РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 836/2012 НА КОМИСИЯТА
от 18 септември 2012 година
за изменение на приложение XVII към Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали („REACH“) по отношение на оловото
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г. относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (1), и по-специално член 68, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1907/2006 се предвижда, че ако държава-членка счита, че производството, пускането на пазара или употребата на вещество в самостоятелен вид, в смес или в изделие представлява риск за здравето на човека или околната среда, който не е адекватно контролиран и по отношение на който трябва да бъдат предприети действия, тя подготвя досие, след като е уведомила за намерението си Европейската агенция по химикали (наричана по-долу „Агенцията“).
(2)
На 15 април 2010 г. в съответствие с член 69, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 Франция подаде до Агенцията досие с оглед на започване на процес на ограничаване в съответствие с членове 69-73 от посочения регламент. В посоченото досие беше доказано, че поради навика да поставят предмети в устата си децата, по-специално тези на възраст под 36 месеца, могат да бъдат многократно изложени на въздействието на оловото, изпускано от бижутерийни изделия. Многократната експозиция на олово може да доведе до тежко и необратимо въздействие върху поведението и развитието на неврологична основа, към което децата са особено чувствителни, като се има предвид, че централната им нервна система все още е в процес на развитие. В досието се доказва, че е необходимо предприемането на действие на равнището на Съюза освен мерките, които вече се прилагат, за да се избегне във възможно най-голяма степен експозицията на олово и неговите съединения, съдържащи се в бижутерийните изделия. В съответствие с това в досието се предлага забрана на пускането на пазара и употребата на олово и неговите съединения в бижутерийни изделия, ако степента на миграция на оловото е по-висока от 0,09 μg/cm2/h.
(3)
В становището си от 10 март 2011 г. Комитетът за оценка на риска (наричан по-долу „КОР“) изказва мнението, че от гледна точка на ефективността при намаляване на рисковете, най-подходящата мярка на равнището на Съюза за справяне с установените рискове е забраната на пускането на пазара и употребата на олово и неговите съединения в метални и неметални части от бижутерийни изделия и забраната за пускане на пазара на такива изделия или части от тях, ако концентрацията на олово е равна или по-висока от 0,05 тегловни % от отделната част, освен ако може да се докаже, че степента на изпускане на олово от бижутерийното изделие или всяка от неговите части не превишава границата от 0,05 μg/cm2/h (0,05 μg/g/h).
(4)
В становището си от 15 септември 2011 г. Комитетът за социално-икономически анализи (наричан по-долу „КСИА“) подложи на оценка забраната за пускане на пазара и употреба на олово и неговите съединения в бижутерийни изделия, ако концентрацията на олово във всяка отделна част от изделието е равна или по-висока от 0,05 тегловни %. Тази мярка беше счетена за най-подходяща на равнището на Съюза за справяне с идентифицираните рискове от гледна точка на съотношението между социално-икономическите ползи от нея и социално-икономическите разходи по прилагането ѝ. Във връзка с липсата понастоящем на метод за изпитване за миграция, който да имитира условията, налични при поставянето в устата, КСИА е на мнение, че ограничаването следва да се основава върху съдържанието на олово във всяка отделна част на бижутерийните изделия, а не върху степента на миграция на оловото, изпускано от такива изделия. Освен това КСИА препоръча да се предвиди освобождаване за кристално стъкло, стъкловидни емайли, вътрешни компоненти на времеизмервателни уреди, както и за несинтетични или възстановени скъпоценни и полускъпоценни камъни.
(5)
На 23 септември 2011 г. Агенцията предостави на Комисията становищата на КОР и КСИА.
(6)
Поради липсата на информация за изпускане на олово при поставяне в устата и поради липсата на подходящи други решения за всички видове употреба при кристално стъкло и стъкловидни емайли последните следва да бъдат освободени от настоящата мярка. Освен това КСИА препоръча освобождаване от мярката само за кристално стъкло от категории 1 и 2 (съответно „тежък оловен кристал“ и „оловен кристал“) съгласно определенията в приложение I към Директива 69/493/ЕИО на Съвета от 15 декември 1969 г. относно сближаването на законодателствата на държавите членки, свързани с кристалното стъкло (2). Категориите 3 и 4 („кристално стъкло, кристалин“), определени в посочената директива, обаче също следва да бъдат освободени от ограничаване, за да се гарантира последователност по отношение на освобождаването, предвидено в приложението към Директива 2002/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 януари 2003 г. относно ограничението за употребата на определени опасни вещества в електрическото и електронното оборудване (3), изменена с Решение 2010/571/ЕС на Комисията (4), и тъй като те имат по-ниско съдържание на олово в сравнение с категории 1 и 2.
(7)
По силата на същите причини, налагащи кристалното стъкло и стъкловидните емайли да бъдат освободени от ограничаване, несинтетичните или възстановените скъпоценни и полускъпоценни камъни, в които оловото присъства като естествена съставка, също следва да бъдат освободени от ограничаване.
(8)
Недостъпните за потребителите вътрешни компоненти на времеизмервателни уреди следва да бъдат освободени от ограничаване, тъй като експозицията на олово от посочените съставни части може да се изключи.
(9)
Ограничаването на пускането на пазара на употребявани и старинни бижутерийни изделия би имало значително социално-икономическо въздействие, тъй като подобни предмети биха загубили пазарната си стойност в Съюза, и би създало затруднения при правоприлагането. Поради това бижутерийните изделия, които са пуснати за пръв път на пазара до 12 месеца след влизането в сила на ограничаването, както и внесените старинни бижутерийни изделия следва да бъдат освободени от ограничаване.
(10)
Комисията следва да преразгледа освобождаването на кристал, стъкловидни емайли, скъпоценни и полускъпоценни камъни с оглед на новата научна информация, в това число миграцията на олово при освободените от ограничаване видове употреба, наличието на подходящи заместващи решения, както и разработването на изпитвателни методи за миграцията.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета, учреден съгласно член 133 от Регламент (ЕО) № 1907/2006,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложение XVII към Регламент (ЕО) № 1907/2006 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 18 септември 2012 година.
A BIZOTTSÁG 836/2012/EU RENDELETE
(2012. szeptember 18.)
a vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH) szóló 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet XVII. mellékletének az ólom tekintetében történő módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról, az 1999/45/EK irányelv módosításáról, valamint a 793/93/EGK tanácsi rendelet, az 1488/94/EK bizottsági rendelet, a 76/769/EGK tanácsi irányelv, a 91/155/EGK, a 93/67/EGK, a 93/105/EK és a 2000/21/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. december 18-i 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 68. cikke (1) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az 1907/2006/EK rendelet szerint amennyiben egy tagállam úgy ítéli meg, hogy egy önmagában, keverékben vagy árucikkben előforduló anyagnak a gyártása, forgalomba hozatala vagy felhasználása nem megfelelően ellenőrzött kockázatot jelent az emberi egészségre vagy a környezetre, és emiatt intézkedésre van szükség, akkor dokumentációt készít, miután ezen szándékáról értesítette az Európai Vegyianyag-ügynökséget (a továbbiakban: Ügynökség).
(2)
2010. április 15-én Franciaország az 1907/2006/EK rendelet 69. cikke (4) bekezdésének értelmében benyújtotta a dokumentációt az Ügynökségnek, hogy az elindítsa az említett rendelet 69-73. cikkeinek megfelelő korlátozási eljárást. Ez a dokumentáció azt írta le, hogy mivel a - különösen 3 év alatti - gyermekek a tárgyakat a szájukba veszik, az ékszerekből kioldódó ólom ismétlődő expozíciójának lehetnek kitéve. Az ilyen ismétlődő ólomexpozíció súlyos és visszafordíthatatlan hatást gyakorolhat az idegrendszeri eredetű viselkedésre és az idegrendszer fejlődésére, amely különösen veszélyes a gyermekek esetében, hiszen a központi idegrendszerük még fejlődésben van. A dokumentáció azt mutatja, hogy a jelenlegi intézkedéseken túl uniós szintű fellépésre van szükség annak érdekében, hogy a lehető legteljesebb mértékben elkerülhető legyen az ékszerekben található ólomnak és vegyületeinek tulajdonítható expozíció. Ennek megfelelően a dokumentáció az ólom és vegyületei ékszerekben való használatának és ezen árucikkek forgalomba hozatalának betiltását javasolja, amennyiben az ólomkioldódás mértéke meghaladja a 0,09 μg/cm2/h értéket.
(3)
2011. március 10-i véleményében a kockázatértékelési bizottság (a továbbiakban: RAC) úgy vélte, hogy a feltárt kockázatokat leghatékonyabban csökkentő uniós szintű intézkedés az ólom és vegyületeinek az ékszerek fém és nem fém alkotórészeiben való használatának, illetve forgalomba hozatalának megtiltása abban az esetben, ha az ólom koncentrációja bármely önálló alkotórészre vonatkozóan eléri vagy meghaladja a 0,05 tömegszázalékot, kivéve abban az esetben, ha bizonyítható, hogy az ékszerből vagy annak valamely részéből származó ólomkibocsátás nem haladja meg a 0,05 μg/cm2/óra (0,05 μg/g/óra) értéket.
(4)
2011. szeptember 15-i véleményében a társadalmi-gazdasági elemzéssel foglalkozó bizottság (a továbbiakban: SEAC) megvizsgálta az ólom és vegyületeinek az ékszerekben való használatának, illetve forgalomba hozatalának megtiltását abban az esetben, ha az ólom koncentrációja bármely önálló alkotórészre vonatkozóan eléri vagy meghaladja a 0,05 tömegszázalékot. A SEAC úgy ítélte meg, hogy a társadalmi-gazdasági előnyök és költségek arányát figyelembe véve ez a legmegfelelőbb uniós szintű intézkedés a feltárt kockázatok csökkentésére. Mivel jelenleg nem áll rendelkezésre olyan kioldódási vizsgálati módszer, amely az árucikkek szájba vételének hatásait modellezi, a SEAC úgy vélte, hogy a korlátozásnak az ékszerek önálló alkotórészeinek ólomtartalmán kell alapulnia és nem az ezen árucikkekből származó ólomkioldódás mértékén. Továbbá a SEAC azt javasolta, hogy a kristályüveg, a zománcok, az óraszerkezetek belső alkatrészei és a nem szintetikus vagy rekonstruált drágakövek vagy féldrágakövek mentesüljenek a korlátozás alól.
(5)
2011. szeptember 23-án az Ügynökség benyújtotta a Bizottságnak a RAC és a SEAC véleményét.
(6)
Mivel nem áll rendelkezésre információ az ólom szájba vétel miatt történő kioldódásáról, és egyáltalán nincsenek megfelelő alternatívák a kristályüveg és a zománcok alkalmazásai tekintetében, ez utóbbira nem vonatkozik a jelen intézkedés. Továbbá a SEAC azt javasolta, hogy a mentesség csak a kristályüvegre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1969. december 15-i 69/493/EGK tanácsi irányelv (2) I. mellékletében meghatározott 1. és 2. kategóriájú kristályüvegre („nehéz ólomkristály” és „ólomkristály”) terjedjen ki. Azonban az említett irányelvben meghatározott 3. és 4. kategóriájú kristályüvegekre („krisztallin üveg”) is vonatkoznia kell a mentességnek annak érdekében, hogy összhangban legyen a 2010/571/EU bizottsági határozattal (3) módosított, az egyes veszélyes anyagok elektromos és elektronikus berendezésekben való alkalmazásának korlátozásáról szóló, 2003. január 27-i 2002/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) mellékletében előírt mentességgel, és mivel alacsonyabb az ólomtartalmuk, mint az 1. és 2. kategóriájú kristályüvegeknek.
(7)
Ugyanezen okokból azok a kristályüvegek, zománcok, nem szintetikus vagy rekonstruált drágakövek vagy féldrágakövek, amelyek természetes módon tartalmaznak ólmot, szintén kivételek.
(8)
Az óraszerkezetek azon belső alkatrészei, amelyekhez a fogyasztók nem férnek hozzá, szintén mentesülnek a korlátozás alól, hiszen az ezen alkatrészeknek tulajdonítható ólomexpozíció kizárható.
(9)
A használt és antik ékszerek forgalomba hozatalának korlátozása jelentős társadalmi-gazdasági hatást gyakorolna, hiszen ezek a régi tárgyak elveszítenék a piaci értéküket az Unióban, és ez nehezítené a szabályozás végrehajtását. Ezért első alkalommal a korlátozás hatálybalépése után legfeljebb 12 hónappal forgalomba hozott ékszerek és importált antik ékszerek mentesülnek a korlátozás alól.
(10)
Az újabb tudományos információk - többek között a mentességet kapott felhasználási módoknál tapasztalt ólomkioldódásra, a megfelelő alternatívák rendelkezésre állására, valamint a kioldódási vizsgálati módszerek kifejlesztésére vonatkozó információk - fényében a Bizottságnak felül kell vizsgálnia a kristályra, zománcokra, drágakövekre és féldrágakövekre vonatkozó mentességet.
(11)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az 1907/2006/EK rendelet 133. cikke alapján létrehozott bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1907/2006/EK rendelet XVII. melléklete e rendelet mellékletének megfelelően módosul.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. szeptember 18-án.