ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 526/2014 НА КОМИСИЯТА
от 12 март 2014 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти за определяне на използвания като приближение спред и на критерия за ограничен брой по-малки портфейли за риска във връзка с корекцията на кредитната оценка
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012, и по-специално член 383, параграф 7, трета алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Усъвършенстваният метод за определяне на капиталовите изисквания за риска във връзка с корекцията на кредитната оценка (ККО) може да се прилага по отношение на контрагенти, за които не е известен спредът по суап за кредитно неизпълнение. В такъв случай институциите следва да използват спред, който е подходящ с оглед на рейтинга, сектора и района на контрагента („използван като приближение спред“) в съответствие с член 383, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013.
(2)
Правилата за определяне на спреда, използван като приближение за риска във връзка с ККО, следва да предвиждат използването на широки категории по отношение на рейтинга, сектора и района, както и да позволяват на институциите необходимата гъвкавост, за да определят въз основа на своята експертна оценка най-подходящия спред, използван като приближение.
(3)
Когато се определя точният начин, по който институциите да вземат предвид характеристиките на рейтинга, сектора и района на отделните емитенти при оценката на подходящия спред, който да бъде използван като приближение, с цел определяне на капиталовите изисквания, както се изисква от Регламент (ЕС) № 575/2013, следва да се установят правила за разглеждането на тези характеристики, като се посочат минимални категории за всяка от тях, с което да се осигури хармонизирано прилагане на тези условия.
(4)
Освен това по отношение на отделните емитенти, между които съществува връзка, като например между регионално правителство или местен орган на власт и централно правителство, следва да бъде възможно оценката на подходящия спред, който да бъде използван като приближение, да се извършва въз основа на кредитния спред на отделен емитент, когато това води до по-точна оценка.
(5)
С оглед по-прецизното определяне на изискването относно риска във връзка с корекцията на кредитната оценка, използваният като приближение спред следва да се определя на базата на данни от ликвиден пазар, а допусканията по отношение на данните, като например интерполация и екстраполация на данни, отнасящи се за различни моменти, следва да бъдат теоретично обосновани.
(6)
За да се гарантира сближаването на практиките между институциите и да се избегнат несъответствията, като се има предвид, че вътрешните вероятности от неизпълнение („PD“), спредовете по суап за кредитно неизпълнение („CDS“) и загубата при неизпълнение („LGD“) представляват уравнение с две неизвестни, както и че според обичайната пазарна практика, за да бъдат получени вътрешните PD въз основа на пазарни спредове се използва фиксирана стойност за параметъра LGD, институциите следва да използват стойност на LGDMKT, съгласувана с фиксираната LGD, която обикновено се използва от участниците на пазара за определяне на вътрешните PD въз основа на тези търгувани на ликвидни пазари кредитни спредове, въз основа на които е определен използваният като приближение кредитен спред на съответния контрагент.
(7)
За да бъде получено разрешение за използване на усъвършенствания метод във връзка с ККО за ограничен брой по-малки портфейли, е целесъобразно даден портфейл да се разглежда като нетираща съвкупност съгласно посоченото в член 272, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013, да се вземат предвид необхванатите от метода на вътрешните модели (МВМ) трансакции, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, и размерът на необхванатите от МВМ нетиращи съвкупности, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, като същевременно те бъдат ограничени като процент от общия брой на всички трансакции, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, и като процент от общия размер на всички нетиращи съвкупности, по отношение на които се изчислява изискването относно риска във връзка с ККО, за да бъдат отчетени различните мащаби на институциите.
(8)
За да бъдат избегнати евентуалните прекъсвания, използването на усъвършенствания метод във връзка с ККО за ограничен брой по-малки портфейли следва да се преустанови единствено при неспазване на количествените граници през две последователни тримесечия.
(9)
Освен това, за да могат да изпълняват надзорните си задължения по ефикасен начин, компетентните органи следва да са в състояние да научат за нарушаването на изискването за ограничен брой по-малки портфейли; следователно в тези случаи институциите следва да уведомяват компетентните органи.
(10)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, предадени на Комисията от Европейския банков орган.
(11)
Европейският банков орган проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците в банковия сектор, създадена съгласно член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (1),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определяне на подходящ спред, който да бъде използван като приближение
1. Спредът, използван като приближение за даден контрагент, се счита за подходящ с оглед на рейтинга, сектора и района на контрагента в съответствие с член 383, параграф 1, четвърта алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013, когато е изпълнено всяко едно от следните условия:
а)
използваният като приближение спред е определен, като са отчетени всички характеристики на рейтинга, сектора и района на контрагента съгласно посоченото в букви б), в) и г);
б)
характеристиките на рейтинга са били установени при отчитане на предварително определената йерархия на източниците на вътрешни и външни рейтинги. Рейтингите се отнасят към степените на кредитно качество, посочени в член 384, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013. Когато съществуват няколко външни рейтинга, съотнасянето им към степените на кредитно качество следва подхода, приложим по отношение на няколко кредитни оценки, определен в член 138 от посочения регламент;
в)
характеристиките на сектора са били определени при отчитане на най-малко следните категории:
i)
публичен сектор;
ii)
финансов сектор;
iii)
други;
г)
характеристиките на района са били определени при отчитане на най-малко следните категории:
i)
Европа;
ii)
Северна Америка;
iii)
Азия;
iv)
останалата част на света;
д)
използваният като приближение спред отразява по представителен начин наличните спредове по суап за кредитно неизпълнение и спредовете по други търгувани на ликвидни пазари инструменти за кредитен риск, отговарящи на съответната комбинация от приложими категории и спазващи критерия за качество на данните, посочен в параграф 3;
е)
целесъобразността на използвания като приближение спред се определя с оглед на променливостта, а не на нивото на спреда.
2. В процеса на разглеждане на характеристиките на рейтинга, сектора и района на контрагента в съответствие с параграф 1, оценката на спреда, който да бъде използван като приближение, се смята за целесъобразна по отношение на регионалното правителство или местния орган на власт на базата на кредитния спред на съответното централно правителство емитент, когато са изпълнени следните две условия:
а)
регионалното правителство или местният орган на власт и централното правителство имат еднакви рейтинги;
б)
регионалното правителство или местният орган на власт няма рейтинг.
3. Всички входящи данни, използвани при определянето на използвания като приближение спред, се основават на надеждни данни, наблюдавани на ликвиден двупосочен пазар, както е определено в член 338, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013. Съществуват достатъчно данни, за да се генерира спред, който да бъде използван като приближение, за всички съответни моменти и за историческите периоди, представени в член 383, параграф 5 от посочения регламент.
Член 2
Установяване на LGDMKT
С оглед установяване на загубата при неизпълнение на контрагента („LGDMKT“) за целите на изчисляването на капиталовите изисквания за риск във връзка с ККО съгласно усъвършенствания метод за контрагент, който изисква прилагането на използван като приближение спред, институциите използват стойност на LGDMKT, която е съвместима с фиксираните LGD, обикновено използвани от участниците на пазара за определяне на вътрешните PD въз основа на тези пазарни спредове, които са били използвани за определяне на използвания като приближение спред за контрагента в съответствие с разпоредбите на член 1.
Член 3
Количествени ограничения на броя и размера на квалифицираните портфейли
1. Критерият за ограничен брой по-малки портфейли, посочен в член 383, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013, е спазен, когато е изпълнено всяко едно от следните условия:
а)
броят на всички невключени в МВМ трансакции, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, не надвишава 15 % от общия брой на трансакциите, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО;
б)
размерът на всяка индивидуална невключена в МВМ нетираща съвкупност, спрямо която се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, не надвишава 1 % от общия размер на всички нетиращи съвкупности, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО;
в)
общият размер на всички невключени в МВМ нетиращи съвкупности, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, не надвишава 10 % от общия размер на всички нетиращи съвкупности, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО.
2. За целите на параграф 1, букви б) и в) размерът на нетираща съвкупност представлява експозицията при неизпълнение на нетиращата съвкупност, изчислена чрез метода на пазарната оценка, посочен в член 274 от Регламент (ЕС) № 575/2013, като се отчитат ефектите от нетирането в съответствие с член 298 от същия регламент, но не и ефектите от обезпечението.
3. За целите на параграф 1 институцията изчислява за всяко тримесечие средната аритметична стойност на събираните най-малко ежемесечно данни относно съотношението на:
а)
броя невключени в МВМ трансакции спрямо общия брой трансакции;
б)
индивидуалния размер на най-голямата невключена в МВМ нетираща съвкупност спрямо общия размер на всички нетиращи съвкупности; както и
в)
общия размер на всички невключени в МВМ нетиращи съвкупности спрямо общия размер на всички нетиращи съвкупности.
4. Ако посоченият в параграф 1 критерий не е изпълнен в рамките на две последователни изчисления, посочени в параграф 3, за изчисляването на капиталовите изисквания за риск във връзка с ККО за всички невключени в МВМ нетиращи съвкупности институцията използва стандартизирания метод, установен в член 384 от Регламент (ЕС) № 575/2013, и уведомява компетентните органи.
5. Условията, посочени в параграф 1, се прилагат на индивидуална, подконсолидирана или консолидирана основа в зависимост от обхвата на разрешението за използване на метода на вътрешните модели, посочено в член 283 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
Член 4
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 март 2014 година.
A BIZOTTSÁG 526/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. március 12.)
az 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a hitelértékelési korrekciós kockázathoz kapcsolódóan a közelítő felárat és a korlátozott számú kisebb portfóliót meghatározó szabályozástechnikai standardtervezetek tekintetében történő kiegészítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről és a 648/2012/EU rendelet módosításáról szóló, 2013. június 26-i 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre és különösen annak 383. cikke (7) bekezdésének harmadik albekezdésére,
mivel:
(1)
A hitelértékelési korrekciós (CVA) kockázatra vonatkozó szavatolótőke- követelmények meghatározására alkalmazott fejlett módszer olyan partnereket érinthet, amelyekre vonatkozóan nem áll rendelkezésre a hitel-nemteljesítési csereügylet (CDS) felára. Ilyenkor az intézménynek az 575/2013/EU rendelet 383. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdése értelmében olyan felárat kell alkalmaznia, amely a partner minősítése, gazdasági ágazata és régiója alapján megfelelő (a továbbiakban: közelítő felár).
(2)
A CVA-kockázat közelítő felárának megállapítására vonatkozó szabályoknak elő kell írniuk a minősítés, gazdasági ágazat és régió tág kategóriáinak alkalmazását, továbbá az intézmények számára kellő rugalmasságot kell lehetővé tenniük ahhoz, hogy saját szakértői értékelésük alapján állapítsák meg a legmegfelelőbb közelítő felárat.
(3)
Annak részletesebb meghatározásakor, hogy az egyetlen kibocsátó minősítési, ágazati és regionális jellemzőit az intézmények milyen módon vegyék figyelembe a megfelelő közelítő felárnak a szavatolótőke-követelmények meghatározása céljából történő, az 575/2013/EU rendelet előírásai szerinti becslése során, e feltételek összehangolt alkalmazása érdekében szabályokat kell rögzíteni az említett jellemzőknek az egyes jellemzőkhöz kapcsolódó minimumkategóriákon alapuló mérlegelésére.
(4)
Ezenfelül egyetlen kibocsátó esetében, amikor például egy regionális kormányzat vagy helyi hatóság és az állam közötti kapcsolat áll fenn, lehetővé kell tenni a megfelelő közelítő felár egyetlen kibocsátó hitelkockázati felára alapján történő becslését, amennyiben ez megfelelőbb becslést eredményez.
(5)
A hitelértékelési korrekciós kockázatra vonatkozó tőkekövetelmény megfelelő kiszámítása érdekében a közelítő felárat likvid piacon megfigyelt adatok alapján kell kiszámítani, ugyanakkor az adatokkal kapcsolatos feltételezéseknek, például az eltérő futamidőre vonatkozó adatok interpolációjának és extrapolációjának szilárd elméleti alapokra kell épülniük.
(6)
Az intézmények gyakorlatának közelítése, valamint a következetlenségek elkerülése érdekében, tekintettel arra, hogy az implikált nemteljesítési valószínűség (PD), a hitel-nemteljesítési csereügylet felára és a nemteljesítéskori veszteségráta (LGD) kétismeretlenes egyenletet alkot, valamint arra, hogy a piaci konvenció szerint rögzített LGD alapján a piaci felárakból vezetik le az implikált PD értékeket, az intézményeknek olyan LGDMKT értéket kell alkalmazniuk, amely összhangban áll azzal a rögzített LGD értékkel, amelyet a piaci szereplők általánosan alkalmaznak az implikált PD értékek azon likvid forgalmú hitelkockázati felárak alapján történő meghatározására, amelyek alapján megállapították az adott partner közelítő hitelkockázati felárát.
(7)
A korlátozott számú kisebb portfólióra alkalmazott fejlett CVA-módszer használatának engedélyezése céljából az intézmények különböző dimenzióinak figyelembevétele érdekében célszerű figyelembe venni a portfóliót mint az 575/2013/EU rendelet 272. cikkének (4) bekezdése szerinti nettósítási halmazt, a belső modell módszeren kívül eső, a hitelértékelési korrekciós kockázatra vonatkozó tőkekövetelmény hatálya alá tartozó ügyletek számát és a belső modell módszeren kívül eső, a hitelértékelési korrekciós kockázatra vonatkozó tőkekövetelmény hatálya alá tartozó nettósítási halmazok méretét, továbbá korlátozni azokat a hitelértékelési korrekciós kockázatra vonatkozó tőkekövetelmény hatálya alá tartozó ügyletek teljes számának, illetve a hitelértékelési korrekciós kockázatra vonatkozó tőkekövetelmény számításában alkalmazott nettósítási halmazok teljes méretének százalékos arányában.
(8)
A fejlett CVA-módszer alkalmazása esetleges megszakításának az elkerülése céljából a fejlett CVA-módszernek a korlátozott számú kisebb portfólióra történő alkalmazása kizárólag akkor szüntethető meg, ha a mennyiségi határértékeket két egymást követő negyedévben átlépték.
(9)
Továbbá annak érdekében, hogy az illetékes hatóságok hatékonyan el tudják látni felügyeleti feladataikat, elérhetővé kell tenni számukra az arra vonatkozó információt, hogy a korlátozott számú kisebb portfólióra vonatkozó követelmény már nem teljesül, ezért az intézményeknek az ilyen esetekről értesíteniük kell az illetékes hatóságokat.
(10)
Ez a rendelet az Európai Bankhatóság által a Bizottsághoz benyújtott szabályozástechnikai standardtervezeteken alapul.
(11)
Az Európai Bankhatóság nyilvános konzultációt folytatott az e rendelet alapját képező szabályozástechnikai standardtervezetekről, elemezte az esetlegesen kapcsolódó költségeket és hasznot, továbbá kikérte az 1093/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 37. cikkével összhangban létrehozott banki érdekképviseleti csoport véleményét,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A megfelelő közelítő felár meghatározása
(1) Egy adott partner tekintetében a közelítő felár az 575/2013/EU rendelet 383. cikke (1) bekezdésének negyedik albekezdése szerinti minősítés, gazdasági ágazat és régió alapján akkor tekintendő megfelelőnek, ha az alábbi feltételek teljesülnek:
a)
a közelítő felárat a partner b), c) és d) pontban meghatározott minősítési, ágazati és regionális jellemzőinek maradéktalan figyelembevételével állapították meg;
b)
a minősítési jellemzőt a belső és külső minősítési források előre meghatározott hierarchiájára tekintettel állapították meg. A minősítést az 575/2013/EU rendelet 384. cikkének (2) bekezdésében említett hitelminőségi besorolásokhoz kell rendelni. Ha több külső minősítés áll rendelkezésre, a hitelminőségi besorolásokhoz való hozzárendelésüket az említett rendelet 138. cikkében a több hitelminősítésre vonatkozóan meghatározott módszer szerint kell elvégezni;
c)
az ágazati jellemzőt legalább az alábbi kategóriák figyelembevételével határozták meg:
i.
közszektor;
ii.
pénzügyi szektor;
iii.
egyéb.
d)
a regionális jellemzőt legalább az alábbi kategóriák figyelembevételével határozták meg:
i.
Európa;
ii.
Észak-Amerika;
iii.
Ázsia;
iv.
a világ többi része.
e)
a közelítő felár a vonatkozó kategóriák megfelelő kombinációja szerint, a (3) bekezdésben említett adatminőségi kritériumok teljesítésével reprezentatív módon tükrözi a rendelkezésre álló CDS-felárakat és az egyéb likvid forgalmú hitelkockázati instrumentumok felárait;
f)
a közelítő felár megfelelőségét a felár mértéke helyett annak volatilitása alapján állapították meg.
(2) A partner minősítési, ágazati és regionális jellemzőinek az (1) bekezdés szerinti figyelembevétele során a közelítő felár becslését a regionális kormányzatra vagy helyi hatóságra vonatkozóan az érintett állami kibocsátó hitelkockázati felára alapján megfelelőnek kell tekinteni, amennyiben az alábbi feltételek egyike teljesül:
a)
a regionális kormányzat vagy helyi hatóság és az állam minősítése azonos;
b)
a regionális kormányzatra vagy helyi hatóságra vonatkozó minősítés nem áll rendelkezésre.
(3) A közelítő felár megállapításakor figyelembe vett valamennyi paraméternek megbízható, az 575/2013/EU rendelet 338. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében meghatározott likvid kétirányú piacon megfigyelt adatokon kell alapulnia. Elegendő adatnak kell rendelkezésre állnia az összes érintett futamidőre, valamint a rendelet 383. cikkének (5) bekezdésében említett korábbi időszakokra vonatkozó közelítő felárak megállapításához.
2. cikk
Az LGDMKT megállapítása
A közelítő felár alkalmazását igénylő partnerre vonatkozóan a CVA-kockázathoz kapcsolódó szavatolótőke-követelmények fejlett modell szerinti kiszámításához szükséges, a partnerre vonatkozó nemteljesítéskori veszteségráta (LGDMKT) megállapításakor az intézményeknek olyan LGDMKT értéket kell alkalmazniuk, amely összhangban áll azzal a rögzített LGD értékkel, amelyet a piaci szereplők általánosan alkalmaznak az implikált PD értékek meghatározására azon piaci felárak alapján, amelyek alapján az adott partner közelítő hitelkockázati felárát az 1. cikk szerint megállapították.
3. cikk
A megengedett portfóliók számára és méretére vonatkozó mennyiségi korlátok
(1) Az 575/2013/EU rendelet 383. cikkének (4) bekezdésében említett, korlátozott számú kisebb portfólióra vonatkozó kritérium teljesítéséhez az alábbi feltételek mindegyikének teljesülnie kell:
a)
a belső modell módszeren kívül eső, a hitelértékelési korrekciós kockázatra vonatkozó tőkekövetelmény hatálya alá tartozó ügyletek száma nem haladhatja meg a hitelértékelési korrekciós kockázatra vonatkozó tőkekövetelmény hatálya alá tartozó ügyletek teljes számának 15 %-át;
b)
a belső modell módszeren kívül eső, a hitelértékelési korrekciós kockázatra vonatkozó tőkekövetelmény hatálya alá tartozó nettósítási halmazok mérete egyenként nem haladhatja meg a hitelértékelési korrekciós kockázatra vonatkozó tőkekövetelmény hatálya alá tartozó nettósítási halmazok teljes méretének 1 %-át;
c)
a belső modell módszeren kívül eső, a hitelértékelési korrekciós kockázatra vonatkozó tőkekövetelmény hatálya alá tartozó összes nettósítási halmaz teljes mérete nem haladhatja meg a hitelértékelési korrekciós kockázatra vonatkozó tőkekövetelmény hatálya alá tartozó nettósítási halmazok teljes méretének 10 %-át.
(2) Az (1) bekezdés b) és c) pontjának alkalmazásában a nettósítási halmaz mérete a nettósítási halmaz nemteljesítéskori kitettsége, amelynek kiszámítása az 575/2013/EU rendelet 274. cikkében említett piaci árazás szerinti módszerrel történik a nettósítási hatásoknak a rendelet 298. cikke szerinti figyelembevételével, azonban a biztosítéki hatások kizárásával.
(3) Az (1) bekezdés alkalmazásában az intézmény az egyes negyedévekre vonatkozóan kiszámítja az alábbi, legalább havonta megfigyelt arányok számtani átlagát:
a)
a belső modell módszeren kívül eső ügyletek száma a teljes ügyletszámhoz képest;
b)
a belső modell módszeren kívül eső legnagyobb nettósítási halmaz egyedi mérete az összes nettósítási halmaz teljes méretéhez képest; valamint
c)
a belső modell módszeren kívül eső összes nettósítási halmaz teljes mérete az összes nettósítási halmaz teljes méretéhez képest.
(4) Amennyiben az (1) bekezdésben meghatározott kritérium a (3) bekezdésben említett két egymást követő számítás alkalmával nem teljesül, akkor az intézménynek a belső modell módszeren kívül eső összes nettósítási halmazra vonatkozóan az 575/2013/EU rendelet 384. cikkében rögzített sztenderd módszer alapján kell kiszámítania a CVA-kockázathoz kapcsolódó szavatolótőke-követelményeket, és erről értesítenie kell az illetékes hatóságokat.
(5) Az (1) bekezdésben meghatározott feltételeket egyedi, szubkonszolidált vagy konszolidált alapon kell alkalmazni az 575/2013/EU rendelet 283. cikkében említett, a belső modell módszer alkalmazására vonatkozó engedély hatályától függően.
4. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. március 12-én.