РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1382/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 декември 2013 година
за създаване на програма „Правосъдие“ за периода 2014-2020 година
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 81, параграфи 1 и 2, член 82, параграф 1 и член 84 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда създаване на пространство на свобода, сигурност и правосъдие, в което хората се движат свободно. За тази цел Съюзът може да приема мерки за развитие на съдебното сътрудничество по гражданскоправни и наказателноправни въпроси и за насърчаване и подкрепа на действията на държавите-членки в областта на превенцията на престъпността. При по-нататъшното развитие на европейското пространство на правосъдие следва се гарантира зачитането на основните права, както и на общите принципи като недискриминация, равенство между половете, ефективен достъп до правосъдие за всички, правова държава и добре функционираща независима съдебна система.
(2)
В Стокхолмската програма (4) Европейският съвет потвърди приоритета за развитие на пространство на свобода, сигурност и правосъдие и посочи като политически приоритет изграждането на Европа на правото и правосъдието. Финансирането беше определено като един от важните инструменти за успешното изпълнение на политическите приоритети на Стокхолмската програма. Амбициозните цели, определени в Договорите и в Стокхолмската програма, следва да бъдат постигнати, inter alia, посредством създаване, за периода 2014 - 2020 г., на гъвкава и ефективна програма „Правосъдие“ („Програмата“), която следва да улесни планирането и изпълнението. Общите и конкретните цели на Програмата следва да се тълкуват в духа на съответните стратегически насоки, определени от Европейския съвет.
(3)
В съобщението на Комисията от 3 март 2010 г. относно стратегията „Европа 2020“ се установява стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. Като ключов елемент за подкрепа на конкретните цели и водещите инициативи на стратегията „Европа 2020“ и с цел улесняване на механизмите за стимулиране на растежа, следва да се изгради добре функциониращо пространство на правосъдие, в което са премахнати пречките пред презграничните съдебни производства и пред достъпа до правосъдие при презгранични случаи.
(4)
За целите на настоящия регламент терминът „магистрати и съдебни служители“ следва да се разбира като обхващащ съдии, прокурори и съдебни служители, както и други практикуващи юристи, свързани със съдебната система, като адвокати, нотариуси, съдебни изпълнители, пробационни служители, медиатори и съдебни устни преводачи.
(5)
Съдебното обучение има централна роля за изграждането на взаимно доверие и подобрява сътрудничеството между съдебните органи и практикуващите юристи в различните държави-членки. Съдебното обучение следва да се разглежда като основен елемент при утвърждаването на истинска европейска съдебна култура в контекста на съобщението на Комисията от 13 септември 2011 г., озаглавено „Изграждане на доверие в правосъдието в целия ЕС. Ново измерение на европейското съдебно обучение“, на резолюцията на Съвета относно обучението на съдии, прокурори и съдебни служители в Европейския съюз (5), заключенията на Съвета от 27-28 октомври 2011 г. относно европейското съдебно обучение и резолюцията на Европейския парламент от 14 март 2012 г. относно съдебното обучение.
(6)
Съдебното обучение може да включва различни участници като правните, съдебните и административните органи на държавите-членки, академични институции, национални органи, които отговарят за съдебното обучение, организации или мрежи, занимаващи се с обучение на европейско равнище, както и мрежи от съдебни координатори за правото на Съюза. Структурите и образуванията, преследващи цели от общоевропейски интерес в областта на съдебното обучение като Европейската мрежа за съдебно обучение, (EJTN) Академията по европейско право (ERA), Европейската мрежа на висшите съдебни съвети (ENCJ), Асоциацията на държавните съвети и върховните административни юрисдикции на Европейския съюз (ACA-Europe), мрежата на председателите на върховните съдилища в Европейския съюз (RPCSJUE) и Европейският институт за публична администрация (EIPA) следва да продължат да играят роля за утвърждаването на програми за обучение с действително европейско измерение за магистратите и съдебните служители и следователно биха могли да получат подходяща финансова подкрепа в съответствие с процедурите и критериите, набелязани в годишните работни програми, приети от Комисията съгласно настоящия регламент.
(7)
Съюзът следва да улеснява учебните дейности, свързани с прилагането на правото на Съюза, като признава заплатите на участващите магистрати и съдебни служители, заплащани от органи на държавите-членки, за допустими разходи или реално съфинансиране, в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (6) („Финансовия регламент“).
(8)
Достъпът до правосъдие следва да включва по-специално достъп до съдилища, до алтернативни методи за уреждане на спорове, както и до лица, заемащи публични длъжности, които имат правно задължение да предоставят на страните независим и безпристрастен правен съвет.
(9)
През декември 2012 г. Съветът прие Стратегия на ЕС за борба с наркотиците за периода 2013- 2020 г. (7), чиято цел е възприемането на балансиран подход, основан на едновременното намаляване на търсенето и на предлагането на наркотици, с което се признава, че намаляването на търсенето и на предлагането на наркотици са два взаимно допълващи се елемента на политиката за борба със забранените наркотични вещества. Една от основните цели на тази стратегия е да допринесе за измеримо намаляване на търсенето на наркотици, на зависимостта от наркотични вещества и на здравните и социалните рискове и вреди, свързани с употребата на наркотици. Докато правното основание на програма „Превенция на наркотиците и информация за тях“, създадена с Решение 1150/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8) имаше като правно основание общественото здраве и обхващаше тези аспекти, Програмата има друго правно основание и следва да бъде насочена към по-нататъшно развитие на европейско пространство на правосъдие, основано на взаимно признаване и взаимно доверие, по-специално чрез насърчаване на съдебното сътрудничество. По този начин, като се отговаря на нуждата от опростяване и в съответствие с правното основание на всяка програма, по линия на програма „Здраве за растеж“ могат да бъдат подкрепяни мерки, които да допълват действията на държавите-членки за постигане на целта за намаляване на вредите за здравето, произтичащи от употреба на наркотици, включително превенция и предоставяне на информация.
(10)
Друг важен елемент от Стратегията на ЕС за борба с наркотиците за периода 2013-2020 г. е намаляването на предлагането на наркотици. Докато с Инструмента за финансова подкрепа за полицейското сътрудничество, предотвратяването и борбата с престъпността и управлението на кризи като част от фонд „Вътрешна сигурност“ следва да се подкрепят действия, насочени към превенция и борба с трафика на наркотици и други видове престъпления и по-специално мерки, насочени към производството, изработването, извличането, продажбата, транспорта, вноса и износа на забранени наркотични вещества, включително притежаването и покупката на такива с цел участие в дейности по трафик на наркотици, програма „Правосъдие“ следва да обхване тези аспекти на политиката в областта на наркотиците, които остават извън обхвата на Инструмента за финансова подкрепа за полицейското сътрудничество, предотвратяването и борбата с престъпността и управлението на кризи като част от фонд „Вътрешна сигурност“ или на програмата „Здраве за растеж“ и са тясно свързани с нейната обща цел.
(11)
Във всички случаи следва да се гарантира, че финансирането на приоритетите по програмен период 2007-2013, които бяха запазени като цели на новата Стратегия на ЕС за борба с наркотиците за периода 2013-2020 г., ще продължи и следователно следва да бъдат осигурени средства по линия на програма „Здраве за растеж, Инструмента за финансова подкрепа за полицейското сътрудничество, предотвратяването и борбата с престъпността и управлението на кризи като част от фонд „Вътрешна сигурност““ и Програмата съгласно съответните им приоритети и правни основания, като се избягва дублиране на финансирането.
(12)
Съгласно член 3, параграф 3 от Договора за Европейския съюз (ДЕС), член 24 от Хартата на основните права на Европейския съюз („Хартата“) и Конвенцията на ООН за правата на детето от 1989 г., Програмата следва да подпомага защитата на правата на детето, включително правото на справедлив съдебен процес, правото да разбира производството, правото на зачитане на личния и семейния живот и правото на неприкосновеност и достойнство. По-специално Програмата следва да бъде насочена към предоставянето на засилена защита на децата в рамките на съдебните системи и към осигуряване на по-голям достъп до правосъдие за децата, както и да интегрира утвърждаването на правата на детето в изпълнението на всички набелязани в нея действия.
(13)
Съгласно членове 8 и 10 от ДФЕС включването на целите за равенство между жените и мъжете и за борба с дискриминацията следва да се подкрепя във всички дейности по Програмата. Следва да се осъществява редовно наблюдение и оценяване, за да се направи оценка на начина, по който аспектите на равенството между половете и недискриминацията са включени в действията по Програмата.
(14)
Опитът от действията на равнището на Съюза показва, че за постигането на целите на Програмата на практика е необходимо съчетание от инструменти, включително правни актове, политически инициативи и финансиране. Финансирането е важен инструмент, който допълва законодателните мерки.
(15)
В заключенията си от 22 и 23 септември 2011 г. относно подобряването на ефективността на бъдещите програми на Съюза за финансиране в подкрепа на съдебното сътрудничество Съветът подчерта важната роля, която финансовите програми на Съюза играят за ефективното прилагане на достиженията на правото на Съюза, и отново изтъкна необходимостта от по-прозрачен, гъвкав, съгласуван и рационализиран достъп до тези програми.
(16)
В съобщението на Комисията от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за стратегията „Европа 2020““, се подчертава необходимостта от рационализирането и опростяването на финансирането по линия на Съюза. Особено с оглед на настоящата икономическа криза от изключителна важност е средствата на Съюза да бъдат структурирани и да се управляват по най-усърдния начин. Съществено опростяване и ефикасно управление на финансирането може да се постигне чрез намаляване на броя на програмите и чрез рационализиране, опростяване и хармонизиране на правилата и процедурите за финансиране.
(17)
В отговор на необходимостта от опростяване, ефикасно управление и по-лесен достъп до финансиране Програмата следва да продължи и развитие дейностите, провеждани по-рано въз основа на три програми, създадени с Решение 2007/126/ПВР на Съвета (9), Решение № 1149/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10) и Решение № 1150/2007/ЕО Средносрочната оценка на тези програми включва препоръки, насочени към подобряване на изпълнението на тези програми. Финансирането на тези средносрочни оценки, както и резултатите от съответните последващи оценки трябва да бъдат отчетени при изпълнението на Програмата.
(18)
В съобщението на Комисията от 19 октомври 2010 г., озаглавено „Преглед на бюджета на ЕС“ и в съобщението на Комисията от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за стратегията „Европа 2020““ се подчертава значението на целенасоченото финансиране на дейности с ясна европейска добавена стойност, т.е. когато намесата на Съюза може да придаде допълнителна стойност в сравнение със самостоятелните действия на държавите-членки. Действията, обхванати от настоящия регламент, следва да допринасят за създаването на европейско пространство на правосъдие чрез насърчаване на принципа за взаимно признаване, изграждане на взаимно доверие между държавите-членки, засилване на презграничното сътрудничество, изграждане на мрежи от контакти и чрез постигане на правилно, съгласувано и последователно прилагане на правото на Съюза. Дейностите за финансиране следва да допринесат и за постигане на действително и по-добро познаване на правото и политиките на Съюза от всички заинтересовани страни и следва да предоставят солидна аналитична основа за подкрепа и развитие на правото и политиките на Съюза, като по този начин допринасят за тяхното прилагане и добро изпълнение. Намесата на Съюза позволява тези дейности да бъдат осъществявани съгласувано в рамките на Съюза и допринася за значителни икономии. Освен това Съюзът е в по-добра позиция от държавите-членки от гледна точка на намирането на решения на презгранични ситуации и на предоставянето на европейска платформа за взаимно обучение.
(19)
При подбора на действията, които да бъдат финансирани по Програмата, Комисията следва да оценява предложенията въз основа на предварително установени критерии. Сред критериите трябва да бъде включена и оценка на европейската добавена стойност на предлаганите действия. Националните и малките проекти също могат да имат европейска добавена стойност.
(20)
Структурите и образуванията, които имат достъп до Програмата, следва да включват национални, регионални и местни органи.
(21)
С настоящия регламент се определя финансов пакет за целия срок на действие на Програмата, който да съставлява основната референтна сума - по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (11) - за Европейския парламент и за Съвета в хода на годишната бюджетна процедура.
(22)
С цел осигуряване достатъчна гъвкавост на Програмата да отговори на променящите се нужди и съответстващите цели на политиката през срока й на действие, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с изменение на процентите, посочени в приложението към настоящия регламент за всяка конкретна цел, която би надвишила тези проценти с повече от 5 процентни пункта. За да се прецени необходимостта от такъв делегиран акт, тези проценти следва да бъдат изчислени въз основа на финансовия пакет за Програмата за целия й срок на действие, а не въз основа на годишните кредити. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и Съвета.
(23)
Настоящият регламент следва да се прилага в пълно съответствие с Финансовия регламент. По-специално по отношение на условията за допустимост на данъка върху добавената стойност (ДДС), заплащан от бенефициери на безвъзмездно отпуснати средства, допустимостта на ДДС не следва да зависи от правния статут на бенефициерите за дейности, които могат да бъдат извършвани от частни и публични структури и образувания при еднакви правни условия. Като се отчита специфичният характер на целите и дейностите, обхванати от настоящия регламент, в поканите за представяне на предложения следва да се поясни, че за дейности, които могат да бъдат извършвани както от публични, така и от частни структури и образувания, неподлежащата на приспадане част от ДДС, начислен на публични структури и образувания, е допустима, доколкото тя се заплаща за изпълнение на дейности като обучение или повишаване на осведомеността, които не могат да се считат за упражняване на публична власт. Освен това настоящият регламент следва да използва инструментите за опростяване, въведени с Финансовия регламент. Освен това критериите за определяне на действията, които да бъдат подкрепени, следва да бъдат насочени към заделяне на наличните финансови средства за действия, с които се оказва възможно най-голямо въздействие по отношение на преследваната цел на политиката.
(24)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на приемането на годишните работни програми. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (12).
(25)
Годишните работни програми, приети от Комисията съгласно настоящия регламент, следва да осигурят подходящо разпределение на финансирането между безвъзмездните средства и договорите за обществени поръчки. Програмата следва на първо място да разпредели финансиране за безвъзмездни средства, като същевременно запази достатъчно финансови средства за обществени поръчки. Минималният процентен дял на годишните разходи, разпределени за безвъзмездни средства, следва да бъде определен в годишните работни програми и следва да бъде не по-малко от 65 %. За улесняване на планирането и съфинансирането на проектите от заинтересованите страни, Комисията следва да изготви ясен график за поканите за представяне на предложения, подбора и възлагането на проекти.
(26)
С цел да се гарантира ефикасното разпределение на средства от общия бюджет на Съюза, следва да се търсят съгласуваност, взаимно допълване и единодействия между програмите за финансиране, подпомагащи тясно свързани помежду си области на политиката, по-специално между Програмата и програмана „Права, равенство и гражданство“, създадена с Регламент (ЕС) № 1381/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13), Инструмента за финансова подкрепа за полицейското сътрудничество, предотвратяването и борбата с престъпността и управлението на кризи като част от фонд „Вътрешна сигурност“, програмата „Здраве за растеж“, програмата „Еразъм+“, създадена с Регламент (ЕС) № 1288/2013 на Европейския парламент и на Съвета (14), рамкова програма „Хоризонт 2020“, създадена с Регламент (ЕС) № 1291/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15), и Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II).
(27)
През целия цикъл на разходите финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани посредством пропорционални мерки, включително посредством предотвратяване, разкриване и разследване на нередностите, възстановяване на изгубени, погрешно платени или неправилно използвани средства, а когато е подходящо, чрез налагане на административни и финансови санкции в съответствие с Финансовия регламент.
(28)
С цел прилагане на принципа на добро финансово управление в настоящия регламент следва да се предвидят подходящи инструменти за оценка на резултатите от него. За тази цел следва да се определят общи и конкретни цели. С цел измерване на степента на постигане на тези конкретни цели следва да бъде установен набор от конкретни и количествено измерими показатели, които да останат валидни за цялата продължителност на Програмата. Комисията следва да представя ежегодно на Европейския парламент и на Съвета доклад за наблюдението, който следва да се базира, inter alia, на показателите, посочени в настоящия регламент и който следва да предоставя информация за използването на наличните финансови средства.
(29)
Програмата следва да се изпълнява ефективно, при зачитане на принципите на доброто финансово управление, като същевременно се дава възможност на потенциални кандидати за ефективен достъп до Програмата. С цел да се подкрепи ефективният достъп до Програмата, Комисията следва да положи максимални усилия за опростяване и хармонизиране на процедурите и документите за кандидатстване, административните формалности и изискванията за финансовото управление, да премахне административните тежести и да насърчава исканията за предоставяне на безвъзмездна помощ от образувания, които се намират и в държави-членки, които не са представени в достатъчна степен по Програмата. Комисията следва да публикува на специално създаден за целта уебсайт информация за Програмата, нейните цели, различните покани за представяне на предложения и графиците им. Основните документи и насоките, отнасящи се до поканите за представяне на предложения, следва да бъдат достъпни на всички официални езици на институциите на Съюза.
(30)
В съответствие с член 180, параграф 1, буква л) от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (16) („правилата за прилагане“), споразуменията за безвъзмездни средства следва да съдържат разпоредби, уреждащи видимостта на финансовата помощ от Съюза, освен в надлежно обосновани случаи, когато публичното оповестяване не е възможно или подходящо.
(31)
В съответствие с член 35, параграфи 2 и 3 от Финансовия регламент и член 21 от Правилата за прилагане, Комисията следва своевременно и по подходящ начин да предоставя информация за получателите, както и за естеството и целта на мерките, финансирани от общия бюджет на Съюза. Тази информация следва да се предоставя при надлежно спазване на изискванията за поверителност и сигурност, и по-специално за защита на личните данни.
(32)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно да се допринесе за по-нататъшното развитие на европейско пространство на правосъдие, основано на взаимно признаване и взаимно доверие, по-специално чрез насърчаване на съдебното сътрудничество по гражданскоправни и наказателноправни въпроси, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, а поради мащаба и последиците на действието, може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз (ДЕС). В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в посочения член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(33)
В съответствие с член 3 от Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към ДЕС и към ДФЕС, Ирландия е нотифицирала желанието си да участва в приемането и прилагането на настоящия регламент.
(34)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към ДЕС и към ДФЕС, и без да се засяга член 4 от посочения протокол, Обединеното кралство не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(35)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към ДЕС и към ДФЕС, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(36)
За да се осигури непрекъснатост на дейностите за финансиране, осъществявани преди въз основа на Решение 2007/126/ПВР, Решение № 1149/2007/ЕО и Решение № 1150/2007/ЕО, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня след публикуването му,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Създаване и продължителност на Програмата
1. С настоящия регламент се създава програма „Правосъдие“ („Програмата“).
2. Програмата обхваща периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Член 2
Европейска добавена стойност
1. По линия на Програмата се финансират дейности с европейска добавена стойност, които допринасят за по-нататъшното развитие на европейско пространство на правосъдие. За тази цел Комисията гарантира, че избраните за финансиране действия имат за цел да дадат резултати с европейска добавена стойност.
2. Европейската добавена стойност на действия, включително на действия с малък мащаб и национални действия, се оценява с оглед на критерии като приноса им за последователното и съгласувано прилагане на правото на Съюза и за широката обществена осведоменост относно произтичащите от него права, потенциала им за изграждане на взаимно доверие между държавите-членки и за подобряване на презграничното сътрудничество, трансграничното им въздействие, приноса им за разработване и разпространение на най-добри практики или потенциала им да създадат практически средства и решения за справяне с презгранични или общи за Съюза предизвикателства.
Член 3
Обща цел
Общата цел на Програмата е да допринесе за по-нататъшното развитие на европейско пространство на правосъдие, основано на взаимно признаване и взаимно доверие, по-специално чрез насърчаване на съдебното сътрудничество по гражданскоправни и наказателноправни въпроси.
Член 4
Конкретни цели
1. За постигане на общата цел, определена в член 3, в Програмата са заложени следните конкретни цели:
а)
улесняване и подкрепа на съдебното сътрудничество по гражданскоправни и наказателноправни въпроси;
б)
подкрепа и насърчаване на съдебното обучение, включително на езиково обучение по правна терминология, с оглед на формирането на обща правна и съдебна култура;
в)
улесняване на ефективен достъп до правосъдие за всички, включително с цел утвърждаване и подкрепа на правата на жертвите на престъпления, като същевременно се зачитат правата на защитата;
г)
подкрепа за инициативи в областта на политиката по отношение на наркотиците, свързани с аспекти на съдебното сътрудничество и превенцията на престъпността, които са тясно свързани с общата цел на Програмата, доколкото не попадат в обхвата на Инструмента за финансова подкрепа за полицейското сътрудничество, предотвратяването и борбата с престъпността и управлението на кризи като част от фонд „Вътрешна сигурност“ или на програма „Здраве за растеж“;
2. Конкретните цели на Програмата се постигат чрез, по-специално:
а)
повишаване на осведомеността и познанията на обществеността за правото и политиките на Съюза;
б)
разширяване на познанията за правото на Съюза, включително за материалното и процесуалното право, за инструментите за съдебно сътрудничество и за относимата практика на Съда на Европейския съюз, и за сравнителното право, с цел да се гарантира ефикасно съдебно сътрудничество по гражданскоправни и наказателноправни въпроси;
в)
подкрепа за ефективното, всеобхватно и последователно въвеждане и прилагане на инструментите на Съюза в държавите-членки и за тяхното наблюдение и оценка;
г)
насърчаване на презграничното сътрудничество, подобряване на взаимното познаване и разбиране на гражданското и наказателното право и правните и съдебните системи на държавите-членки и укрепване на взаимното доверие;
д)
подобряване на познанията и разбирането на потенциалните пречки пред гладкото функциониране на европейското пространство на правосъдие;
е)
подобряване на ефикасността на съдебните системи и сътрудничеството между тях с помощта на информационните и комуникационните технологии, включително чрез презгранична оперативна съвместимост на системите и приложенията.
Член 5
Интегриране
При изпълнението на всички действия по Програмата се цели утвърждаване на равенството между жените и мъжете и на правата на детето, inter alia, чрез правосъдие, съобразено с интересите на децата. Програмата се придържа и към забраната за дискриминация на някое от основанията, посочени в член 21 от Хартата, в съответствие с член 51 от Хартата и в рамките, определени в член 51 от Хартата.
Член 6
Видове действия
1. По Програмата се финансират, inter aliа, следните видове действия:
а)
аналитични дейности, като събиране на данни и статистическа информация; разработване на общи методологии и, когато е подходящо, показатели или критерии; проучвания, изследвания, анализи и анкети; оценки; съставяне и публикуване на наръчници, доклади и образователен материал; работни срещи, семинари, заседания на експерти и конференции;
б)
дейности с цел обучение, например обмен на служители, работни срещи, семинари, мероприятия за обучение на обучаващи, включително езиково обучение по правна терминология, както и развитие на инструменти за онлайн обучение или други модули за обучение на магистрати и съдебни служители;
в)
взаимно учене, сътрудничество, дейности за повишаване на осведомеността и разпространяване на информация, например набелязване и обмен на добри практики, иновативни подходи и опит; организация на партньорски проверки и взаимно обучение; организация на конференции, семинари, информационни кампании включително институционална комуникация относно политическите приоритети на Съюза, доколкото са свързани с целите на Програмата; компилация и публикуване на материали за разпространяване на информация за Програмата и резултатите от нея; разработване, действие и поддръжка на системи и инструменти, чрез използването на информационни и комуникационни технологии, включително по-нататъшно развитие на европейския портал за електронно правосъдие, като механизъм за подобряване на достъпа на гражданите до правосъдие;
г)
подкрепа за основните участници, чиито дейности допринасят за изпълнението на целите на Програмата, като подкрепа за държавите-членки при прилагане на правото и политиките на Съюза, подкрепа за ключови европейски участници и мрежи на европейско равнище, включително в областта на съдебното обучение и подкрепа за дейности за създаване на контакти на европейско равнище между специализирани структури и образувания, както и национални, регионални и местни органи и неправителствени организации.
2. Европейската мрежа за съдебно обучение получава оперативни безвъзмездни средства за съфинансиране на разходите, свързани с постоянната ѝ работна програма.
Член 7
Участие
1. В Програмата могат да участват всички структури и образувания, които са законно установени в:
а)
държавите-членки;
б)
държавите от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ), които са страни по Споразумението за Европейското икономическо пространство, в съответствие с това споразумение;
в)
страните кандидатки, потенциалните кандидатки и присъединяващите се държави в съответствие с общите принципи и общите условия, определени за участието на тези страни в програмите на Съюза, установени в съответните рамкови споразумения и решения на Съвета за асоцииране или подобни споразумения.
2. Структури и образувания със стопанска цел имат достъп до Програмата само при сътрудничество с организации с нестопанска цел или публични организации.
3. Структури и образувания, които са законно установени в трети държави, различни от участващите в Програмата в съответствие с параграф 1, букви б) и в), по-специално държави, спрямо които се прилага Европейската политика за съседство, могат да бъдат асоциирани към дейностите по Програмата като сами поемат разходите си, ако това отговаря на целта на тези дейности.
4. Комисията може да сътрудничи с международни организации съгласно условията, определени в съответната годишна работна програма. Достъп до Програмата имат международните организации, работещи в обхванати от Програмата области, в съответствие с Финансовия регламент и съответните годишни работни програми.
Член 8
Бюджет
1. Финансовият пакет за изпълнение на Програмата за периода 2014 г.-2020 г. е в размер на 377 604 000 EUR.
2. Заделените по Програмата средства могат да покриват и разходи, свързани с дейности за подготовка, наблюдение, контрол, одит и оценка, които са необходими за управлението на Програмата и за оценка на постигането на нейните цели. С отпуснатите средства могат да се покриват разходи, свързани с необходимите проучвания, заседания на експерти, информационни и комуникационни дейности, институционална комуникация относно политическите приоритети на Съюза, доколкото са свързани с общите цели на Програмата, както и разходи, свързани с информационно-технологичните мрежи, занимаващи се с обработка и обмен на информация, и с друг вид техническа и административна помощ, необходима във връзка с управлението на Програмата от Комисията.
3. Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейският парламент и Съвета в границите на многогодишната финансова рамка, установена с Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013. (17)
4. В рамките на финансовия пакет за Програмата се разпределят суми за всяка конкретна цел в съответствие с процентните дялове, определени в приложението.
5. Комисията не се отклонява от определените процентни дялове във финансовия пакет, посочени в приложението, с повече от 5 процентни пункта за всяка конкретна цел. Ако се наложи да се превиши това ограничение, Комисията се оправомощава да приеме делегирани актове в съответствие с член 9 за изменение на всеки от показателите в приложението с повече от 5 и до 10 процентни пункта.
Член 9
Упражняване на делегация
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема на делегирани актове, посочено в член 8, параграф 5, се предоставя на Комисията за срока на изпълнение на Програмата.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 8, параграф 5, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 8, параграф 5, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 10
Мерки за изпълнение
1. Комисията изпълнява Програмата в съответствие с Финансовия регламент.
2. С оглед на изпълнението на Програмата Комисията приема годишни работни програми под формата на актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 2.
3. Всяка годишна работна програма изпълнява целите на програмата, като определя следното:
а)
действията, които да бъдат предприети в съответствие с общите и конкретните цели, определени в член 3 и член 4, параграф 1, включително условното разпределение на финансовите ресурси;
б)
съществените критерии за допустимост, подбор и възлагане, които се използват за подбор на предложенията, които ще получат финансово подпомагане в съответствие с член 84 от Финансовия регламент и член 94 от Правилата за неговото прилагане;
в)
минималния процент от годишните разходи, който се заделя за предоставяне на безвъзмездни средства.
4. Осигурява се подходящо и справедливо разпределение на финансовото подпомагане между различните области, обхванати от настоящия регламент. Когато взема решение за предоставяне на средства за тези области в годишните работни програми, Комисията отчита необходимостта да се поддържат достатъчни равнища на финансиране едновременно за гражданско и наказателно правосъдие, както и за съдебно обучение и инициативи в областта на политиката за борба с наркотиците, попадащи в обхвата на Програмата.
5. Поканите за представяне на предложения се публикуват ежегодно.
6. С цел улесняване на дейностите за съдебно обучение разходите, свързани с участието на магистрати и съдебни служители в тези дейности и заплатени от органи на държавите-членки, се вземат предвид в съответствие с Финансовия регламент, когато се предоставя съответното финансиране.
Член 11
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 12
Взаимно допълване
1. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, осигурява цялостна съгласуваност, взаимно допълване и единодействие с други инструменти на Съюза, включително, inter alia, програмата „Права, равенство и гражданство“, инструмента за финансова подкрепа за полицейското сътрудничество, предотвратяването и борбата с престъпността и управлението на кризи като част от фонд „Вътрешна сигурност“, програмата „Здраве за растеж“, програмата „Еразъм +“, рамковата програма „Хоризонт 2020“ и Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II).
2. Комисията осигурява също цялостна съгласуваност, взаимно допълване и единодействие с дейността на органите, службите и агенциите на Съюза, работещи в области, обхванати от целите на Програмата като Евроюст, създадена с Решение 2002/187/ПВР на Съвета (18) и Европейския център за мониторинг на наркотици и наркомании (ЕЦМНН), създаден с Регламент (ЕО) № 1920/2006 на Европейския парламент и на Съвета (19).
3. Програмата може да ползва общи ресурси с други инструменти на Съюза, по-специално с програма „Права, равенство и гражданство“, за изпълнение на дейности, които отговарят на целите и на двете програми. Действие, за което е отпуснато финансиране по Програмата, може да получи и финансиране по програма „Права, равенство и гражданство“, при условие че финансирането не покрива едни и същи разходи.
Член 13
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани съгласно Програмата, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагане на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки, и ако се установят нередности - чрез събиране на погрешно платените суми, а при необходимост - чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по Програмата.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания, включително проверки на място и инспекции, в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (20) и в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (21), с цел да се установи дали е налице измама, корупция или друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза, във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор, финансирани по Програмата.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, споразуменията за сътрудничество с трети държави и с международни организации, споразуменията за отпускане на безвъзмездни средства, решенията за отпускане на безвъзмездни средства и договорите, произтичащи от изпълнението на настоящата Програма, съдържат разпоредби, с които Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се оправомощават да провеждат одитите и разследванията, посочени в тези параграфи в съответствие с тяхната компетентност.
Член 14
Наблюдение и оценка
1. Комисията извършва ежегодно наблюдение на Програмата, за да следи за изпълнението на провежданите по нея действия и постигането на конкретните цели, посочени в член 4. Наблюдението служи и като средство за оценка на начина, по който действията по Програмата третират въпросите на равенството между половете и недискриминацията.
2. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета:
а)
годишен доклад за наблюдение, основан на показателите, установени в член 15, параграф 2 и на използването на наличните финансови средства;
б)
междинен доклад за оценка най-късно до 30 юни 2018 г.;
в)
последващ доклад за оценка до 31 декември 2021 г.
3. В междинния доклад за оценка се оценява постигането на целите на Програмата, ефикасността на използването на средствата и европейската добавена стойност на Програмата с цел да се определи дали финансирането в областите, обхванати от Програмата, следва да бъде подновено, променено или спряно след 2020 г. В него се разглежда и възможността за опростяване на Програмата, нейната вътрешна и външна съгласуваност, както и актуалността на всички цели и действия. В доклада се отчитат резултатите от последващите оценки на предишните програми за периода 2007-2013 г., създадени с решенията, посочени в член 16.
4. В последващия доклад за оценка се оценява дългосрочното въздействие на Програмата и устойчивостта на последиците от нея, с оглед това да допринесе за вземане на решение относно следваща програма.
5. При оценките се преценява и начинът, по който действията по Програмата третират въпросите на равенството между половете и недискриминацията.
Член 15
Показатели
1. Съгласно член 14 следните показателите, посочени в параграф 2 от настоящия член, служат за основа на наблюдението и оценката на това доколко е постигната всяка от конкретните цели, посочени в член 4, посредством предвидените в член 6 действия. Те се измерват спрямо предварително определени базови равнища, които отразяват положението преди прилагането на Програмата. Където е целесъобразно, се прави разбивка на показателите, inter alia, по пол, възраст и увреждане.
2. Показателите, посочени в параграф 1 включват, inter aliа, следното:
а)
броя и процента на лицата в целева група, до които са достигнали финансираните по Програмата дейности за повишаване на осведомеността;
б)
броя и процента на магистратите и съдебните служители в целева група, които са участвали в обучителни дейности, обмен на служители, учебни посещения, работни срещи и семинари, финансирани от програмата;
в)
повишаване на познаването на правото и политиките на Съюза сред групите, участващи във финансираните по Програмата дейности в сравнение с цялата целева група;
г)
брой на случаите, дейностите и резултатите в областта на презграничното сътрудничество, включително чрез използване на средства и процедури, свързани с информационни технологии, установени на равнището на Съюза;
д)
оценка на участниците за дейностите, в които са участвали, и за тяхната (очаквана) устойчивост;
е)
географско покритие на финансираните по Програмата дейности.
3. В допълнение на посочените в параграф 2 показатели междинният и окончателният доклад за оценка на Програмата оценяват, inter alia, и:
а)
очакваното въздействие на Програмата върху достъпа до правосъдие, въз основа на качествени и количествени данни, събрани на европейско равнище;
б)
броя и качеството на инструментите и средства, разработени чрез финансирани по Програмата дейности;
в)
европейската добавена стойност на Програмата, включително оценката на дейностите по Програмата от гледна точка на подобни инициативи, разработвани на национално или европейско равнище, които не се подпомагат с финансиране от Съюза, и техните (очаквани) резултати, както и предимствата и/или недостатъците на финансирането от Съюза в сравнение с националното финансиране на този вид дейност;
г)
равнището на финансиране спрямо постигнатите резултати (ефикасност);
д)
евентуалните административни, организационни и/или структурни пречки за по-гладко, по-ефективно и по-ефикасно изпълнение на Програмата (възможности за опростяване).
Член 16
Преходни мерки
Действията, започнати въз основа на Решение 2007/126/ПВР, Решение 1149/2007/ЕО или Решение 1150/2007/ЕО, продължават да се уреждат от разпоредбите на посочените решения до тяхното приключване. По отношение на тези действия позоваването на комитетите, предвидени в член 9 от Решение 2007/126/ПВР, в членове 10 и 11 от Решение 1149/2007/ЕО и в член 10 от Решение 1150/2007/ЕО, се тълкува като позоваване на комитета, предвиден в член 11, параграф 1 от настоящия регламент.
Член 17
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 1382/2013/EU RENDELETE
(2013. december 17.)
a 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó Jogérvényesülés program létrehozásáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 81. cikke (1) és (2) bekezdésére, 82. cikke (1) bekezdésére, valamint 84. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),
rendes jogalkotási eljárás keretében (3),
mivel:
(1)
Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) előírja a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség létrehozását, amelyen belül a személyek szabadon mozoghatnak. Ezért az Unió intézkedéseket fogadhat el a polgári és büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés kialakítása céljából, valamint a bűnmegelőzés terén tett tagállami intézkedések előmozdítása és támogatása érdekében. Az európai igazságszolgáltatási térség továbbfejlesztése során biztosítani kell az alapvető jogok és közös alapelvek, mint például a megkülönböztetés tilalma, a nemek közötti egyenlőség, az,igazságszolgáltatáshoz való tényleges hozzáférés mindenki számára, a jogállamiság és a jól működő, független igazságszolgáltatási rendszer tiszteletben tartását.
(2)
A Stockholmi Programban (4) az Európai Tanács megerősítette, hogy prioritás a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség kialakítása, továbbá politikai prioritásként határozta meg a jog és a jogérvényesülés Európájának megvalósítását. A finanszírozást a Stockholmi Program politikai prioritásainak sikeres végrehajtását szolgáló fontos eszközök egyikeként határozták meg. A Szerződésekben és a Stockholmi Programban kitűzött nagyra törő célokat többek között egy, a 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó, rugalmas és hatékony jogérvényesülési program (a továbbiakban: a program) létrehozásával kell megvalósítani, amelynek elő kell segítenie a tervezést és a végrehajtást. A program általános és konkrét célkitűzéseit az Európai Tanács által meghatározott, vonatkozó stratégiai iránymutatásokkal összhangban kell értelmezni.
(3)
Az Európa 2020 stratégiáról szóló, 2010. március 3-i bizottsági közlemény meghatározza az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiáját. Az Európa 2020 stratégián belüli konkrét célkitűzések és kiemelt kezdeményezések támogatásának alapelemeként, illetve a növekedés előmozdítását célzó mechanizmusok megkönnyítésére olyan, jól működő igazságszolgáltatási térséget kell kialakítani, amelyben elhárulnak a határokon átnyúló bírósági eljárások, valamint a határokon átnyúló helyzetekben az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférés akadályai.
(4)
E rendelet alkalmazásában a „bírák, ügyészek és igazságügyi alkalmazottak” kifejezésnek az alábbiakat kell jelentenie: bírák, ügyészek és bírósági alkalmazottak, továbbá az igazságszolgáltatás területén dolgozó egyéb jogi szakemberek, például ügyvédek, közjegyzők, bírósági végrehajtók, pártfogó felügyelők, jogi közvetítők és bírósági tolmácsok.
(5)
Az igazságügyi képzés központi szerepet játszik a különböző tagállamok igazságügyi hatóságai és jogi szakemberei közötti kölcsönös bizalom kialakításában, és javítja a közöttük megvalósuló együttműködést. Az igazságügyi képzést a 2011. szeptember 13-i, "Az uniós jogérvényesülésbe vetett bizalom kiépítése - Az európai igazságügyi képzés új dimenziója" című bizottsági közleménnyel, a bírák, ügyészek és igazságügyi alkalmazottak Európai Unión belüli képzéséről szóló tanácsi állásfoglalással (5), az európai igazságügyi képzésről szóló, 2011. október 27-28-i tanácsi következtetésekkel, valamint az igazságügyi képzésről szóló, 2012. március 14-i európai parlamenti állásfoglalással összefüggésben a valódi európai igazságügyi kultúra előmozdításának alapvető fontosságú elemeként kell kezelni.
(6)
Az igazságügyi képzésben különféle szereplők lehetnek érintettek, így például a tagállamok jogi, igazságügyi és közigazgatási hatóságai, a tudományos intézmények, az igazságügyi képzésért felelős nemzeti szervek, az európai szintű képzési szervezetek vagy hálózatok, illetve az uniós jogra szakosodott bírósági koordinátorok hálózatai. A bírák és ügyészek képzése területén valamilyen általános európai érdekű cél elérésére törekvő szerveknek és szervezeteknek - ilyen például az Európai Igazságügyi Képzési Hálózat (EJTN), az Európai Jogi Akadémia (ERA), az Igazságszolgáltatási Tanácsok Európai Hálózata (ENCJ), az Európai Unió Államtanácsainak és Legfelső Közigazgatási Bíróságainak Szövetsége (ACA-Europe), az Európai Unió Legfelsőbb Bíróságai Elnökeinek Hálózata (RPCSJUE) és az Európai Közigazgatási Intézet (EIPA) - továbbra is szerepet kell játszaniuk a bíráknak, ügyészeknek és igazságügyi alkalmazottaknak szóló, valóban európai vonatkozású képzési programok előmozdításában, és ennélfogva a Bizottság által e rendelet alapján elfogadott éves munkaprogramokban meghatározott eljárásokkal és kritériumokkal összhangban megfelelő pénzügyi támogatás nyújtható számukra.
(7)
Az Uniónak meg kell könnyítenie az uniós jog végrehajtásával kapcsolatos képzési tevékenységeket azáltal, hogy az ebben részt vevő bírák, ügyészek és igazságügyi alkalmazottak számára a tagállami hatóságok részéről fizetendő illetményeket a 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelettel (6) (a továbbiakban: a költségvetési rendelet) összhangban elszámolható költségnek tekinti vagy természetben társfinanszírozza.
(8)
Az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférésnek magában kell foglalnia különösen a bírósághoz fordulás lehetőségét, a jogviták rendezésére szolgáló alternatív módszerek igénybevételének a lehetőségét, valamint az olyan köztisztviselők szolgálatai igénybevételének a lehetőségét, akiket jogszabály kötelez arra, hogy a feleknek független és pártatlan jogi tanácsadást nyújtsanak.
(9)
A Tanács 2012 decemberében jóváhagyta a 2013-2020-as időszakra szóló, kábítószer elleni uniós stratégiát (7), amelynek célja, hogy olyan kiegyensúlyozott megközelítést alkalmazzon, amely a kábítószer-kereslet és a kábítószer-kínálat egyidejű csökkentésén alapul, felismerve azt, hogy a kábítószer-kereslet és a kábítószer-kínálat csökkentése kölcsönösen erősíti a tiltott kábítószerek elleni politika elemeit is. E stratégiának továbbra is az az egyik fő célkitűzése, hogy hozzájáruljon a kábítószer-kereslet, a kábítószer-függőség, valamint a kábítószer-használattal kapcsolatos egészségi és társadalmi kockázatok és károk mérhető csökkentéséhez. Míg az 1150/2007/EK európai parlamenti és tanácsi határozattal (8) létrehozott „Drogprevenció és felvilágosítás” program közegészségügyi jogalapra épült, és annak vonatkozásaira terjedt ki, a program más jogalapra épül, és annak - különösen az igazságügyi együttműködés előmozdítása révén - a kölcsönös elismerésen és kölcsönös bizalmon alapuló európai igazságszolgáltatási térség továbbfejlesztésére kell irányulnia. Ennélfogva - az egyszerűsítés igényének eleget téve és az egyes programok jogalapjával összhangban - az Egészségügy a növekedésért program támogathat a kábítószer-használattal kapcsolatos egészségkárosodás csökkentése célkitűzésének megvalósítására irányuló tagállami fellépéseket kiegészítő intézkedéseket, beleértve a tájékoztatás nyújtását és a megelőzést is.
(10)
A 2013-2020-as időszakra szóló, kábítószer elleni uniós stratégia másik fontos eleme a kábítószer-kínálat csökkentése. Míg a Belső Biztonsági Alap részét képező, a rendőrségi együttműködés, a bűnmegelőzés és a bűnözés elleni küzdelem, valamint a válságkezelés pénzügyi támogatására szolgáló eszköznek azokat az intézkedéseket kell támogatnia, amelyek a kábítószer-kereskedelem és az egyéb típusú bűncselekmények megelőzésére és az azok elleni küzdelemre irányulnak, így különösen a tiltott kábítószerek gyártásával, előállításával, kivonásával, értékesítésével, szállításával, behozatalával és kivitelével - köztük a kábítószer-kereskedelmi tevékenység folytatásának céljával történő birtoklással és vásárlással - kapcsolatos intézkedéseket, a programnak a kábítószer elleni politika azon vonatkozásait kell lefednie, amelyekre nem terjed ki a Belső Biztonsági Alap részét képező, a rendőrségi együttműködés, a bűnmegelőzés és a bűnözés elleni küzdelem, valamint a válságkezelés pénzügyi támogatására szolgáló eszköz és az Egészségügy a növekedésért program, továbbá amelyek szorosan kapcsolódnak a program általános célkitűzéséhez.
(11)
A 2007-2013-as programozási időszak azon prioritásai finanszírozásának folytonosságát, amelyeket a 2013-2020-as időszakra szóló, kábítószer elleni új uniós stratégia célkitűzéseiként fenntartottak, mindenképpen biztosítani kell, és ezért pénzeszközöket kell rendelkezésre bocsátani az Egészségügy a növekedésért program, a Belső Biztonsági Alap részét képező, a rendőrségi együttműködés, a bűnmegelőzés és a bűnözés elleni küzdelem, valamint a válságkezelés pénzügyi támogatására szolgáló eszköz és a program keretében a vonatkozó prioritásaikkal és jogalapjaikkal összhangban, kerülve ugyanakkor a párhuzamos finanszírozást.
(12)
Az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 3. cikkének (3) bekezdése, az Európai Unió Alapjogi Chartájának (a továbbiakban: Charta) 24. cikke és a gyermek jogairól szóló 1989. évi ENSZ-egyezmény értelmében a programnak támogatnia kell a gyermekek jogainak védelmét, ideértve a tisztességes eljáráshoz való jogot, az eljárás megértéséhez való jogot, a magán- és a családi élet tiszteletben tartásához való jogot, valamint a személyi sérthetetlenséghez és az emberi méltósághoz való jogot. A programnak különösen arra kell irányulnia, hogy a gyermekek az igazságszolgáltatási rendszeren belül nagyobb védelmet élvezzenek és nagyobb mértékben férhessenek hozzá az igazságszolgáltatáshoz, továbbá a benne foglalt intézkedések végrehajtása során előtérbe kell helyeznie a gyermek jogainak előmozdítását.
(13)
Az EUMSZ 8. és 10. cikke alapján a programnak valamennyi tevékenységében támogatnia kell a nemek közötti egyenlőséggel és a megkülönböztetés tilalmával kapcsolatos célkitűzések érvényesítését. Rendszeres monitoringra és értékelésre van szükség annak felmérése céljából, hogy milyen módon foglalkoznak a nemek közötti egyenlőségnek és a megkülönböztetés tilalmának a kérdésével a program tevékenységei során.
(14)
Az uniós szintű intézkedések tapasztalatai azt mutatják, hogy a program célkitűzéseinek gyakorlati megvalósításához az eszközöket - így a jogi aktusokat, a szakpolitikai kezdeményezéseket és a finanszírozást - együttesen kell alkalmazni. A finanszírozás a jogalkotási intézkedések kiegészítésének fontos eszköze.
(15)
Az igazságügyi együttműködést támogató jövőbeli uniós pénzügyi programok hatékonyságának javításáról szóló, 2011. szeptember 22-23-i következtetéseiben a Tanács hangsúlyozta, hogy az uniós finanszírozási programok fontos szerepet játszanak az uniós vívmányok hatékony végrehajtásában, és újólag megerősítette, hogy átláthatóbb, rugalmasabb, koherensebb és egyszerűbb hozzáférést kell biztosítani ezekhez a programokhoz.
(16)
Az „Európa 2020 stratégia költségvetése” című, 2011. június 29-i bizottsági közlemény hangsúlyozza, hogy ésszerűsíteni és egyszerűsíteni kell az uniós finanszírozást. Különösen a jelenlegi gazdasági válságra tekintettel rendkívül fontos az uniós pénzeszközök lehető legésszerűbb strukturálása és igazgatása. A finanszírozás jelentős egyszerűsítése és hatékony igazgatása a programok számának csökkentése, valamint a finanszírozási szabályok és eljárások ésszerűsítése, egyszerűsítése és összehangolása révén valósítható meg.
(17)
A finanszírozás egyszerűsítése, hatékony igazgatása és könnyebb igénybevétele iránti igény kielégítése során a programnak folytatnia és fejlesztenie kell a 2007/126/IB tanácsi határozattal (9), az 1149/2007/EK európai parlamenti és tanácsi határozattal (10), és az 1150/2007/EK határozattal létrehozott programok alapján korábban végzett tevékenységeket. E programok félidős értékelései az e programok végrehajtásának javítását célzó ajánlásokat foglalnak magukban. A program végrehajtása során figyelembe kell venni az említett félidős értékelések megállapításait és a vonatkozó utólagos értékelések megállapításait.
(18)
„Az uniós költségvetés felülvizsgálata” című, 2010. október 19-i és az „Európa 2020 költségvetése” című, 2011. június 29-i bizottsági közlemény hangsúlyozza annak fontosságát, hogy a finanszírozást egyértelmű európai hozzáadott értékkel rendelkező tevékenységekre kell összpontosítani, vagyis azokra az esetekre, amikor az uniós fellépés hozzáadott értéket biztosíthat ahhoz képest, mint ha a tagállamok egyedül lépnének fel. Az e rendelet hatálya alá tartozó intézkedéseknek hozzá kell járulniuk az európai igazságszolgáltatási térség létrehozatalához a kölcsönös elismerés elvének előmozdításával, a tagállamok közötti kölcsönös bizalom megteremtésével, a határokon átnyúló együttműködés és hálózatépítés fokozásával, valamint az uniós jog helyes, koherens és következetes alkalmazásával. A finanszírozási tevékenységeknek ahhoz is hozzá kell járulniuk, hogy valamennyi érintett ténylegesen és alaposabban megismerje az uniós jogot és szakpolitikákat, valamint szilárd analitikai alapot kell biztosítaniuk az uniós jog és szakpolitikák támogatásához és kidolgozásához, ily módon hozzájárulva azok érvényesítéséhez és megfelelő végrehajtásához. Az uniós beavatkozás lehetővé teszi, hogy az említett intézkedéseket Unió-szerte következetesen, és a méretgazdaságosság kihasználásával hajtsák végre. Ezenfelül az Unió a tagállamokhoz képest kedvezőbb helyzetben van a határokon átnyúló helyzetek kezeléséhez, és ahhoz, hogy európai fórumot biztosítson az egymástól való tanuláshoz.
(19)
Az e program alapján finanszírozandó intézkedések kiválasztásakor a Bizottságnak előre meghatározott kritériumok alapján kell értékelnie a javaslatokat. E kritériumok közé kell tartoznia a javasolt intézkedések európai hozzáadott értéke felmérésének. A nemzeti projektek és a kis volumenű projektek is rendelkezhetnek európai hozzáadott értékkel.
(20)
A programhoz a nemzeti, regionális és helyi hatóságoknak is hozzáféréssel kell rendelkezniük.
(21)
Ez a rendelet pénzügyi keretösszeget állapít meg a program teljes időtartamára vonatkozóan, amely az éves költségvetési eljárás során elsődleges referenciaösszeget jelent az Európai Parlament és a Tanács számára a költségvetési fegyelemről, a költségvetési ügyekben való együttműködésről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról szóló, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, 2013. december 2-i intézményközi megállapodás (11) 17. pontja értelmében.
(22)
Annak biztosítása érdekében, hogy a program az időtartama alatt kellő rugalmassággal igazodjon a változó igényekhez és az azoknak megfelelő szakpolitikai prioritásokhoz, a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy az EUMSZ 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el az e rendelet mellékletében meghatározott százalékoknak azon konkrét célkitűzések tekintetében történő módosítására vonatkozóan, amelyek több mint öt százalékponttal meghaladják ezeket a százalékokat. Az ilyen felhatalmazáson alapuló jogi aktus szükségességének megállapításakor ezen százalékos arányokat a program teljes időtartamára vonatkozó pénzügyi kerete, és nem az éves előirányzatok alapján kell kiszámítani. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(23)
E rendeletet a költségvetési rendelettel teljes összhangban kell végrehajtani. A hozzáadottérték-adó (héa) elszámolhatósága - különösen a vissza nem térítendő támogatások kedvezményezettjei által fizetett héa elszámolhatósági feltételeire tekintettel - nem függhet a kedvezményezett jogállásától azon tevékenységek esetében, amelyeket magán- és közjogi szervek és szervezetek azonos jogi feltételek mellett végezhetnek. Figyelembe véve az e rendelet szerinti célkitűzések és tevékenységek sajátos jellegét, egyértelművé kell tenni a pályázati felhívásokban, hogy a magán- és közjogi szervek és szervezetek által is végezhető tevékenységek esetében a közjogi szervek és szervezetek részéről felmerült, le nem vonható héa elszámolható, amennyiben azt olyan tevékenységek - például képzés vagy tájékoztató kampány - végrehajtására vonatkozóan fizették meg, amelyeket nem lehet a hatósági jogkör gyakorlásának tekinteni. E rendeletnek a költségvetési rendelet által bevezetett egyszerűsítési eszközöket is fel kell használnia. Ezenfelül a támogatandó intézkedések meghatározására vonatkozó kritériumoknak arra kell irányulniuk, hogy a rendelkezésre álló pénzügyi forrásokat azokra az intézkedésekre különítsék el, amelyek a legnagyobb hatást fejtik ki az elérni kívánt szakpolitikai célkitűzés tekintetében.
(24)
Ezen rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni az éves munkaprogramok elfogadására vonatkozóan. Ezeket a hatásköröket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (12) megfelelően kell gyakorolni.
(25)
A Bizottság által e rendelet alapján elfogadott éves munkaprogramoknak biztosítaniuk kell a pénzeszközöknek a vissza nem térítendő támogatások és a közbeszerzési szerződések közötti megfelelő elosztását. A programnak elsősorban a vissza nem térítendő támogatásokhoz kell pénzeszközöket elkülönítenie, ugyanakkor kellő szintű finanszírozást kell fenntartania a közbeszerzésekre is. Az éves munkaprogramban meg kell határozni az éves kiadások vissza nem térítendő támogatásra elkülönítendő minimális százalékát, amely 65 %-nál nem lehet kevesebb. A Bizottságnak egyértelmű ütemtervet kell meghatároznia a pályázati felhívásokra, a projektek kiválasztására és a támogatások odaítéléséről szóló döntésekre vonatkozóan annak érdekében, hogy ezzel az érdekelt felek számára megkönnyítsék a projektek tervezését és a társfinanszírozást.
(26)
Az Unió általános költségvetéséből származó pénzeszközök hatékony elosztása érdekében következetességre, a kiegészítő jelleg elérésére és szinergiákra kell törekedni az egymáshoz szorosan kapcsolódó szakpolitikai területeket támogató finanszírozási programok között, különösen a program, valamint az 1381/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (13) létrehozott Jogok, egyenlőség és polgárság program, a Belső Biztonsági Alap részét képező, a rendőrségi együttműködés, a bűnmegelőzés és a bűnözés elleni küzdelem, valamint a válságkezelés pénzügyi támogatására szolgáló eszköz, az Egészségügy a növekedésért program, az 1288/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (14) létrehozott Erasmus+ program, az 1291/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (15) létrehozott Horizont 2020 keretprogram és az előcsatlakozási támogatási eszköz között.
(27)
Az Unió pénzügyi érdekeit arányos intézkedések révén a teljes kiadási ciklusra kiterjedően védeni kell, ideértve a szabálytalanságok megelőzését, feltárását és kivizsgálását, az eltűnt, a jogtalanul kifizetett és a szabálytalanul felhasznált pénzeszközök visszafizettetését, valamint szükség esetén közigazgatási és pénzügyi szankcióknak a költségvetési rendelettel összhangban való kiszabását.
(28)
A hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvének érvényesítése érdekében e rendeletben megfelelő eszközöket kell előírni e rendelet eredményességének értékeléséhez. E célból e rendeletnek általános és konkrét célkitűzéseket kell meghatároznia. Az említett konkrét célkitűzések megvalósításának felmérése érdekében olyan konkrét és számszerűsíthető mutatókat kell megállapítani, amelyek a program teljes időtartama alatt érvényben maradnak. A Bizottságnak évente monitoring-jelentést kell benyújtania az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amelynek többek között az e rendeletben meghatározott mutatókon kell alapulnia, és tájékoztatást kell nyújtania a rendelkezésre álló pénzeszközök felhasználásáról.
(29)
A programot a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvét tiszteletben tartva hatékony módon kell végrehajtani, lehetővé téve ugyanakkor, hogy a potenciális pályázók ténylegesen hozzáférhessenek a programhoz. A programhoz való tényleges hozzáférés támogatása érdekében a Bizottságnak minden tőle telhetőt meg kell tennie annak érdekében, hogy egyszerűsítse és összehangolja a pályázati eljárásokat és dokumentumokat, továbbá az adminisztratív formaságokat és a pénzgazdálkodási követelményeket, hogy megszüntesse az adminisztratív terheket, és hogy ösztönözze a vissza nem térítendő támogatás iránti pályázatok olyan tagállambeli szervezetek általi benyújtását, amelyek alulreprezentáltak a programban. A Bizottságnak külön weboldalon kell közzétennie a programmal kapcsolatos információkat, annak célkitűzéseit, a különböző pályázati felhívásokat és azok ütemezését. A pályázati felhívásokhoz kapcsolódó alapvető dokumentumokat és iránymutatásokat az Unió intézményeinek valamennyi hivatalos nyelvén rendelkezésre kell bocsátani.
(30)
Az 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (16) (a továbbiakban: az alkalmazási szabályok) 180. cikke (1) bekezdésének l) pontjával összhangban a vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodásnak tartalmaznia kell az uniós pénzügyi támogatás átláthatóságára vonatkozó rendelkezéseket, kivéve azon kellően indokolt esetekben, amikor a nyilvános megjelenés nem lehetséges vagy nem célszerű.
(31)
A költségvetési rendelet 35. cikkének (2) és (3) bekezdésével és az alkalmazási szabályok 21. cikkével összhangban a Bizottságnak megfelelő módon és időben rendelkezésre kell bocsátania a végső kedvezményezettekre, valamint az Unió általános költségvetéséből finanszírozott intézkedések jellegére és céljára vonatkozó információkat. Ezen információk rendelkezésre bocsátásának a bizalmas kezelésre és a biztonságra vonatkozó követelmények kellő figyelembevételével kell történnie, különös tekintettel a személyes adatok védelmére.
(32)
Mivel e rendelet célját, nevezetesen a kölcsönös elismerésen és bizalmon alapuló európai igazságszolgáltatási térség továbbfejlesztéséhez - különösen a polgári és büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés előmozdítása révén - való hozzájárulást a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban annak terjedelme és hatása miatt e cél jobban megvalósítható, az Unió intézkedéseket hozhat az EUSZ 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket.
(33)
Az EUSZ-hez és az EUMSZ-hez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló 21. jegyzőkönyv 3. cikkével összhangban Írország bejelentette, hogy részt kíván venni e rendelet elfogadásában és alkalmazásában.
(34)
Az EUSZ-hez és az EUMSZ-hez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló 21. jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban, és e jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül, az Egyesült Királyság nem vesz részt ennek a rendeletnek az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.
(35)
Az EUSZ-hez és az EUMSZ-hez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ennek a rendeletnek az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.
(36)
A 2007/126/IB határozat, az 1149/2007/EK határozat és az 1150/2007/EK határozat alapján korábban végzett tevékenységek finanszírozása folytonosságának biztosítása érdekében e rendeletnek a kihirdetését követő napon hatályba kell lépnie,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A program létrehozása és időtartama
(1) Ez a rendelet létrehozza a Jogérvényesülés programot (a továbbiakban: a program).
(2) A program a 2014. január 1-jétől2020. december 31-ig tartó időszakra vonatkozik.
2. cikk
Európai hozzáadott érték
(1) A program olyan, európai hozzáadott értéket képviselő intézkedéseket finanszíroz, amelyek hozzájárulnak az európai igazságszolgáltatási térség továbbfejlesztéséhez. Ennek érdekében a Bizottság biztosítja, hogy a finanszírozás céljából kiválasztott intézkedések európai hozzáadott értékkel rendelkező eredmények létrehozására irányuljanak.
(2) Az intézkedések - többek között a kis volumenű és a nemzeti intézkedések - európai hozzáadott értékét olyan kritériumok alapján kell felmérni, mint például: az uniós jog következetes és koherens végrehajtásához és az uniós jogból eredő jogok közismertségének javításához való hozzájárulásuk; az arra való alkalmasságuk, hogy kölcsönös bizalmat alakítsanak ki a tagállamok között és javítsák a határokon átnyúló együttműködést; a nemzetközi hatásuk; a bevált gyakorlatok kialakításához és terjesztéséhez való hozzájárulásuk és az arra való alkalmasságuk, hogy a határokon átnyúló vagy az Unió egészében fennálló feladatok megoldására szolgáló gyakorlati eszközöket és megoldásokat hozzanak létre.
3. cikk
Általános célkitűzés
A program általános célkitűzése, hogy - különösen a polgári és büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés előmozdítása révén - hozzájáruljon a kölcsönös elismerésen és bizalmon alapuló európai igazságszolgáltatási térség továbbfejlesztéséhez.
4. cikk
Konkrét célkitűzések
(1) A 3. cikkben meghatározott általános célkitűzés elérése érdekében a program konkrét célkitűzései a következők:
a)
a polgári és büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés megkönnyítése és támogatása;
b)
az igazságügyi képzés - többek között a jogi terminológiával kapcsolatos nyelvi képzés - támogatása és előmozdítása egy közös jogi és igazságügyi kultúra kialakulásának elősegítése érdekében;
c)
az igazságszolgáltatáshoz való, mindenki számára biztosított tényleges hozzáférés megkönnyítése, ideértve - a védelem jogait tiszteletben tartva - a bűncselekmények áldozatai jogainak előmozdítását és támogatását is;
d)
a kábítószer elleni politika területéhez tartozó kezdeményezések igazságügyi együttműködéssel és bűnmegelőzéssel kapcsolatos, a program általános célkitűzéséhez szorosan kapcsolódó vonatkozásainak a támogatása, amennyiben azokra nem terjed ki a Belső Biztonsági Alap részét képező, a rendőrségi együttműködés, a bűnmegelőzés és a bűnözés elleni küzdelem, valamint a válságkezelés pénzügyi támogatására szolgáló eszköz és az Egészségügy a növekedésért program;
(2) A program konkrét célkitűzéseit különösen az alábbiak révén kell megvalósítani:
a)
az uniós jog és szakpolitikák közismertségének és ismeretének javítása;
b)
a polgári és büntetőügyekben folytatott hatékony igazságügyi együttműködés biztosítása érdekében az uniós jog, többek között az anyagi és az eljárásjog, az igazságügyi együttműködést szolgáló eszközök, az Európai Unió Bíróságának vonatkozó ítélkezési gyakorlata, valamint az összehasonlító jog ismeretének javítása;
c)
az uniós eszközök tagállamokban való tényleges, átfogó és következetes végrehajtásának és alkalmazásának, továbbá a rájuk vonatkozó monitoringnak és értékelésnek a támogatása;
d)
a határokon átnyúló együttműködés előmozdítása, a tagállamok polgári és büntetőjoga, valamint jog- és igazságszolgáltatási rendszere kölcsönös megismerésének és megértésének javítása, továbbá a kölcsönös bizalom erősítése;
e)
az európai igazságszolgáltatási térség zavartalan működését esetlegesen gátló akadályok jobb megismerése és megértése;
f)
az igazságszolgáltatási rendszerek hatékonyságának és együttműködésének fokozása az információs és kommunikációs technológiák révén, beleértve a rendszerek és alkalmazások határokon átnyúló interoperabilitását is.
5. cikk
A nemek közti egyenlőség és a gyermekek jogai szempontjának érvényesítése
A programban foglalt összes intézkedés végrehajtása során törekedni kell a nők és férfiak közötti egyenlőségnek és a gyermekek jogainak előmozdítására, többek között a gyermekbarát igazságszolgáltatás révén. A programnak emellett a Charta 51. cikkével összhangban és az ott meghatározott korlátokon belül tiszteletben kell tartania a Charta 21. cikkében felsorolt indokokon alapuló megkülönböztetés tilalmát.
6. cikk
Intézkedéstípusok
(1) A program többek között az alábbi intézkedéstípusokat finanszírozza:
a)
elemző tevékenységek, például adatok és statisztikák gyűjtése; közös módszerek, és adott esetben mutatók vagy referenciaértékek kidolgozása; tanulmányok, kutatások, elemzések és felmérések, értékelések; iránymutatások, jelentések és oktatási anyagok kidolgozása és közzététele; műhelytalálkozók, szemináriumok, szakértői találkozók és konferenciák;
b)
képzési tevékenységek, például a bírák, ügyészek és igazságügyi alkalmazottak számára munkavállalói csereprogramok, műhelytalálkozók, szemináriumok, oktatók képzése, többek között jogi terminológiával kapcsolatos nyelvi képzés, valamint internetes képzési eszközök vagy egyéb képzési modulok kidolgozása;
c)
az egymástól való tanulási, együttműködési, tájékoztatási és terjesztési tevékenységek, például a jó gyakorlatok, újító megközelítések és tapasztalatok meghatározása és cseréje; a kölcsönös felülvizsgálat és az egymástól való tanulás szervezése; konferenciák, szemináriumok, tájékoztató kampányok szervezése, ideértve az Unió politikai prioritásainak intézményi kommunikációját is, amennyiben azok a program célkitűzéseivel kapcsolatosak; információs anyagok összeállítása és közzététele a programmal kapcsolatos információk és eredmények terjesztése érdekében; információs és kommunikációs technológiákat alkalmazó rendszerek és eszközök fejlesztése, működtetése és karbantartása, ideértve a polgárok igazságszolgáltatáshoz való jobb hozzáférésének egyik eszközeként az e-igazságügyi portál fejlesztését is;
d)
azon kulcsfontosságú szereplők támogatása, amelyek tevékenységei hozzájárulnak a program célkitűzéseinek megvalósításához, így például a tagállamok támogatása az uniós jog és szakpolitikák végrehajtása során, a kulcsfontosságú európai szereplők és az európai szintű hálózatok - többek között az igazságügyi képzés területén való - támogatása,, illetve a szakosított szervek és szervezetek, valamint a nemzeti, regionális és helyi hatóságok, és a nem kormányzati szervezetek közötti, európai szintű hálózatépítési tevékenységek támogatása.
(2) Az Európai Igazságügyi Képzési Hálózatot az állandó munkaprogramjával kapcsolatos kiadások társfinanszírozása céljából működési támogatásban kell részesíteni.
7. cikk
Részvétel
(1) A programhoz az alábbi országokban jogszerűen letelepedett szervek és szervezetek férhetnek hozzá:
a)
a tagállamok;
b)
az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodással összhangban az Európai Szabadkereskedelmi Társulás (EFTA) azon országai, amelyek részes felei e megállapodásnak;
c)
a tagjelölt, a potenciális tagjelölt és az Unióhoz csatlakozó országok, az említett országok uniós programokban való részvételének a vonatkozó keretmegállapodásokban és társulási tanácsi határozatokban vagy hasonló megállapodásokban meghatározott általános alapelveinek és általános feltételeinek megfelelően.
(2) Nyereségorientált szervek és szervezetek kizárólag nonprofit vagy közjogi szervezetekkel közösen férhetnek hozzá a programhoz.
(3) A programban az (1) bekezdés b) és c) pontjával összhangban részt vevőktől eltérő, harmadik országokban, és különösen az európai szomszédságpolitika alkalmazási körébe tartozó országokban jogszerűen letelepedett szervek és szervezetek - saját költségükön - részt vehetnek a program intézkedéseiben, amennyiben ez az említett intézkedések céljait szolgálja.
(4) A Bizottság a vonatkozó éves munkaprogramban meghatározott feltételek szerint együttműködhet nemzetközi szervezetekkel. A program alkalmazási körébe tartozó területeken tevékenykedő nemzetközi szervezetek a költségvetési rendelettel és a vonatkozó éves munkaprogrammal összhangban férhetnek hozzá a programhoz.
8. cikk
Költségvetés
(1) A 2014-2020-as időszakra vonatkozó program végrehajtására biztosított pénzügyi keretösszeg 377 604 000 EUR.
(2) A program pénzügyi allokációja fedezheti a program irányításához és a célkitűzései megvalósításának értékeléséhez szükséges előkészítési, monitoring, ellenőrzési, audit és értékelési tevékenységek során keletkező kiadásokat is. A pénzügyi allokáció fedezheti a szükséges tanulmányokkal, szakértői találkozókkal, tájékoztatási és kommunikációs tevékenységekkel kapcsolatos kiadásokat is, ideértve az Unió politikai prioritásainak intézményi kommunikációjával kapcsolatos kiadásokat, amennyiben e politikai prioritások a program általános célkitűzéseivel kapcsolatosak, továbbá az információfeldolgozásra és -cserére szolgáló információtechnológiai hálózatokkal, illetve a programnak a Bizottság általi igazgatásához szükséges egyéb technikai és adminisztratív segítségnyújtással kapcsolatos kiadásokat.
(3) Az éves előirányzatokat az Európai Parlament és a Tanács hagyja jóvá az 1311/2103/EU, Euratom tanácsi rendelettel (17) létrehozott többéves pénzügyi keret erejéig.
(4) A program pénzügyi keretösszegén belül az összegeket a mellékletben meghatározott százalékoknak megfelelően kell elkülöníteni az egyes konkrét célkitűzésekre.
(5) A Bizottság az egyes konkrét célkitűzések esetében legfeljebb 5 százalékponttal térhet el a pénzügyi keretösszegből elkülönített, a mellékletben meghatározott százalékoktól. Arra az esetre, ha szükségessé válna az említett értékhatár túllépése, a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy a 9. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a mellékletben foglalt egyes számadatoknak 5-nél több, de legfeljebb 10 százalékponttal történő módosítására.
9. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására.
(2) A Bizottságnak a 8. cikk (5) bekezdésében említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozó felhatalmazása a program időtartamára szól.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 8. cikk (5) bekezdésében említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5) A 8. cikk (5) bekezdése értelmében elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.
10. cikk
Végrehajtási intézkedések
(1) A Bizottság a programot a költségvetési rendelettel összhangban hajtja végre.
(2) A program végrehajtása érdekében a Bizottság végrehajtási jogi aktusok formájában éves munkaprogramokat fogad el. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 11. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(3) Valamennyi éves munkaprogramnak a program célkitűzéseit kell végrehajtania, az alábbiak meghatározása révén:
a)
az elvégzendő intézkedések, a 3. cikkben és az 4. cikk (1) bekezdésében foglalt általános és konkrét célkitűzésekkel összhangban, ideértve a pénzügyi források indikatív elosztását is;
b)
a pénzügyi hozzájárulásban részesítendő javaslatok kiválasztására használandó alapvető támogathatósági, kiválasztási és odaítélési kritériumok a költségvetési rendelet 84. cikkével és az alkalmazási szabályainak 94.cikkével összhangban;
c)
az éves kiadásoknak a vissza nem térítendő támogatásokra elkülönítendő legkisebb százaléka.
(4) Biztosítani kell a pénzügyi támogatásnak az e rendelet hatálya alá tartozó különböző területek közötti megfelelő és méltányos elosztását. Amikor a Bizottság az éves munkaprogramokban a pénzeszközök e területek közötti elosztásáról dönt, figyelembe kell vennie azt, hogy a polgári jogi és a büntetőjogi jogérvényesülésnek, valamint az igazságügyi képzésnek és a program hatálya alá tartozó, a kábítószer elleni politika területén megvalósuló kezdeményezéseknek továbbra is elegendő szintű finanszírozást kell nyújtani.
(5) A pályázati felhívásokat évente kell közzétenni.
(6) Az igazságügyi képzési tevékenységek megkönnyítése érdekében a vonatkozó finanszírozás nyújtásakor a költségvetési rendelettel összhangban figyelembe kell venni a bírák, ügyészek és igazságügyi alkalmazottak e tevékenységekben való részvételével kapcsolatban a tagállami hatóságok részéről felmerülő költségeket.
11. cikk
A bizottság eljárása
(1) A Bizottság munkáját egy bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
12. cikk
Kiegészítő jelleg
(1) A Bizottság a tagállamokkal együttműködve átfogó következetességet, kiegészítő jelleget és szinergiákat biztosít más uniós eszközökkel, többek között a Jogok, egyenlőség és polgárság programmal, a Belső Biztonsági Alap részét képező, a rendőrségi együttműködés, a bűnmegelőzés és a bűnözés elleni küzdelem, valamint a válságkezelés pénzügyi támogatására szolgáló eszközzel, az Egészségügy a növekedésért programmal, az Erasmus+ programmal, a Horizont 2020 keretprogrammal és az előcsatlakozási támogatási eszközzel.
(2) A Bizottság átfogó következetességet, kiegészítő jelleget és szinergiákat biztosít továbbá a program célkitűzéseihez tartozó területeken tevékenykedő uniós szervek, hivatalok és ügynökségek - például a 2002/187/IB tanácsi határozattal (18) létrehozott Eurojust és az 1920/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (19) létrehozott, a Kábítószer és a Kábítószer-függőség Európai Megfigyelőközpontja - munkájával.
(3) A program megoszthatja forrásait más uniós eszközökkel - különösen a Jogok, egyenlőség és polgárság programmal - a mindkét program célkitűzéseit szolgáló intézkedések végrehajtása érdekében. Azok az intézkedések, amelyek számára a programból finanszírozást ítéltek oda, a Jogok, egyenlőség és polgárság programból is finanszírozáshoz juthatnak, amennyiben a finanszírozás nem ugyanazokat a költségtételeket fedezi.
13. cikk
Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme
(1) A Bizottság megfelelő intézkedésekkel - csalás, korrupció és más jogellenes cselekmények elleni megelőző intézkedésekkel, hatásos ellenőrzésekkel, szabálytalanság feltárása esetén a jogtalanul kifizetett összegek visszafizettetésével, valamint szükség esetén hatékony, arányos és visszatartó erejű közigazgatási és pénzügyi szankciókkal - biztosítja az Unió pénzügyi érdekeinek védelmét az e program keretében finanszírozott intézkedések végrehajtása során.
(2) A Bizottság és képviselői, valamint a Számvevőszék felhatalmazást kapnak dokumentumalapú és helyszíni ellenőrzések végzésére a vissza nem térítendő támogatások valamennyi kedvezményezettjénél és valamennyi, az e program alapján uniós pénzeszközben részesített vállalkozónál és alvállalkozónál.
(3) Az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) - a 883/2013/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendeletben (20), valamint a 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendeletben (21) foglalt rendelkezéseknek és eljárásoknak megfelelően - vizsgálatokat, többek között helyszíni ellenőrzéseket és vizsgálatokat folytathat annak megállapítására, hogy elkövettek-e valamely vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodással, vissza nem térítendő támogatásról szóló határozattal vagy a program keretében finanszírozott szerződéssel összefüggésben csalást, korrupciót vagy bármely más, az Unió pénzügyi érdekeit sértő jogellenes cselekményt.
(4) Az (1), (2) és (3) bekezdés sérelme nélkül az e program végrehajtása keretében harmadik országokkal és nemzetközi szervezetekkel kötött együttműködési megállapodásoknak, továbbá a program végrehajtása keretében,létrejött vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodásoknak, vissza nem térítendő támogatásról szóló határozatoknak és szerződéseknek olyan rendelkezéseket kell tartalmazniuk, amelyek kifejezetten felhatalmazzák a Bizottságot, a Számvevőszéket és az OLAF-ot arra, hogy saját hatáskörüknek megfelelően lefolytassák az (1), (2) és (3) bekezdésben említett ellenőrzéseket és vizsgálatokat.
14. cikk
Monitoring és értékelés
(1) A Bizottság évente elvégzi a programra vonatkozó monitoringot, hogy figyelemmel kísérje az annak keretében végzett intézkedések végrehajtását, valamint az 4. cikkben meghatározott konkrét célkitűzések megvalósítását. A monitoringgal azt is fel kell mérni, hogy a program intézkedései során milyen módon foglalkoztak a nemek közötti egyenlőségnek és a megkülönböztetés tilalmának a kérdésével.
(2) A Bizottság benyújtja az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a következőket:
a)
a 15. cikk (2) bekezdésében meghatározott mutatókon és a rendelkezésre álló pénzeszközök felhasználásán alapuló éves monitoring-jelentés;
b)
időközi értékelő jelentés 2018. június 30-ig;
c)
utólagos értékelő jelentés 2021. december 31-ig.
(3) Az időközi értékelő jelentésben fel kell mérni a program célkitűzéseinek a megvalósítását, a források felhasználásának hatékonyságát, valamint a program európai hozzáadott értékét annak megállapítása céljából, hogy 2020 után megújítsák, módosítsák vagy felfüggesszék-e a program alkalmazási körébe tartozó területeken biztosított finanszírozást. A jelentésben emellett foglalkozni kell a program egyszerűsítésére kínálkozó lehetőségekkel, a program belső és külső koherenciájával, valamint az összes célkitűzés és intézkedés folyamatos relevanciájával. A jelentésnek figyelembe kell vennie a 16. cikkben említett határozatokkal létrehozott, 2007 és 2013 közötti korábbi programok utólagos értékeléseinek az eredményeit.
(4) Az utólagos értékelő jelentésben fel kell mérni a program hosszú távú hatásait, valamint a program hatásainak fenntarthatóságát abból a célból, hogy ezen információk a következő programra vonatkozó döntés alapjául szolgálhassanak.
(5) Az értékeléseknek azt is fel kell mérniük, hogy a program intézkedései során milyen módon foglalkoztak a nemek közötti egyenlőségnek és a megkülönböztetés tilalmának a kérdésével.
15. cikk
Mutatók
(1) A 14. cikkel összhangban az e cikk (2) bekezdésében meghatározott mutatók szolgálnak alapul az arra vonatkozó monitoringhoz és annak értékeléséhez, hogy milyen mértékben valósultak meg a program 4. cikkben meghatározott konkrét célkitűzései a 6. cikkben előírt intézkedések révén. Ezt előre meghatározott, a végrehajtás előtti helyzetet tükröző bázisértékek alapján kell mérni. A mutatókat esettől függően többek között nem, életkor és fogyatékosság szerinti bontásban kell megadni.
(2) Az (1) bekezdésben említett mutatók többek között a következőket foglalják magukban:
a)
a program által finanszírozott tájékoztatási tevékenységekben részt vevő személyek száma, illetve a célcsoporton belüli százaléka;
b)
azon bírák, ügyészek és igazságügyi alkalmazottak száma, illetve százaléka, akik a program által finanszírozott képzésekben, munkavállalói csereprogramokban, tanulmányi látogatásokon, műhelytalálkozókon és szemináriumokon részt vettek;
c)
a program által finanszírozott tevékenységekben részt vevő csoportok ismereteinek bővülése az uniós jogról és szakpolitikákról a teljes célcsoporthoz képest;
d)
a határokon átnyúló együttműködésre példaként szolgáló esetek, tevékenységek és eredmények száma, beleértve az információtechnológiai eszközök és az uniós szinten létrehozott eljárások révén való együttműködést;
e)
az, hogy a résztvevők hogyan értékelik azokat a tevékenységeket, amelyekben részt vettek, valamint ezek (várható) fenntarthatóságát;
f)
a program által finanszírozott tevékenységek földrajzi kiterjedése.
(3) Az (2) bekezdésben meghatározott mutatókon kívül a program időközi és utólagos értékelő jelentésében fel kell mérni többek között az alábbiakat:
a)
a programnak az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférésre gyakorolt érzékelhető hatása uniós szinten gyűjtött minőségi és mennyiségi adatok alapján;
b)
a program által finanszírozott intézkedések révén kialakított eszközök száma és minősége;
c)
a program európai hozzáadott értéke, beleértve a program tevékenységeinek értékelését olyan hasonló, nemzeti vagy európai szinten indított kezdeményezésekhez képest, amelyeket nem támogattak uniós finanszírozásból, valamint e tevékenységek (várható) eredményei; az uniós finanszírozás előnyei és/vagy hátrányai az érintett tevékenységtípus nemzeti finanszírozásához képest;
d)
a finanszírozás szintje az elért eredményekhez képest (hatékonyság);
e)
a program gördülékenyebb, eredményesebb és hatékonyabb végrehajtását esetlegesen akadályozó adminisztratív, szervezési és/vagy strukturális tényezők (egyszerűsítési lehetőségek).
16. cikk
Átmeneti intézkedések
A 2007/126/IB határozat, az 1149/2007/EK határozat, illetve az 1150/2007/EK határozat alapján megkezdett intézkedésekre - azok befejezéséig - továbbra is az említett határozatok irányadók. Az említett intézkedések tekintetében a 2007/126/IB határozat 9. cikkében, az 1149/2007/EK határozat 10. és 11. cikkében, és az 1150/2007/EK határozat 10. cikkében meghatározott bizottságokra történő hivatkozásokat az e rendelet 11. cikke (1) bekezdésében meghatározott bizottságra történő hivatkozásként kell értelmezni.
17. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet a Szerződéseknek megfelelően teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó a tagállamokban.
Kelt Brüsszelben, 2013. december 17-én.