РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1058/2012 НА КОМИСИЯТА
от 12 ноември 2012 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1881/2006 относно максимално допустимите количества на афлатоксини в сушени смокини
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията от 19 декември 2006 г. за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (2) се установяват максимално допустимите количества на афлатоксин B1 и на общото съдържание на афлатоксини (афлатоксини B1+G1+B2+G2) в редица храни.
(2)
Необходимо е да се променят стойностите на максимално допустимите количества на афлатоксини в сушени смокини, за да се вземат предвид новостите в Кодекс Алиментариус, актуалната информация за това до каква степен може да бъде избегнато наличието на афлатоксини чрез прилагането на добри практики и новата научна информация за разликата в риска за здравето при различните хипотетични максимално допустими количества на афлатоксин В1 и общото съдържание на афлатоксини в различни хранителни продукти.
(3)
В Кодекс Алиментариус е определенa допустима стойност от 10 μg/kg за общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини „готови за консумация“ (3). Максимално допустимото количество е определено въз основа на оценката, извършена от Съвместния експертен комитет на ФАО/СЗО по добавките в храните (наричан по-долу „СЕКДХ“) по време на шейсет и осмото му заседание относно въздействието от експозицията и рисковете за здравето при различни хипотетични максимално допустими количества на афлатоксини в бадеми, бразилски орехи, лешници, шамфъстъци и сушени смокини (4). По отношение на сушените смокини комитетът заключи, че независимо от приложените хипотетични максимално допустими количества, не се наблюдава значително въздействие върху цялостната експозиция на афлатоксини, приемани чрез храната. Беше доказано, че чрез прилагането на добри практики може да се постигне равнище от 10 μg/kg общо съдържание на афлатоксини.
(4)
В Кодекс Алиментариус са определени единствено максимално допустимите количества за общото съдържание на афлатоксини поради наблюдаваните в съотношението между афлатоксин B1 и общото съдържание на афлатоксини големи различия, породени от редица фактори (година на реколтата, сорт, атмосферни условия). Предвид факта обаче, че афлатоксин В1 е най-мощният канцероген, в законодателството на ЕС са определени отделни по-ниски максимално допустими количества на афлатоксин В1 в допълнение към общото съдържание на афлатоксини. Общото съдържание на афлатоксини е сборът на афлатоксините B1, B2, G1 и G2. Във връзка с това е целесъобразно максимално допустимите количества, установени за афлатоксин B1, да съответстват на допустимите количества, определени за общото съдържание на афлатоксини. Съответното количество афлатоксин B1 беше определено въз основа на събрани от 2005 г. насам данни за наличието на афлатоксини в сушени смокини. От това изчисление е видно, че съотношението между съдържанието на афлатоксин В1 и общото съдържание на афлатоксини е средно около 0,6, което се различава от предишното предположение, че концентрацията на афлатоксин В1 е средно около 50 % от общото съдържание на афлатоксини.
(5)
Резултатите от споменатата по-горе оценка, извършена от СЕКХД, на въздействието при експозицията на различни максимално допустими количества в сушени смокини беше потвърдена от актуализираната оценка на експозицията (5), изготвена от отдела за мониторинг на хранителния режим и химически мониторинг на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ), според която при различните варианти на експозиция увеличаването на експозицията на афлатоксини, приемани чрез храната, е между 0,15 до 0,26 % при максимални количества за общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини от 10 μg/kg в сравнение с 4 μg/kg. Въз основа на предходни оценки на ЕОБХ по този въпрос (6) може да се заключи, че такова увеличаване не би имало неблагоприятни последици за общественото здраве. Поради това е целесъобразно да се заменят стойностите на максимално допустимите количества, прилагани в момента в Съюза, с определеното в Кодекс Алиментариус максимално допустимо количество за общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини и съответното максимално допустимо количество за афлатоксин В1, както и да бъде съответно изменен Регламент (ЕО) № 1881/2006.
(6)
Тъй като комисията за Кодекс Алиментариус не е определила максимално допустимо количество за общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини, различни от смокини „готови за консумация“, е целесъобразно да се запази съществуващото в Съюза максимално допустимо количество за общо съдържание на афлатоксини в сушени смокини и да се адаптира само максимално допустимото количество за афлатоксин В1 в такива смокини, за да се вземат под внимание по-актуалните данни за съотношението на концентрацията между афлатоксин В1 и общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини.
(7)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и нито Европейският парламент, нито Съветът възразиха срещу тях.
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 ноември 2012 година.
A BIZOTTSÁG 1058/2012/EU RENDELETE
(2012. november 12.)
az 1881/2006/EK rendeletnek a szárított fügében előforduló aflatoxinok felső határértékei tekintetében történő módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az élelmiszerekben előforduló szennyező anyagok ellenőrzésére vonatkozó közösségi eljárások megállapításáról szóló, 1993. február 8-i 315/93/EGK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 2. cikke (3) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az élelmiszerekben előforduló egyes szennyező anyagok felső határértékeinek meghatározásáról szóló, 2006. december 19-i 1881/2006/EK bizottsági rendelet (2) meghatározza az egyes élelmiszerekben előforduló aflatoxin B1, valamint az összes aflatoxin (aflatoxin B1 + G1 + B2 + G2) felső határértékeit.
(2)
Tekintettel a Codex Alimentariust érintő változásokra, továbbá az arra vonatkozó új információkra, hogy a helyes módszerek alkalmazásával milyen mértékben lehet megelőzni az aflatoxinok termelődését, valamint az élelmiszerekben előforduló aflatoxin B1 és összes aflatoxin különböző hipotetikus felső határértékeiből adódó eltérő egészségi kockázatokra vonatkozó új tudományos adatokra, módosítani kell a szárított fügében előforduló aflatoxinok felső határértékeit.
(3)
A Codex Alimentarius az összes aflatoxinra vonatkozó felső határértéket „azonnal fogyasztható” szárított füge esetében 10 μg/kg-ban határozta meg (3). A felső határértéket az élelmiszer-adalékanyagokkal foglalkozó közös FAO/WHO szakértői bizottság (JECFA) értékelése alapján határozták meg, amelyet a JECFA az aflatoxinok mandula, brazildió, mogyoró, pisztácia és szárított füge tekintetében meghatározott különböző hipotetikus felső határértékeinek való expozíció következményeivel és a különböző felső határértékekből adódó egészségi kockázatokkal foglalkozó 68. ülésén végzett el (4). A bizottság úgy találta, hogy a szárított füge esetében bármelyik hipotetikus felső határértéket alkalmazzák, az nincs jelentős hatással az általános étrendből adódó aflatoxinoknak való expozícióra. Kimutatták, hogy a helyes módszerek alkalmazásával lehetséges az összes aflatoxinra vonatkozó 10 μg/kg-os felső határérték betartása.
(4)
A Codex Alimentarius csak azért határozott meg felső határértéket az összes aflatoxin tekintetében, mivel az aflatoxin B1 és az összes aflatoxin közötti arányban nagy különbségeket tapasztaltak, amelyeket számos tényező okozott (termesztési év, fajta, időjárás). Tekintettel arra, hogy az aflatoxin B1 a legerősebben rákkeltő, az uniós jog az összes aflatoxinra vonatkozó felső határérték mellett az aflatoxin B1-re is meghatározott egy felső határértéket, mely alacsonyabb, mint az összes aflatoxinra meghatározott érték. Az összes aflatoxin az aflatoxin B1, B2, G1 és G2 összege. Indokolt tehát, hogy az aflatoxin B1-re meghatározott felső határérték igazodjon az összes aflatoxin tekintetében meghatározott felső határértékhez. Az aflatoxin B1 szóban forgó határértékét a szárított fügében előforduló aflatoxinokkal kapcsolatos, 2005 óta gyűjtött adatok alapján állapították meg. E számításból egyértelmű, hogy az aflatoxin-B1-/összes aflatoxintartalom aránya átlagosan 0,6 körüli, nem helyes tehát a korábbi feltételezés, hogy az aflatoxin B1 koncentrációja az összes aflatoxinban átlagosan körülbelül 50 %-os.
(5)
Az eltérő felső határértékeknek való expozíció következményeiről szóló fenti JECFA-értékelés eredményét megerősítette az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) Étrend- és Vegyianyag-ellenőrző Egysége által végzett, aktualizált expozíciós értékelés (5) is. Az értékelésben megadott becslés szerint a különböző expozíciós forgatókönyvek esetében az étrendből adódó aflatoxinexpozíció 0,15 % és 0,26 % közötti arányban nő, ha az összes aflatoxinnak a szárított fügére meghatározott 4 μg/kg-os felső határértékét 10 μg/kg-ra emelik. Az e témakörben végzett korábbi EFSA-értékelésekből (6) levonható a következtetés, hogy egy ilyen mértékű növekedés nem lenne ártalmas a népesség egészségére. Indokolt tehát az Európai Unióban alkalmazott, a szárított fügében előforduló összes aflatoxinra, és a megfelelő aflatoxin B1-re a Codex által meghatározott felső határértékeket kiigazítani, és a 1881/2006/EK rendeletet ennek megfelelően módosítani.
(6)
Mivel a Codex Alimentarius Bizottság csak az „azonnal fogyasztható” fügék esetében határozott meg felső határértéket az összes aflatoxin tekintetében, más fügék esetében nem, ezért indokolt megtartani az „azonnal fogyasztható” fügékre vonatkozó összes aflatoxinra meghatározott jelenlegi uniós felső határértéket, és csak az ilyen fügékben előforduló aflatoxin B1-re vonatkozó értéket kiigazítani annak érdekében, hogy figyelembe vegyük a szárított fügében előforduló aflatoxin B1 koncentrációjának és az összes aflatoxin koncentrációjának arányára vonatkozó újabb adatokat.
(7)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság véleményével, és sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem ellenezte azokat,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1881/2006/EK rendelet melléklete e rendelet mellékletének megfelelően módosul.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. november 12-én.