felügyeleti hatóság nem találja kielégítőnek a vállalkozás tevékenységének megszüntetése tekintetében elért előrehaladást - ezen irányelv I., II. és III. címe vonatkozik;
b)
az (1) bekezdés b) pontjának hatálya alatt állnak, 2021. január 1-jétől, vagy egy korábbi időponttól - amennyiben a felügyeleti hatóság nem találja kielégítőnek a vállalkozás tevékenységének megszüntetése tekintetében elért előrehaladást - ezen irányelv I., II. és III. címe vonatkozik.
(3) A biztosítók vagy viszontbiztosítók csak akkor tartoznak az (1) és (2) bekezdésben meghatározott átmeneti intézkedések hatálya alá, ha a következő feltételek teljesülnek:
a)
a vállalkozás nem egy csoport része, vagy amennyiben az, a csoporthoz tartozó egyetlen vállalkozás sem köt új biztosítási vagy viszontbiztosítási szerződéseket;
b)
a vállalkozás éves jelentést nyújt be felügyeleti hatósága számára a tevékenysége megszüntetése tekintetében elért előrehaladásról;
c)
a vállalkozás értesíti felügyeleti hatóságát arról, hogy alkalmazza az átmeneti intézkedéseket.
Az (1) és (2) bekezdés nem akadályozza meg a vállalkozásokat abban, hogy ezen irányelv I., II. és III. címével összhangban működjenek.
(4) A tagállamok összeállítják az érintett biztosítók és viszontbiztosítók jegyzékét és azt továbbítják a többi tagállamnak.
(5) A tagállamok biztosítják, hogy a 2016. január 1-jétől négy évet meg nem haladó időtartam során a 35. cikk (1) és (4) bekezdésében említett információk biztosítók és viszontbiztosítók általi éves vagy kisebb gyakoriságú benyújtásának határidejét minden pénzügyi évben két héttel csökkentik, kezdve legfeljebb 20 héttel azon pénzügyi év végét követően, amelyet a vállalkozás 2016. június 30-án vagy azt követően zár le, de 2017. január 1-jét megelőzően, és legfeljebb 14 héttel azon pénzügyi év végét követően, amelyet a vállalkozás 2019. június 30-án azt követően zár le, de 2020. január 1-je előtt.
(6) A tagállamok biztosítják, hogy a 2016. január 1-jétől négy évet meg nem haladó időtartam során az 51. cikkben említett információk biztosítók és viszontbiztosítók általi benyújtásának határidejét minden pénzügyi évben két héttel csökkentik, kezdve legfeljebb 20 héttel azon pénzügyi év végét követően, amelyet a vállalkozás 2016. június 30-án vagy azt követően zár le, de 2017. január 1-jét megelőzően, és legfeljebb 14 héttel azon pénzügyi év végét követően, amelyet a vállalkozás 2019. június 30-án azt követően zár le, de 2020. január 1-je előtt.
(7) A 2016. január 1-jétől négy évet meg nem haladó időtartam során a 35. cikk (1) és (4) bekezdésében említett információk biztosítók és viszontbiztosítók általi, negyedévenkénti benyújtásának határidejét minden pénzügyi évben egy héttel kell csökkenteni, kezdve legfeljebb nyolc héttel a 2016. január 1-jén vagy azután záruló negyedévet követően, de 2017. január 1-jét megelőzően, és legfeljebb öt héttel a 2019. január 1-jén vagy azután záruló negyedévet követően, de 2020. január 1-je előtt.
(8) A tagállamok biztosítják, hogy e cikk (5), (6) és (7) bekezdéseit értelemszerűen csoportszinten alkalmazzák a részesedéssel rendelkező biztosítókra és viszontbiztosítókra, biztosítói holdingtársaságokra és vegyes pénzügyi holdingtársaságokra a 254. és 256. cikk értelmében, amely szerint az (5), (6) és (7) bekezdésben említett határidőket hat héttel meg kell hosszabbítani.
(9) A 94. cikktől eltérve az alapvető szavatolótőke-elemeket 2016. január 1-jétől legfeljebb 10 éven keresztül az 1. szintű szavatolótőke-elemek közé kell sorolni, feltéve, hogy ezen elemek:
a)
2016. január 1-je előtt, vagy - ha ez korábbi - a 97. cikkben említett felhatalmazáson alapuló jogi aktus hatálybalépése előtt bocsátottak ki;
b)
2015. december 31-én fel lehet használni ahhoz, hogy a rendelkezésre álló szavatoló tőke elérje a szavatoló tőke legalább 50 %-át, a 73/239/EGK irányelv 16. cikkének (3) bekezdése, a 2002/13/EK irányelv 1. cikke, a 2002/83/EK irányelv 27. cikkének (3) bekezdése és a 2005/68/EK irányelv 36. cikkének (3) bekezdése alapján elfogadott törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseknek megfelelően;
c)
másképpen nem sorolnának az 1. vagy a 2. szintre, a 94. cikknek megfelelően;
(10) A 94. cikktől eltérve az alapvető szavatolótőke-elemeket 2016. január 1-jétől legfeljebb 10 éven keresztül a 2. szintű szavatolótőke-elemek közé kell sorolni, feltéve, hogy ezen elemek:
a)
2016. január 1-je előtt vagy - ha ez korábbi - a 97. cikkben említett felhatalmazáson alapuló jogi aktus hatálybalépése előtt bocsátottak ki;
b)
2015. december 31-én fel lehet használni ahhoz, hogy a rendelkezésre álló szavatoló tőke elérje a szavatoló tőke legalább 25 %-át, a 73/239/EGK irányelv 16. cikkének (3) bekezdése, a 2002/13/EK irányelv 1. cikke, a 2002/83/EK irányelv 27. cikkének (3) bekezdése és a 2005/68/EK irányelv 36. cikkének (3) bekezdése alapján elfogadott törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseknek megfelelően;
(11) Azon biztosítók és viszontbiztosítók tekintetében, amelyek 2011. január 1-je előtt kibocsátott, átcsomagolt hitelkonstrukciókon alapuló, forgalomképes értékpapírokba és más pénzügyi eszközökbe fektetnek be, a 135. cikk (2) bekezdésében említett követelmények csak a 2014. december 31-ét követő új kitettségek hozzáadása vagy kitettségek helyettesítése esetén alkalmazandók.
(12) A 100. cikktől, a 101. cikk (3) bekezdésétől és a 104. cikktől eltérve a következőket kell alkalmazni:
a)
2017. december 31-ig a kockázatkoncentráció részmodulnak és a kamatréskockázati részmodulnak a standard formulával összhangban történő számításakor ugyanazokat a standard paramétereket kell alkalmazni a tagállamok központi kormányzataival vagy központi bankjaival szembeni, bármely más tagállam fizetőeszközében denominált és finanszírozott kitettségek vonatkozásában, mint amilyet a saját fizetőeszközükben denominált és finanszírozott kitettségek vonatkozásában alkalmaznának;
b)
2018-ban a kockázatkoncentráció részmodulnak és a kamatréskockázati részmodulnak a standard formulával összhangban történő számításakor alkalmazott standard paramétereket 80 %-kal kell csökkenteni a tagállamok központi kormányzataival vagy központi bankjaival szembeni, bármely más tagállam fizetőeszközében denominált és finanszírozott kitettségek vonatkozásában;
c)
2019-ben a kockázatkoncentráció részmodulnak és a kamatréskockázati részmodulnak a standard formulával összhangban történő számításakor alkalmazott standard paramétereket 50 %-kal kell csökkenteni a tagállamok központi kormányzataival vagy központi bankjaival szembeni, bármely más tagállam fizetőeszközében denominált és finanszírozott kitettségek vonatkozásában;
d)
2020. január 1-jétől a kockázatkoncentráció részmodulnak és a kamatréskockázati részmodulnak a standard formulával összhangban történő számításakor alkalmazott standard paramétereket nem kell csökkenteni a tagállamok központi kormányzataival vagy központi bankjaival szembeni, bármely más tagállam fizetőeszközében denominált és finanszírozott kitettségek vonatkozásában;
(13) A 100. cikktől, a 101. cikk (3) bekezdésétől és a 104. cikktől eltérve a 2016. január 1-jén vagy azelőtt vásárolt részvények tekintetében abban az esetben használandó standard paramétereket, amikor a standard formula szerint számítják ki a részvénypiaci kockázati részmodult a 304. cikkben meghatározott opció nélkül, a következők súlyozott átlagaként kell kiszámítani:
a)
részvénypiaci kockázati részmodul 304. cikk szerinti kiszámításakor használandó standard paraméter; valamint
b)
a részvénypiaci kockázati részmodul standard formula szerinti és a 304. cikkben meghatározott opció nélküli kiszámításakor alkalmazandó standard paraméter.
Az első albekezdés b) pontjában említett paraméter súlyozása legalább lineárisan növekszik minden egyes év végén, a 2016. január 1-jével kezdődő év során érvényes 0 %-ról a 2023. január 1-jén érvényes 100 %-ra.
A Bizottság a 301a. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el, amelyekben részletesebben meghatározza a teljesítendő kritériumokat, többek között azokat a részvényeket, amelyekre átmeneti időszak vonatkozhat.
Az átmeneti időszak egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EIOPA végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoz ki az e bekezdés alkalmazásához szükséges eljárásokról.
Az EIOPA 2015. június 30-ig benyújtja a Bizottságnak e végrehajtás-technikai standardok tervezetét.
A Bizottság felhatalmazást kap a negyedik albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1094/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.
(14) A 138. cikktől eltérve és e cikk (4) bekezdésének sérelme nélkül, amennyiben a biztosító vagy viszontbiztosító teljesíti ugyan az ezen irányelveknek a 310. cikknek megfelelően történő hatályon kívül helyezése előtti napon a tagállam nemzeti joga szerint alkalmazandó, a 73/239/EGK irányelv 16a. cikkében, 2002/83/EK irányelv 28. cikkében vagy a 2005/68/EK irányelv 37., 38. vagy 39. cikkében említett minimális szavatolótőke-szükségletet, de ezen irányelv alkalmazásának első évében nem teljesíti a szavatolótőke-szükségletet, úgy a felügyeleti hatóság az érintett biztosítónak vagy viszontbiztosítónak előírja, hogy tegye meg a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy megteremtse a szavatolótőke-szükségletet fedező figyelembe vehető szavatoló tőke szintjét, vagy pedig a szavatolótőke-szükséglet teljesítése céljából 2017. december 31-ig csökkentse kockázati profilját.
Az érintett biztosító vagy viszontbiztosító háromhavonta eredményjelentést nyújt be a felügyeleti hatóságnak, amelyben közli a szavatolótőke-szükséglet fedezése érdekében a figyelembe vehető szavatoló tőke létrehozása vagy a kockázati profil csökkentése révén tett intézkedéseket és eredményeket.
Az első albekezdésben említett hosszabbítást vissza kell vonni abban az esetben, ha az eredményjelentés tanúsága szerint a nem teljesítés megállapítása és a jelentés benyújtása között nem történt lényeges előrelépés a szavatolótőke-szükséglet fedezése érdekében a figyelembe vehető szavatoló tőke visszaállítása vagy a kockázati profil csökkentése révén.
(15) Amennyiben 2014. május 23-án a székhely szerinti tagállamok a 2003/41/EK irányelv 4. cikkében említett rendelkezéseket alkalmazták, akkor ezek a tagállamok 2019. december 31-ig továbbra is alkalmazhatják azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyeket azzal a céllal fogadtak el, hogy megfeleljenek a 2002/83/EK irányelv 1-19. cikkének, 27-30. cikkének, 32-35. cikkének, valamint 37-67. cikkének, a 2002/83/EK irányelv alkalmazásának utolsó időpontjában hatályos változatukban.
A Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el az e bekezdésben előírt átmeneti időszak módosítása céljából, amennyiben a 2003/41/EK irányelv 17-17c. cikkének módosításait az e bekezdésben rögzített időpont előtt fogadták el.
(16) A tagállamok 2022. március 31-ig engedélyezhetik a biztosítók vagy viszontbiztosítók legfőbb anyavállalatainak, hogy kérelmezzék egy csoportszintű belső modell alkalmazásának jóváhagyását a csoport egy részére vonatkozóan, amennyiben mind a vállalkozás, mind a legfőbb anyavállalat székhelye ugyanabban a tagállamban van, és a csoportnak ez a része a csoport többi részétől jelentősen különböző kockázati profil miatt egy különálló részt alkot.
(17) A 218. cikk (2) és (3) bekezdésétől eltérve az e cikk (8)-(12) és 15. bekezdésében, valamint a 308c., 308d. és 308e. cikkben meghatározott átmeneti rendelkezések csoportszinten értelemszerűen alkalmazandók.
A 218. cikk (2), (3) és (4) bekezdésétől eltérve az e cikk (14) bekezdésében meghatározott átmeneti rendelkezések értelemszerűen alkalmazandók csoportszinten és azokban az esetekben, amikor egy csoport részesedéssel rendelkező biztosítói vagy viszontbiztosítói, illetve biztosítói vagy viszontbiztosítói teljesítik a 98/78/EK irányelv 9. cikkében rögzített módosított szavatolótőke-követelményt, de nem teljesítik a csoportszintű szavatolótőke-szükséglet követelményét.
A Bizottság a 301a. cikkel összhangban olyan felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el, amelyek meghatározzák a csoportszintű szavatolótőke-megfelelésben bekövetkező változásokat azokban az esetekben, melyekben az e cikk (13) bekezdésében említett átmeneti rendelkezések alkalmazandók, és amely változások a következőkkel kapcsolatosak:
a)
a figyelembe vehető szavatoló tőke kettős felhasználásának kizárása, valamint a 222. és 223. cikkben meghatározott csoporton belüli tőkeképzés kizárása;
b)
az eszközöknek és forrásoknak a 224. cikk szerinti értékelése;
c)
a 225. cikkben meghatározott kapcsolt biztosítókra és viszontbiztosítókra vonatkozó számítási módszerek alkalmazása;
d)
a 226. cikkben meghatározott köztes biztosítói holdingtársaságokra vonatkozó számítási módszerek alkalmazása;
e)
a csoportszintű szavatolótőke-megfelelés kiszámításának módszerei a 230. és a 233. cikk alapján;
f)
a csoportszintű szavatolótőke-szükséglet kiszámításának módszerei a 231. cikk alapján;
g)
a 232. cikkben meghatározott csoportszintű többlettőke-követelmény megállapítása;
h)
a 235. cikkben meghatározott biztosítói holdingtársaság csoportszintű szavatolótőke-megfelelése kiszámításának elvei.
308c. cikk
A kockázatmentes hozamgörbére vonatkozó átmeneti intézkedések
(1) A biztosítók és viszontbiztosítók a felügyeleti hatóságok előzetes jóváhagyásával az érintett kockázatmentes hozamgörbére vonatkozóan átmeneti kiigazítást alkalmazhatnak az elfogadható biztosítási és viszontbiztosítási kötelezettségek tekintetében.
(2) Minden pénznem esetében a kiigazítást a következő mutatók különbségének részeként kell kiszámítani:
a)
a biztosítók vagy viszontbiztosítók által a 2002/83/EK irányelv 20. cikke alapján az irányelv alkalmazásának utolsó időpontjában elfogadott törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezésekkel összhangban megállapított kamatláb;
b)
az egyetlen diszkontrátaként kiszámított éves tényleges kamatláb, amely az elfogadható biztosítási és viszontbiztosítási kötelezettségek portfóliójának pénzáramlásaira alkalmazva az elfogadható biztosítási és viszontbiztosítási kötelezettségek portfóliójának legjobb becslés szerinti értékével megegyező értéket eredményez, a pénz időértékét a 77. cikk (2) bekezdésében említett kockázatmentes hozamgörbe alkalmazásával figyelembe véve.
Amennyiben a tagállamok a 2002/83/EK irányelv 20. cikke (1) bekezdésének B(a)(ii) pontja alapján fogadnak el törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, az e bekezdés első albekezdésének a) pontjában említett kamatlábat a biztosítók vagy viszontbiztosítók által a 2002/83/EK irányelv alkalmazásának utolsó időpontjában használt módszerekkel kell meghatározni.
Az első albekezdésben említett rész minden év végén lineárisan csökken a 2016. január 1-jei kezdő évi 100 %-ról 2032. január 1-jén 0 %-ra.
Ha a biztosítók és viszontbiztosítók a 77d. cikk szerinti volatilitási korrekciót alkalmazzák, a b) pont szerinti vonatkozó kockázatmentes hozamgörbe a 77d. cikkben meghatározott kiigazított vonatkozó kockázatmentes hozamgörbe.
(3) Az elfogadható biztosítási és viszontbiztosítási kötelezettségek csak a következő feltételeknek megfelelő biztosítási és viszontbiztosítási kötelezettségeket foglalhatják magukban:
a)
a biztosítási és viszontbiztosítási kötelezettségeket eredményező szerződéseket ezen irányelv alkalmazásának első időpontja előtt kötötték, kizárva az ebben az időpontban vagy ezt az időpontot követően meghosszabbított szerződéseket;
b)
a 2002/83/EK irányelv alkalmazásának utolsó időpontjáig a biztosítási és viszontbiztosítási kötelezettségek biztosítástechnikai tartalékait az irányelv 20. cikke alapján elfogadott törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezésekkel összhangban határozták meg ezen irányelv alkalmazásának utolsó időpontjában;
c)
a 77b. cikk a biztosítási és viszontbiztosítási kötelezettségekre nem alkalmazandó.
(4) Az (1) bekezdést alkalmazó biztosítók és viszontbiztosítók:
a)
az elfogadható biztosítási és viszontbiztosítási kötelezettségeket a 77d. cikkben meghatározott volatilitási korrekció kiszámítása során nem veszik figyelembe;
b)
nem alkalmazhatják a 308d. cikket;
c)
az 51. cikkben foglalt szolvencia- és pénzügyi helyzetről szóló jelentésük részeként nyilvánosságra hozzák egyrészt, hogy az átmeneti kockázatmentes hozamgörbét alkalmazzák, másrészt az ezen átmeneti intézkedés alkalmazásának hiánya által a pénzügyi helyzetükre gyakorolt hatások számszerűsítését.
308d. cikk
A biztosítástechnikai tartalékokra vonatkozó átmeneti intézkedések
(1) A biztosítók és viszontbiztosítók a felügyeleti hatóságok előzetes jóváhagyásával a biztosítástechnikai tartalékokra vonatkozó átmeneti levonást kérhetnek. A levonás a 80. cikkben említett homogén kockázati csoportok szintjén alkalmazható.
(2) Az átmeneti levonás az alábbi két összeg különbségének egy részére vonatkozik:
a)
biztosítástechnikai tartalékok a viszontbiztosítási szerződésekből és a különleges célú gazdasági egységektől megtérülő összegek levonása után a 76. cikk értelmében ezen irányelv alkalmazásának első időpontjában történő kiszámítás szerint;
b)
biztosítástechnikai tartalékok a 73/239/EGK irányelv 15. cikke, 2002/83/EK irányelv 20. cikke és a 2005/68/EK irányelv 32. cikke alapján elfogadott törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések alapján ezen irányelvek az ezen irányelv 310. cikkének megfelelően történő hatályon kívül helyezése előtti napon számított, a viszontbiztosítási szerződésekből megtérülő összegek levonása után.
A maximális levonható rész minden év végén lineárisan csökken a 2016. január 1-jén kezdődő év során érvényes 100 %-ról 2032. január 1-jén 0 %-ra.
Amennyiben a biztosítók és viszontbiztosítók ezen irányelv alkalmazásának első időpontjában a 77d. cikkben említett volatilitási korrekciót alkalmazzák, az a) pontban említett összeg az azon időpontban érvényes volatilitási korrekcióval számítandó.
(3) A felügyeleti hatóság előzetes jóváhagyása esetén vagy annak kezdeményezésére a 2. cikk a) és b) pontjában említett átmeneti levonás kiszámítása céljából felhasznált biztosítástechnikai tartalékok összege, beleértve adott esetben a volatilitási korrekciót, kétévente, vagy ha a vállalkozás kockázati profilja alapvetően megváltozott, gyakrabban újraszámolható.
(4) A felügyeleti hatóság korlátozhatja a (2) bekezdésben említett levonást, amennyiben annak alkalmazása az adott vállalkozásra vonatkozó pénzügyiforrás-követelmények csökkenését eredményezheti a 73/239/EGK, a 2002/83/EK és a 2005/68/EK irányelv alapján elfogadott törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezésekkel összhangban, ezen irányelvek az ezen irányelv 310. cikkének megfelelően történő hatályon kívül helyezése előtti napon kiszámított összegekhez képest.
(5) Az (1) bekezdést alkalmazó biztosítók és viszontbiztosítók:
a)
nem alkalmazhatják a 308c. cikket;
b)
amennyiben az átmeneti levonás alkalmazása nélkül nem felelnek meg a szavatolótőke-szükségletnek, évente jelentést nyújtanak be a felügyeleti hatóságnak, amely tartalmazza a szavatolótőke-szükséglet fedezésére szolgáló figyelembe vehető szavatoló tőke szintjének a (2) bekezdésben megállapított átmeneti időszak végéig történő visszaállítására vagy a szavatolótőke-szükségletnek történő megfelelés visszaállítása érdekében kockázati profiljának csökkentésére irányuló megtett intézkedéseket és az ez irányba történő előrelépéseket;
c)
az 51. cikkben foglalt szolvencia- és pénzügyi helyzetről szóló jelentésük részeként nyilvánosságra hozzák egyrészt, hogy a biztosítástechnikai tartalékokkal kapcsolatban az átmeneti levonást alkalmazzák, másrészt az ezen átmeneti levonás alkalmazásának hiánya által a pénzügyi helyzetükre gyakorolt hatások számszerűsítését.
308e. cikk
A kockázatmentes hozamgörbére és a biztosítástechnikai tartalékokra vonatkozó átmeneti intézkedésekkel kapcsolatos fokozatos bevezetési terv
A 308c. és 308d. cikkben megállapított átmeneti intézkedéseket alkalmazó biztosítók és viszontbiztosítók amint észlelik, tájékoztatják a felügyeleti hatóságot, hogy az átmeneti intézkedések alkalmazása nélkül nem fognak tudni eleget tenni a szavatolótőke-szükségletnek. A felügyeleti hatóság előírja az érintett biztosítónak vagy viszontbiztosítónak, hogy tegye meg a szükséges intézkedéseket a szavatolótőke-szükségletnek való megfelelés átmeneti időszak végén történő biztosítása érdekében.
A szavatolótőke-szükségletnek ezen átmeneti intézkedések alkalmazása nélkül történő nem megfelelés észlelésétől számított két hónapon belül az érintett biztosító vagy viszontbiztosító fokozatos bevezetési tervet nyújt be a felügyeleti hatóságnak, amelyben ismerteti a szavatolótőke-szükséglet fedezésére szolgáló figyelembe vehető szavatoló tőke szintjének létrehozására vagy kockázati profiljának csökkentésére irányuló tervezett intézkedéseket a szavatolótőke-szükségletnek az átmeneti időszak végére történő megfelelés biztosítása érdekében. Az érintett biztosító vagy viszontbiztosító az átmeneti időszak során frissítheti a fokozatos bevezetési tervet.
Az érintett biztosítók vagy viszontbiztosítók évente jelentést nyújtanak be felügyeleti hatóságukhoz a szavatolótőke-szükségletnek az átmeneti időszak végére történő megfelelés biztosítása érdekében tett intézkedésekről és az ez irányba történő előrelépésről. A felügyeleti hatóságok visszavonják az átmeneti intézkedések alkalmazására vonatkozó jóváhagyást, amennyiben az eredményjelentés alapján a szavatolótőke-szükséglet átmeneti időszak végére történő megfelelésének megvalósulása nem realisztikus.”
81.
A 309. cikk (1) bekezdése a következőképpen módosul:
a)
Az első albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a 4., 10., 13., 14., 18., 23., 26-32., 34-49., 51-55., 67., 68., 71., 72,. 74-85., 87-91., 93-96., 98., 100-110., 112., 113., 115-126., 128., 129., 131-134., 136-142., 144., 146., 148., 162-167., 172., 173., 178., 185., 190., 192., 210-233., 235-240., 243-258., 260-263., 265., 266., 303. és 304. cikknek, valamint a III. és IV. mellékletnek 2015. március 31-ig megfeleljenek. E rendelkezések szövegét haladéktalanul megküldik a Bizottságnak.”;
b)
A szöveg a következő albekezdéssel egészül ki:
„A második albekezdéstől eltérve a tagállamok alkalmazzák azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a 308a. cikknek 2015. április 1-jétől megfeleljenek.”
82.
A rendelet az alábbi cikkel egészül ki
„310a. cikk
Az EIOPA személyzete és erőforrásai
Az EIOPA felméri az ezen irányelv értelmében rá háruló hatáskörökből és feladatokból eredő személyzeti és erőforrásigényeit, és erről jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Bizottságnak.”
83.
A 311. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„311. cikk
Hatálybalépés
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
A 308a. cikket 2015. április 1-jétől kell alkalmazni.
Az 1., 2., 3., 5-9., 11., 12., 15, 16.,17., 19-22., 24., 25., 33., 57-66., 69., 70., 73., 145., 147., 149-161., 168-171., 174-177., 179-184., 186-189., 191., 193-209., 267-300., 302., 305-308., 308b. cikket és az I., II., V., VI. és VII. mellékletet 2016. január 1-jétől kell alkalmazni.
A Bizottság a harmadik bekezdésben említett időpont előtt is elfogadhat felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat, szabályozástechnikai standardokat és végrehajtás-technikai standardokat.”
84.
A III melléklet A. részének (28) pontja helyébe a következő szöveg lép:
„(28)
bármely esetben és az (1)-(27) és (29) pontban felsorolt nem-életbiztosítók társasági formáinak alternatívájaként az európai részvénytársaság (SE) formája, a 2157/2001/EK tanácsi rendelet(1) meghatározása szerint;
(29)
amennyire az érintett tagállamokban lehetőség van arra, hogy a szövetkezeti társasági formák nem életbiztosítási tevékenységet is folytassanak, és az (1)-(28) pontban felsorolt nem-életbiztosítók társasági formáinak alternatívájaként az európai szövetkezet formája, az 1435/2003/EK tanácsi rendelet (34) meghatározása szerint.
85.
A III. melléklet B. részének (28) pontja helyébe a következő szöveg lép:
„(28)
bármely esetben és az (1)-(27) és (29) pontban felsorolt életbiztosítók társasági formáinak alternatívájaként az európai részvénytársaság (SE) formája, a 2157/2001/EK tanácsi rendelet meghatározása szerint;
(29)
amennyire az érintett tagállamokban lehetőség van arra, hogy a szövetkezeti társasági formák életbiztosítási tevékenységet is folytassanak, és az (1)-(28) pontban felsorolt életbiztosítók társasági formáinak alternatívájaként az európai szövetkezet formája, az 1435/2003/EK rendelet meghatározása szerint.”
86.
A III. melléklet C. részében a (28) pont helyébe a következő szöveg lép:
„(28)
bármely esetben és az (1)-(27) és (29) pontban felsorolt viszontbiztosítók társasági formáinak alternatívájaként az európai részvénytársaság (SE) formája, a 2157/2001/EK rendelet meghatározása szerint;
(29)
amennyire az érintett tagállamokban lehetőség van arra, hogy a szövetkezeti társasági formák viszontbiztosítási tevékenységet is folytassanak, és az (1)-(28) pontban felsorolt viszontbiztosítók társasági formáinak alternatívájaként az európai szövetkezet formája, az 1435/2003/EK rendelet meghatározása szerint.”
87.
A VII. mellékletben levő megfelelési táblázatban az „ez az irányelv” oszlopban beillesztésre kerül a 13. cikk (27) bekezdés a 73/239/EGK irányelv 5. cikke d) pontjának megfelelőjeként.
3. cikk
Az 1060/2009/EK rendelet módosítása
Az 1060/2009/EK rendeletben a 2. cikk (3) bekezdését el kell hagyni.
4. cikk
Az 1094/2010/EU rendelet módosításai
Az 1094/2010/EU rendelet a következőképpen módosul:
1.
A 13. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Az Európai Parlament vagy a Tanács a Bizottság által elfogadott szabályozástechnikai standardról szóló értesítés időpontját követő három hónapon belül kifogást emelhet a szabályozástechnikai standarddal szemben. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ezen időtartam három hónappal meghosszabbodik.
Ha a Bizottság a Hatóság által benyújtott szabályozástechnikai standardtervezettel megegyező szabályozástechnikai standardot fogad el, akkor az az időszak, amelynek során az Európai Parlament és a Tanács kifogást emelhet, az értesítés időpontjától számított egy hónap. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ezen időtartam egy hónappal meghosszabbodik. A meghosszabbított időtartam az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére további egy hónappal meghosszabbítható.”
2.
A 17. cikk (2) bekezdésében a második albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„A 35. cikkben meghatározott hatáskörök sérelme nélkül az illetékes hatóság minden olyan információt haladéktalanul a Hatóság rendelkezésére bocsát, amelyet a Hatóság a vizsgálatához szükségesnek tart, beleértve azt, hogy az 1. cikk (2) bekezdésében említett jogi aktusokat az uniós jognak megfelelően alkalmazzák-e.”
5. cikk
Az 1095/2010/EU rendelet módosításai
Az 1095/2010/EU rendelet a következőképpen módosul:
1.
A 13. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Az Európai Parlament vagy a Tanács a Bizottság által elfogadott szabályozástechnikai standardról szóló értesítés időpontját követő három hónapon belül kifogást emelhet a szabályozástechnikai standarddal szemben. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ezen időtartam három hónappal meghosszabbodik.
Ha a Bizottság a Hatóság által benyújtott szabályozástechnikai standardtervezettel megegyező szabályozástechnikai standardot fogad el, akkor az az időszak, amelynek során az Európai Parlament és a Tanács kifogást emelhet, az értesítés időpontjától számított egy hónap. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ezen időtartam egy hónappal meghosszabbodik. A meghosszabbított időtartam az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére további egy hónappal meghosszabbítható.”
2.
A 17. cikk (2) bekezdésében a második albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„A 35. cikkben meghatározott hatáskörök sérelme nélkül az illetékes hatóság minden olyan információt haladéktalanul a Hatóság rendelkezésére bocsát, amelyet a Hatóság a vizsgálatához szükségesnek tart, beleértve azt, hogy az 1. cikk (2) bekezdésében említett jogi aktusokat az uniós jognak megfelelően alkalmazzák-e.”
6. cikk
Felülvizsgálat
A Bizottság 2017. január 1-jéig és ezt követően évente jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amelyben megállapítja, hogy az EFH-k benyújtották-e a 2003/71/EK és a 2009/138/EK irányelvben meghatározott szabályozástechnikai standardtervezeteket és végrehajtás-technikai standardtervezeteket, valamint hogy azok benyújtása kötelező-e vagy opcionális, és adott esetben javaslatokat tesz.
7. cikk
Átültetés
(1) A tagállamok legkésőbb 2015. március 31-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az 1. cikk (1) bekezdésének és a 2. cikk 1), (3), (6)-(11), (13), (14), (17)-(23), (32), (34), (36), (38)-(44), (46)-(54), (56)-(59) (65)-(70), (72), (75), (76), (80), (81), (84), (85) és (86) bekezdésének megfeleljenek. Haladéktalanul közlik a Bizottsággal ezen intézkedések szövegét.
(2) Az (1) bekezdésben említett intézkedéseket 2016. január 1-jétől alkalmazzák.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(3) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
8. cikk
Hatálybalépés
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
A 2. cikk (25), (43) és (82) bekezdését 2015. március 31-től kell alkalmazni.
9. cikk
Címzettek
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Strasbourgban, 2014. április 16-án.