РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 717/2014 НА КОМИСИЯТА
от 27 юни 2014 година
относно прилагането на членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз към помощта de minimis в сектора на рибарството и аквакултурите
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 4 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 994/98 на Съвета от 7 май 1998 г. относно прилагането на членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз към определени категории хоризонтална държавна помощ (1),
след като публикува проект на настоящия регламент (2),
след консултации с Консултативния комитет по държавни помощи,
като има предвид, че:
(1)
Финансирането от държавата, което отговаря на критериите по член 107, параграф 1 от Договора, представлява държавна помощ и Комисията трябва да бъде уведомена за него в съответствие с член 108, параграф 3 от Договора. Независимо от това, съгласно член 109 от Договора Съветът може да определи някои категории помощи, които са изключени от това задължение за уведомяване. В съответствие с член 108, параграф 4 от Договора Комисията може да приема регламенти относно тези категории държавни помощи. По силата на Регламент (ЕО) № 994/98 и в съответствие с член 109 от Договора Съветът реши, че помощта de minimis може да представлява такава категория. Въз основа на това се приема, че помощта de minimis, която представлява помощ, отпускана на едно и също предприятие през даден период от време и която не надвишава определен размер, не отговаря на всички критерии по член 107, параграф 1 от Договора и поради това не е предмет на процедурата за уведомяване.
(2)
Значението на понятието „помощ“ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора е изяснено от Комисията в множество решения. Комисията също така е заявила своята политика по отношение на тавана de minimis, под който може да се приеме, че член 107, параграф 1 от Договора не се прилага - първоначално в своето Известие относно правилото de minimis при държавните помощи (3) и след това в регламенти (ЕО) № 69/2001 (4) и (ЕО) № 1998/2006 (5) на Комисията. Предвид специфичните правила, приложими в сектора на рибарството и аквакултурите, и риска дори неголеми по размер помощи да са достатъчни за изпълнение на критериите, посочени в член 107, параграф 1 от Договора, секторът на рибарството и аквакултурите беше изключен от обхвата на посочените регламенти. Комисията вече прие редица регламенти с правила за помощите de minimis, предоставяни в сектора на рибарството и аквакултурите, последният от които е Регламент (ЕО) № 875/2007 (6). По силата на посочения регламент общият размер на помощта de minimis, предоставяна на едно и също предприятие в сектора на рибарството, се считаше за неотговарящ на всички критерии по член 87, параграф 1 от Договора за ЕО, когато не надхвърля 30 000 EUR на бенефициер за период от три бюджетни години и е под кумулирана сума, определена за всяка държава членка и представляваща 2,5 % от годишното производство в сектора на рибарството. Предвид опита, натрупан при прилагането на Регламент (ЕО) № 875/2007, е целесъобразно някои от условията по посочения регламент да бъдат преразгледани и регламентът да бъде заменен.
(3)
Целесъобразно е да се запази таванът от 30 000 EUR като размер на помощта de minimis, която едно и също предприятие може да получи от една държава членка за всеки период от три години. Този таван все още е необходим, за да може да се гарантира, че всички мерки, попадащи в приложното поле на настоящия регламент, могат да се разглеждат като неоказващи въздействие върху търговията между държавите членки и като ненарушаващи или незаплашващи конкуренцията, когато общият размер на такава помощ, предоставена на всички предприятия в сектора на рибарството и аквакултурите за период от три години, е под кумулирана сума, определена за всяка държава членка и представляваща 2,5 % от годишния оборот в сектора на рибарството, т.е. на дейностите, свързани с улова, преработката и аквакултурите (националния лимит).
(4)
Предприятие по смисъла на правилата за конкуренцията, посочени в Договора, е всеки субект, упражняващ стопанска дейност, независимо от правния му статут и начина, по който той се финансира (7). Съдът на Европейския съюз е постановил, че всички субекти, които се контролират (де юре или де факто) от един и същи субект, следва да се разглеждат като едно и също предприятие (8). С оглед на правната сигурност и за да се намали административната тежест, настоящият регламент следва да съдържа изчерпателен списък с ясни критерии за определяне на случаите, в които две или повече предприятия в една и съща държава членка трябва да се разглеждат като едно и също предприятие. От ясно посочените критерии за определяне на „свързани предприятия“ в определението за малки или средни предприятия (МСП) в Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (9) и в приложение I към Регламент (ЕО) № 800/2008 на Комисията (10), Комисията избра тези, които са подходящи за целите на настоящия регламент. Критериите са вече известни на публичните органи и, предвид приложното поле на настоящия регламент, следва да се прилагат както за МСП, така и за големите предприятия. Тези критерии следва да гарантират, че група от свързани предприятия се разглежда като едно и също предприятие за целите на прилагането на правилото de minimis, но че предприятия, които нямат връзка помежду си, с изключение на това, че всяко от тях е пряко свързано с един и същ публичен орган или органи, не се приемат като свързани помежду си предприятия. Следователно се отчита специфичното положение на предприятията, контролирани от един и същ публичен орган или органи, които могат да разполагат със самостоятелно правомощие за вземане на решения.
(5)
Като се има предвид обхватът на Общата политика в областта на рибарството и определението за „сектор на рибарството и аквакултурите“, посочено в член 5, буква г) от Регламент (ЕС) № 1379/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11), настоящият регламент следва да е приложим към предприятията, извършващи дейност в производството, преработката и предлагането на пазара на рибни продукти и продукти от аквакултури.
(6)
Общ принцип е, че не следва да се предоставя помощ в случаите, когато не е спазено правото на ЕС, и по-специално правилата на общата политика в областта на рибарството. Този принцип се прилага също за помощта de minimis.
(7)
За да се гарантира съгласуваността с целите на общата политика в областта на рибарството и Европейския фонд за морско дело и рибарство, по-специално помощите за закупуване на риболовни кораби, от обхвата на настоящия регламент следва да бъдат изключени помощите за модернизация или подмяна на основния или допълнителния двигател на риболовните кораби, както и помощите за някоя от недопустимите операции съгласно Регламент (ЕС) № 508/2014 на Европейския парламент и на Съвета (12).
(8)
Съдът на Европейския съюз установи в своята практика, че след като веднъж Съюзът е приел законодателство за създаване на обща организация на пазара в даден селскостопански сектор, държавите членки са длъжни да се въздържат от всякакви мерки, които биха могли да я нарушат или да създадат изключение от нея (13). Този принцип се отнася и за сектора на рибарството и аквакултурите. По тази причина настоящият регламент следва да не се прилага за помощи, чийто размер се определя въз основа на цените или количествата на изкупуваните или на предлаганите на пазара продукти. Регламентът не следва да се прилага и към подпомагане, обвързано със задължение за поделяне на помощта с първичните производители.
(9)
Настоящият регламент не следва да се прилага към помощите при износ, нито към помощите, чието предоставяне зависи от използването с предимство на национални продукти вместо на вносни. В частност той не следва да се прилага към помощта за финансиране на създаването и функционирането на дистрибуторска мрежа в други държави членки или в трети държави. Помощите с цел покриване на разходите по участие в търговски панаири, разходите за проучвания или консултантски услуги, необходими за пускането на нов или на вече съществуващ продукт на нов пазар в друга държава членка или в трета държава, по принцип не представляват помощи за износ.
(10)
Когато дадено предприятие извършва дейност в сектора на рибарството и аквакултурите, както и в други сектори, или извършва други дейности, попадащи в приложното поле на Регламент (ЕС) № 1407/2013 на Комисията (14), разпоредбите на същия регламент следва да се прилагат спрямо помощите, предоставяни за посочените други сектори или дейности, при условие че съответната държава членка гарантира чрез подходящи средства, като например разделение на дейностите или разграничаване на разходите, че дейността в сектора на рибарството и аквакултурите не се ползва от помощ de minimis, предоставяна при условията на посочения регламент.
(11)
Когато предприятие участва в сектора на рибарството и аквакултурите, както и в сектора на първичното производство на селскостопански продукти, разпоредбите на настоящия регламент се прилагат спрямо помощта, предоставена на първия посочен сектор или дейности, при условие че съответната държава членка гарантира посредством подходящи средства, като например разделение на дейностите или разграничаване на разходите, че първичното производство на селскостопански продукти не се ползва от помощ de minimis, предоставяна при условията на настоящия регламент.
(12)
В настоящия регламент следва да се определят правила, които да гарантират, че не е възможно да се заобиколят максималните интензитети на помощта, посочени в специфични регламенти или решения на Комисията. Необходимо е също така да се предвидят ясни и лесно приложими правила относно кумулирането.
(13)
Референтният тригодишен период, приложим за целите на настоящия регламент, следва да се оценява текущо, така че при всяко ново предоставяне на помощ de minimis да се отчита общият размер на помощта de minimis, отпусната през съответната бюджетна година, както и през двете предшестващи бюджетни години.
(14)
Настоящият регламент не изключва възможността дадена мярка да не бъде разглеждана като държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора на основания, различни от посочените в настоящия регламент, например защото мярката съответства на принципа на пазарния инвеститор или защото мярката не включва трансфер на държавни ресурси. По-специално финансирането от ЕС, което се управлява централизирано от Комисията и което не е пряко или косвено под контрола на някоя държава членка, не представлява държавна помощ и не трябва да се взема предвид при определяне на това дали е спазен съответният таван или национален лимит.
(15)
За целите на прозрачността, равнопоставеността и ефективното наблюдение настоящият регламент следва да се прилага само към помощите de minimis, за които е възможно да се изчисли точно и предварително брутният еквивалент на безвъзмездна помощ, без да се налага извършване на оценка на риска („прозрачна помощ“). Подобно точно изчисление може да се извършва например за безвъзмездни средства, лихвени субсидии, лимитирани данъчни облекчения или други инструменти, които предвиждат лимит, гарантиращ, че няма да бъде надхвърлен съответният таван. Предвиждането на лимит означава, че докато точният размер на помощта все още не е известен, се налага държавата членка да приеме, че размерът е равен на лимита, за да се гарантира, че няколко мерки за помощ, взети заедно, не надвишават тавана, определен в настоящия регламент, и за да се прилагат правилата относно кумулирането на помощи.
(16)
За целите на прозрачността, равнопоставеността и правилното прилагане на тавана de minimis всички държави членки следва да прилагат един и същ изчислителен метод. С цел улесняване на изчислението сумите на помощите, които не са под формата на парични безвъзмездни средства, следва да бъдат изразени в своя брутен еквивалент на безвъзмездна помощ. За да се изчисли брутният еквивалент на безвъзмездна помощ за видовете прозрачна помощ, различна от безвъзмездните средства и помощта, изплащана на траншове, е необходимо да се използват пазарните лихвени проценти, преобладаващи към момента на предоставянето на тази помощ. С оглед на еднаквото, прозрачно и опростено прилагане на правилата за държавните помощи, за пазарни лихвени проценти за целите на настоящия регламент следва да се приемат референтните лихвени проценти, определени в Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти (15).
(17)
Помощта под формата на заеми, включително помощта de minimis за рисково финансиране под формата на заеми, следва да се счита за прозрачна помощ de minimis, ако брутният еквивалент на безвъзмездна помощ е изчислен въз основа на пазарните лихвени проценти, преобладаващи към момента на предоставяне на помощта. За да се опрости обработката на малки краткосрочни заеми, в настоящия регламент следва да се предвиди ясно и лесно приложимо правило, отчитащо размера на заема и неговата продължителност. Въз основа на опита на Комисията може да се приеме, че заемите с обезпечение, покриващо най-малко 50 % от техния размер, и които възлизат на 150 000 EUR за срок от пет години или на 75 000 EUR за срок от десет години, имат брутен еквивалент на безвъзмездна помощ, който не надхвърля тавана de minimis. Предвид трудностите, свързани с определянето на брутния еквивалент на безвъзмездна помощ, предоставяна на предприятия, за които може да се окаже невъзможно да изплатят заема, това правило не следва да се прилага за такива предприятия.
(18)
Помощта под формата на вливане на капитали следва да не се счита за прозрачна помощ de minimis, освен в случаите, когато общият размер на влетите публични средства не надвишава тавана de minimis. Помощта, състояща се от мерки за финансиране на риска под формата на капиталови или квазикапиталови инвестиции, посочена в Насоките относно рисковото финансиране (16), не следва да се разглежда като прозрачна помощ de minimis, освен ако съответната мярка осигурява капитал, непревишаващ тавана de minimis.
(19)
Помощта под формата на гаранции, включително помощта de minimis за рисково финансиране под формата на гаранции, следва да се счита за прозрачна, ако брутният еквивалент на безвъзмездна помощ е изчислен въз основа на минималните премии, посочени в известието на Комисията за съответния вид предприятие (17). С цел да се опрости обработката на краткосрочни гаранции, които обезпечават до 80 % от сравнително малък заем, в настоящия регламент следва да се предвиди ясно и лесно приложимо правило, отчитащо размера на заема, за който се издава гаранцията, и нейната продължителност. Това правило не следва да се прилага към гаранциите за сделки, които не представляват заеми, например гаранциите за капиталови сделки. Когато гаранцията не надхвърля 80 % от заема, за който се предоставя, гарантираната сума е 225 000 EUR, а продължителността на гаранцията е пет години, брутният еквивалент на безвъзмездна помощ на гаранцията може да се смята за равен на тавана de minimis. Същото се прилага, когато гаранцията не надхвърля 80 % от съответния заем, гарантираната сума не превишава 112 500 EUR и срокът на гаранцията не надхвърля десет години. Освен това държавите членки могат да използват методика за изчисляване на брутния еквивалент на безвъзмездна помощ за гаранциите, която е била съобщена на Комисията съгласно друг регламент на Комисията в областта на държавните помощи, приложим в съответния момент, и е била приета от Комисията като съгласувана с Известието относно гаранциите или с последващо известие, при положение че приетата методика изрично обхваща вида на гаранцията и вида на съответната сделка в контекста на прилагането на настоящия регламент. Предвид трудностите, свързани с определянето на брутния еквивалент на безвъзмездна помощ, предоставяна на предприятия, за които може да се окаже невъзможно да изплатят заема, това правило не следва да се прилага за такива предприятия.
(20)
Когато схемите за помощ de minimis се прилагат чрез финансови посредници, следва да се гарантира, че същите не получават държавна помощ. Например, това е възможно, като се изисква от финансовите посредници, които ползват държавна гаранция, да заплащат премия при пазарни условия или да преотстъпят изцяло на крайните бенефициери всяко получено предимство, или като се спазва таванът de minimis и други условия на настоящия регламент, включително на ниво посредници.
(21)
След като получи уведомление от държава членка, Комисията може да провери дали дадена мярка, която не представлява безвъзмездна помощ, заем, гаранция, вливане на капитал или мярка за финансиране на риска под формата на капиталови или квазикапиталови инвестиции, има брутен еквивалент на безвъзмездна помощ, ненадвишаващ тавана de minimis, поради което мярката би могла да попадне в приложното поле на настоящия регламент.
(22)
Задължение на Комисията е да осигури спазването на правилата за държавните помощи и в съответствие с принципа за сътрудничество, посочен в член 4, параграф 3 от Договора за Европейския съюз, държавите членки следва да улесняват изпълнението на тази задача, като създадат необходимите механизми, гарантиращи, че общият размер на помощта de minimis, отпусната на едно и също предприятие съгласно правилото de minimis, не надхвърля общия разрешен таван. За тази цел при предоставяне на помощ de minimis държавите членки следва да уведомяват съответното предприятие за размера на отпуснатата помощ de minimis и за нейния характер на помощ de minimis, като се позовават изрично на настоящия регламент. Следва да се изисква от държавите членки да осъществяват наблюдение по отношение на отпуснатата помощ, така че да гарантират, че съответните тавани не са превишени и че правилата за кумулиране са спазени. За да изпълни това задължение, преди да предостави такава помощ, съответната държава членка следва да получи от предприятието декларация относно наличието на друга помощ de minimis, обхваната от настоящия регламент или от други регламенти за помощ de minimis, получена през съответната бюджетна година и през двете предходни бюджетни години. Като алтернатива за държавите членки следва да бъде възможно да създават централен регистър с пълна информация относно отпусканата помощ de minimis и да проверяват дали отпусната нова помощ не превишава съответния таван.
(23)
Преди да отпусне каквато и да е нова помощ de minimis, всяка държава членка следва да се увери, че с нея няма да бъдат надхвърлени таванът на помощите de minimis или националният лимит в тази държава членка, и че са спазени другите условия на настоящия регламент.
(24)
Предвид опита на Комисията и по-специално честотата, с която обикновено се налага да се преразглежда политиката за държавните помощи, срокът за прилагане на настоящия регламент следва да бъде ограничен. Ако срокът на действие на регламента изтече и той не бъде удължен, държавите членки следва да разполагат с адаптационен период от шест месеца за помощите de minimis, обхванати от настоящия регламент,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага за помощите, предоставяни на предприятия в сектора на рибарството и аквакултурите, с изключение на:
а)
помощите, чийто размер се определя въз основа на цените или количествата на изкупуваните или на предлаганите на пазара продукти;
б)
помощите за дейности, свързани с износ за трети държави или държави членки, по-конкретно помощите, пряко свързани с изнасяните количества, със създаването и функционирането на дистрибуторска мрежа или с други текущи разходи, свързани с експортната дейност;
в)
помощите, обвързани с условие за преференциално използване на национални пред вносни продукти;
г)
помощите за закупуване на риболовни кораби;
д)
помощите за модернизация или подмяна на основния или допълнителния двигател на риболовните кораби;
е)
помощите за операции, които водят до повишаване на риболовния капацитет на кораба, или оборудване, което повишава способността на кораба да намира риба;
ж)
помощите за строителство на нови риболовни кораби или внос на риболовни кораби;
з)
помощите за временно или окончателно преустановяване на риболовни дейности, освен ако това не е изрично предвидено в Регламент (ЕС) № 508/2014;
и)
помощите за проучвателен риболов;
й)
помощите за прехвърляне на собствеността на дадено предприятие;
к)
помощите за пряко зарибяване, освен когато такова е изрично предвидено като мярка за опазване в правен акт на Съюза или в случай на експериментално зарибяване.
2. Когато дадено предприятие извършва дейност в сектора на рибарството и аквакултурите, както и в един или повече от секторите или извършва други дейности, попадащи в приложното поле на Регламент (ЕС) № 1407/2013, посоченият регламент се прилага спрямо помощите, предоставяни за последните посочени сектори или дейности, при условие че съответната държава членка гарантира чрез подходящи средства, като например разделение на дейностите или разграничаване на разходите, че дейностите в сектора на рибарството и аквакултурите не се ползват от помощта de minimis, предоставяна при условията на посочения регламент.
3. Когато предприятие участва в сектора на рибарството и аквакултурите, както и в първичното производство на селскостопански продукти, попадащо в приложното поле на Регламент (ЕС) № 1408/2013 на Комисията (18), настоящият регламент се прилага спрямо помощта, предоставена за първия посочен сектор, при условие че съответната държава членка гарантира посредством подходящи средства, като например разделение на дейностите или разграничаване на разходите, че първичното производство на селскостопански продукти не се ползва от помощ de minimis, предоставяна при условията на настоящия регламент.
Член 2
Дефиниции
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„предприятия в сектора на рибарството и аквакултурите“ означава предприятия, които се занимават с производство, преработка и предлагане на пазара на продукти от риболов и аквакултури;
б)
„продукти от риболов и аквакултури“ означава продуктите, определени в член 5, букви а) и б) от Регламент (ЕС) № 1379/2013;
в)
„преработка и предлагане на пазара“ означава всички операции, включително манипулация, третиране, производство и разпространение, извършени от момента на разтоварване на брега или събиране до етапа на крайния продукт.
2. За целите на настоящия регламент „едно и също предприятие“ означава всички предприятия, които поддържат помежду си поне един вид от следните взаимоотношения:
а)
дадено предприятие притежава мнозинството от гласовете на акционерите или съдружниците в друго предприятие;
б)
дадено предприятие има право да назначава или отстранява мнозинството от членовете на административния, управителния или надзорния орган на друго предприятие;
в)
дадено предприятие има право да упражнява доминиращо влияние спрямо друго предприятие по силата на договор, сключен с това предприятие, или на разпоредба в неговия устав или учредителен акт;
г)
дадено предприятие, което е акционер или съдружник в друго предприятие, контролира самостоятелно, по силата на споразумение с останалите акционери или съдружници в това предприятие, мнозинството от правата на глас на акционерите или съдружниците в това предприятие.
Предприятия, поддържащи едно от взаимоотношенията, посочени в първа алинея, букви а) - г), посредством едно или няколко други предприятия, също се разглеждат като едно и също предприятие.
Член 3
Помощ de minimis
1. Приема се, че мерките за помощ не отговарят на всички критерии по член 107, параграф 1 от Договора и следователно са освободени от изискването за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако изпълняват условията, посочени в настоящия регламент.
2. Общият размер на помощта de minimis, предоставяна във всяка държава членка на едно и също предприятие в сектора на рибарството и аквакултурите, не надхвърля 30 000 EUR за период от три бюджетни години.
3. Кумулираната сума на помощта de minimis, предоставяна във всяка държава членка на предприятия, участващи в сектора на рибарството и аквакултурите, за период от три бюджетни години не надхвърля националния лимит, посочен в приложението.
4. Помощта de minimis се смята за отпусната в момента, когато законовото право да получи помощта е предоставено на предприятието, съгласно приложимия национален правен режим, независимо от датата на плащане на помощта de minimis на предприятието.
5. Таванът, определен в параграф 2, и националният лимит, посочен в параграф 3, се прилагат независимо от формата на помощта de minimis или от преследваната цел и без значение дали предоставената от държавата членка помощ се финансира изцяло или частично със средства, произхождащи от ЕС. Периодът от три бюджетни години се определя според бюджетните години, използвани от предприятието в съответната държава членка.
6. За целите на тавана, определен в параграф 2, и националния лимит, посочен в параграф 3, помощта се изразява като парични безвъзмездни средства. Всички използвани стойности са в брутно изражение, т.е. преди облагане с данъци или други такси. В случаите, в които помощта се отпуска под форма, различна от безвъзмездна помощ, размерът на помощта е брутният еквивалент на безвъзмездна помощ.
Помощ, изплащана на траншове, се сконтира към стойността ѝ към момента на нейното предоставяне. Лихвеният процент, който се използва за сконтиране, е сконтовият процент, приложим към момента на отпускане на помощта.
7. Когато с отпускането на нова помощ de minimis може да бъде надвишен таванът, определен в параграф 2, или националният лимит, посочен в параграф 3, никоя част от тази нова помощ не може да попада в приложното поле на настоящия регламент.
8. В случай на сливания или придобивания всички предходни помощи de minimis, предоставяни на някое от сливащите се предприятия, се вземат под внимание при определяне на това дали дадена нова помощ de minimis, отпусната на новото предприятие или на придобиващото предприятие, не води до превишаване на тавана или националния лимит. Помощта de minimis, предоставена законно преди сливането или придобиването, остава правомерна.
9. Ако дадено предприятие се разделя на две или повече отделни предприятия, помощта de minimis, отпусната преди разделянето, се приписва на предприятието, което се е възползвало от нея, като по принцип това е предприятието, поемащо дейностите, за които е била използвана помощта de minimis. Ако такова приписване не е възможно, помощта de minimis се разпределя пропорционално на базата на счетоводната стойност на собствения капитал на новите предприятия към действителната дата на разделянето.
Член 4
Изчисляване на брутния еквивалент на безвъзмездна помощ
1. Настоящият регламент се прилага само за помощите, при които брутният еквивалент на безвъзмездна помощ може да бъде изчислен точно и предварително, без да е необходима каквато и да било оценка на риска („прозрачна помощ“).
2. Помощ, под формата на безвъзмездни средства или лихвени субсидии, се смята за прозрачна помощ de minimis.
3. Помощта под формата на заеми се счита за прозрачна помощ de minimis, ако:
а)
бенефициерът не е субект на процедура по обявяване в несъстоятелност, нито отговаря на критериите на националното право, за да бъде подложен на процедура по обявяване в несъстоятелност по искане на неговите кредитори. В случай на големи предприятия бенефициерът трябва да бъде в положение, съответстващо най-малко на кредитен рейтинг B-; и
б)
заемът е гарантиран с обезпечение, покриващо най-малко 50 % от неговия размер, като заемът възлиза на 150 000 EUR за период от пет години или на 75 000 EUR за срок от десет години; ако даден заем възлиза на по-малко от тези суми и/или се предоставя за срок, по-кратък от съответно пет или десет години, брутният еквивалент на безвъзмездна помощ за този заем се изчислява като съответна част от тавана, определен в член 3, параграф 2; или
в)
брутният еквивалент на безвъзмездна помощ е изчислен въз основа на референтния процент, приложим към момента на отпускане на помощта.
4. Помощта под формата на вливания на капитал се счита за прозрачна помощ de minimis само ако общият размер на влетия публичен капитал не надвишава тавана de minimis, определен в член 3, параграф 2.
5. Помощта, състояща се от мерки за финансиране на риска под формата на капиталови или квазикапиталови инвестиции, се смята за прозрачна помощ de minimis само ако капиталът, предоставен на едно и също предприятие, не надхвърля тавана за помощ de minimis, определен в член 3, параграф 2.
6. Помощта под формата на гаранции се счита за прозрачна помощ de minimis, ако:
а)
бенефициерът не е субект на процедура по обявяване в несъстоятелност, нито отговаря на критериите на националното право, за да бъде подложен на процедура по обявяване в несъстоятелност по искане на неговите кредитори. В случай на големи предприятия бенефициерът трябва да бъде в положение, съответстващо най-малко на кредитен рейтинг B-; и
б)
гаранцията не надхвърля 80 % от свързания с нея заем, като гарантираната сума не надвишава 225 000 EUR и продължителността на гаранцията е пет години или гарантираната сума не надвишава 112 500 EUR и продължителността на гаранцията е десет години; ако гарантираната сума е по-ниска от тези суми и/или гаранцията се предоставя за срок, по-кратък от съответно пет или десет години, брутният еквивалент на безвъзмездна помощ за този заем се изчислява като съответна част от тавана, определен в член 3, параграф 2; или
в)
брутният еквивалент на безвъзмездна помощ е изчислен въз основа на минималните премии, посочени в известието на Комисията; или
г)
преди да бъде приложена,
i)
използваната методика за изчисляване на брутния еквивалент на безвъзмездна помощ за гаранцията е била съобщена на Комисията съгласно друг регламент на Комисията в областта на държавните помощи, приложим в съответния момент, и е била приета от Комисията като съгласувана с Известието относно гаранциите или с последващо известие, и
ii)
тази методика изрично обхваща вида на гаранцията и вида на съответната сделка в контекста на прилагането на настоящия регламент.
7. Помощта под формата на други инструменти се счита за прозрачна помощ de minimis, при условие че инструментът предвижда лимит, гарантиращ, че съответният таван не е превишен.
Член 5
Кумулиране
1. Когато дадено предприятие извършва дейност в сектора на рибарството и аквакултурите, както и в един или повече от секторите или извършва други дейности, попадащи в приложното поле на Регламент (ЕС) № 1407/2013, помощта de minimis, отпусната за дейности в сектора на рибарството и аквакултурите съгласно настоящия регламент, може да се кумулира с помощ de minimis, предоставена за последния посочен сектор/последните посочени сектори или дейности до съответния таван, определен в член 3, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1407/2013, при условие че съответната държава членка гарантира чрез подходящи средства - например разделение на дейностите или разграничаване на разходите, че дейностите в сектора на рибарството и аквакултурите не се ползват от помощи de minimis, предоставени в съответствие с Регламент (ЕС) № 1407/2013.
2. Когато предприятие участва в сектора на рибарството и аквакултурите, както и в първичното производство на селскостопански продукти, помощта de minimis, предоставена съгласно Регламент (ЕС) № 1408/2013, може да се кумулира с помощ de minimis, предоставена в сектора на рибарството и аквакултурите съгласно настоящия регламент, до тавана, определен в настоящия регламент, при условие че съответната държава членка гарантира посредством подходящи средства, като например разделение на дейностите или разграничаване на разходите, че първичното производство на селскостопански продукти не се ползва от помощ de minimis, предоставяна при условията на настоящия регламент.
3. Помощта de minimis не се кумулира с държавна помощ във връзка със същите допустими разходи или с държавна помощ за същата мярка за рисково финансиране, ако чрез това кумулиране може да се надвиши най-високият съответен интензитет на помощта или размер на помощта, определен за конкретните обстоятелства на всеки отделен случай с регламент за групово освобождаване или решение, приети от Комисията. Помощ de minimis, която не е предоставена за конкретни допустими разходи или не може да бъде свързана с такива, може да се кумулира с друга държавна помощ, предоставена с регламент за групово освобождаване или решение, приети от Комисията.
Член 6
Мониторинг
1. Когато държава членка възнамерява да предостави помощ de minimis съгласно настоящия регламент на дадено предприятие, тя уведомява писмено предприятието за предвиждания размер на помощта, изразен като брутен еквивалент на безвъзмездна помощ, и за нейния характер на помощ de minimis, като изрично се позовава на настоящия регламент и цитира неговото заглавие и номер на публикация в Официален вестник на Европейския съюз. Когато съгласно настоящия регламент помощ de minimis се предоставя на различни предприятия въз основа на схема за помощ и по тази схема на предприятията се отпускат индивидуални помощи в различни размери, съответната държава членка може по свой избор да изпълни това задължение, като съобщи на предприятията фиксирана сума, съответстваща на максималния размер на помощта, която ще бъде отпусната по схемата. В този случай фиксираната сума се използва, за да се установи дали е достигнат таванът, определен в член 3, параграф 2, и дали не е надхвърлен националният лимит, посочен в член 3, параграф 3. Преди предоставяне на помощта държавата членка получава от съответното предприятие декларация в писмен или електронен формат относно всяка друга получена помощ de minimis, спрямо която се прилагат настоящият регламент или други регламенти за помощ de minimis, през двете предходни бюджетни години и през текущата бюджетна година.
2. Когато дадена държава членка е създала централен регистър на помощите de minimis, съдържащ пълна информация за всички помощи de minimis, отпуснати от всеки един орган в тази държава членка, параграф 1 спира да се прилага от момента, в който регистърът обхване период от три бюджетни години.
3. Държавите членки предоставят нова помощ de minimis в съответствие с настоящия регламент само след като са проверили, че с нея общият размер на помощта de minimis, отпусната на съответното предприятие, няма да достигне равнище, надхвърлящо тавана, определен в член 3, параграф 2, и националния лимит, посочен в член 3, параграф 3, и че са спазени всички условия, установени в настоящия регламент.
4. Държавите членки документират и събират цялата информация относно прилагането на настоящия регламент. Така съставените документи съдържат цялата информация, която е необходима, за да се докаже, че са спазени условията по настоящия регламент. Документацията относно индивидуалните помощи de minimis се съхранява за период от 10 бюджетни години, считано от датата на тяхното предоставяне. Документацията относно схемите за помощ de minimis се съхранява за период от 10 бюджетни години от датата, на която е предоставена последната индивидуална помощ по такава схема.
5. По писмено искане съответната държава членка предоставя на Комисията в срок до 20 работни дни или в по-дълъг срок, ако такъв бъде определен в искането, цялата информация, която Комисията счита за необходима, за да прецени дали са спазени условията по настоящия регламент, и по-специално относно общия размер на помощта de minimis по смисъла на настоящия регламент и на други регламенти за помощ de minimis, получена от всяко предприятие.
Член 7
Преходни разпоредби
1. Настоящият регламент се прилага за помощта, предоставена преди влизането му в сила, ако помощта изпълнява всички условия по настоящия регламент. Всяка помощ, която не отговаря на тези условия, ще бъде преценявана от Комисията в съответствие с приложимите рамки, насоки, известия и уведомления.
2. Всяка индивидуална помощ de minimis, която е предоставена между 1 януари 2005 г. и 30 юни 2008 г. и изпълнява условията на Регламент (ЕО) № 1860/2004, се смята за неотговаряща на всички критерии по член 107, параграф 1 от Договора и следователно за нея не се прилага изискването за уведомяване в член 108, параграф 3 от Договора.
3. Всяка индивидуална помощ de minimis, която е предоставена между 31 юли 2007 г. и 30 юни 2014 г. и изпълнява условията на Регламент (ЕО) № 875/2007, се смята за неотговаряща на всички критерии по член 107, параграф 1 от Договора и следователно за нея не се прилага изискването за уведомяване в член 108, параграф 3 от Договора.
4. След изтичане на срока на действие на настоящия регламент всяка схема за помощи de minimis, която изпълнява условията на настоящия регламент, остава в обхвата на настоящия регламент за допълнителен период от шест месеца.
Член 8
Влизане в сила и срок на прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на 1 юли 2014 г.
Прилага се до 31 декември 2020 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 27 юни 2014 година.
A Bizottság 717/2014/EU rendelete
(2014. június 27.)
az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. és 108. cikkének a halászati és akvakultúra-ágazatban nyújtott csekély összegű támogatásokra való alkalmazásáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. és 108. cikkének a horizontális állami támogatások bizonyos fajtáira történő alkalmazásáról szóló, 1998. május 7-i 994/98/EK tanácsi rendeletre (1),
e rendelet tervezetének közzétételét követően (2),
az Állami Támogatások Tanácsadó Bizottságával folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)
Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdésében meghatározott feltételeket teljesítő állami finanszírozás nyújtása állami támogatásnak minősül, és azt az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdése értelmében be kell jelenteni a Bizottságnak. Az EUMSZ 109. cikke értelmében a Tanács ugyanakkor meghatározhatja az ez alól az értesítési eljárás alól mentesülő támogatási fajtákat. Az EUMSZ 108. cikkének (4) bekezdése értelmében a Bizottság rendeleteket fogadhat el az állami támogatások ezen csoportjaira vonatkozóan. A Tanács a 994/98/EK rendelet alapján, az EUMSZ 109. cikkének megfelelően úgy határozott, hogy a csekély összegű támogatás az említett támogatási fajták közé sorolható. Ezek alapján a csekély összegű támogatás - mint egy és ugyanazon vállalkozásnak meghatározott időszakon belül nyújtott, egy meghatározott összeget nem meghaladó támogatás - úgy tekinthető, mint amely nem felel meg az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdésében rögzített valamennyi feltételnek, ezért az értesítési eljárás nem vonatkozik rá.
(2)
A Bizottság számos határozatban tisztázta az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti támogatás fogalmát. A Bizottság kezdetben az állami támogatásra vonatkozó de minimis szabályról szóló értesítésben (3), azt követően pedig a 69/2001/EK bizottsági rendeletben (4) és az 1998/2006/EK bizottsági rendeletben (5) kifejtette a csekély összeg felső határával kapcsolatos álláspontját, amely alatt az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdését nem kell alkalmazni. Figyelembe véve a halászati és akvakultúra-ágazatra vonatkozó speciális szabályokat és azon kockázatot, hogy még a kis összegű támogatások is megfelelhetnek a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdésében foglalt szempontoknak, a halászati és akvakultúra-ágazat nem tartozott az említett rendeletek hatálya alá. A Bizottság már több olyan rendeletet elfogadott, amelyek szabályokat írnak elő a halászati és akvakultúra-ágazatban nyújtott csekély összegű támogatásokra vonatkozóan; a legutóbbi ezek közül a 875/2007/EK rendelet (6). Az említett rendelet alapján a halászati ágazatban működő egy és ugyanazon vállalkozás számára odaítélt csekély összegű támogatások összegét úgy kellett tekinteni, hogy az nem felelt meg az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdése valamennyi szempontjának, ha egyik, három pénzügyi évet felölelő időszakban sem haladta meg a kedvezményezettenkénti 30 000 EUR-t, valamint a támogatások halmozott összege nem haladta meg a tagállamonként megállapított, az éves halászati termelés 2,5 %-ának megfelelő értéket. A 875/2007/EK rendelet alkalmazása terén szerzett tapasztalatok fényében indokolt az említett rendeletben meghatározott feltételek némelyikének felülvizsgálata és e rendelet felváltása.
(3)
Helyénvaló fenntartani, hogy 30 000 EUR legyen a felső határa a csekély összegű támogatás összegének, amelyben egy vállalkozás tagállamonként három éves időtartamon belül részesülhet. Az említett felső határ továbbra is szükséges annak biztosítása érdekében, hogy az e rendelet hatálya alá tartozó valamennyi intézkedés úgy legyen tekinthető, mint amelynek nincs különösebb hatása a tagállamok közötti kereskedelemre, és amely nem torzítja a versenyt vagy nem fenyeget annak torzításával, amennyiben a halászati és akvakultúra-ágazatban tevékenységet folytató valamennyi vállalkozásnak az utóbbi három évben nyújtott ilyen támogatás teljes összege nem éri el a halászat - azaz a halászati, feldolgozó-ipari és akvakultúra-ágazati tevékenységek - éves forgalmának 2,5 %-át képviselő, az egyes tagállamokra vonatkozóan megállapított halmozott összeget (a tagállamra vonatkozó korlátot).
(4)
A Szerződésben rögzített versenyszabályok alkalmazásában vállalkozás minden, gazdasági tevékenységet végző jogalany, függetlenül annak jogállásától és finanszírozásának módjától (7). Az Európai Unió Bírósága kimondta, hogy a (jogilag vagy ténylegesen) ugyanazon jogalany által ellenőrzött gazdálkodó egységeket egy és ugyanazon vállalkozásnak kell tekinteni (8). A rendeletnek a jogbiztonság megteremtése és az adminisztratív terhek csökkentése érdekében tartalmaznia kell azon egyértelmű kritériumok kimerítő felsorolását, amelyek alapján meg lehet határozni, mikor minősül két vagy több, egyazon tagállamon belül működő jogalany egy és ugyanazon vállalkozásnak. A Bizottság kiválasztotta a „kapcsolt vállalkozások” meghatározása tekintetében megalapozott feltételek közül a 2003/361/EK bizottsági ajánlásban (9) és a 800/2008/EK rendelet (10) I. mellékletében foglalt kkv-fogalommeghatározás azon kritériumait, amelyek e rendelet alkalmazásában megfelelőek. Ezek a kritériumok már ismerősek a hatóságok számára, és - a rendelet hatályát figyelembe véve - a kkv-kra és a nagyvállalkozásokra egyaránt alkalmazhatók. E kritériumoknak biztosítaniuk kell, hogy a „kapcsolt vállalkozások” csoportja a csekély összegű támogatásokra vonatkozó szabály alkalmazása céljából egy és ugyanazon vállalkozásnak minősüljön, ugyanakkor ne kezeljék kapcsolt vállalkozásokként azokat a vállalkozásokat, amelyeket nem fűz egymáshoz egyéb viszony, mint az a tény, hogy mindegyikük közvetlen kapcsolatban áll ugyanazon közjogi szervezettel vagy szervezetekkel. Ugyanakkor figyelembe kell venni az olyan vállalkozások sajátos helyzetét, amelyeket egyazon közjogi szervezet(ek) irányít(anak), de önálló döntési jogkörük lehet.
(5)
Figyelembe véve a közös halászati politika alkalmazási körét, valamint a halászati és akvakultúra-ágazatnak az 1379/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (11)5. cikkének d) pontjában szereplő fogalommeghatározását, e rendeletet kell alkalmazni a halászati és akvakultúra-termékek előállításával, feldolgozásával és forgalmazásával foglalkozó vállalkozásokra.
(6)
Általános alapelv, hogy nem nyújtható támogatás olyan körülmények között, amikor az uniós jogot és különösen a közös halászati politika szabályait nem tartják be. Ez az alapelv a csekély összegű támogatás esetére is vonatkozik.
(7)
Tekintettel arra, hogy biztosítani kell a közös halászati politika és az Európai Tengerügyi és Halászati Alap céljaival való összhangot, azon támogatások nem tartozhatnak a rendelet hatálya alá, amelyek különösen a halászhajók vásárlására, a halászhajók főhajtóműveinek vagy kiegészítő hajtóműveinek korszerűsítésére vagy cseréjére, valamint az 508/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben (12) felsorolt bármely nem támogatható műveletre irányulnak.
(8)
Az Európai Unió Bírósága megállapította, hogy ha az Unió jogszabályt alkotott valamely mezőgazdasági ágazat piacának közös szervezéséről, a tagállamok kötelesek tartózkodni olyan intézkedések meghozatalától, amelyek azt sérthetik, vagy amelyek az alól kivételeket teremthetnek (13). Ez az elv a halászati és akvakultúra-ágazatra is vonatkozik. Ezen oknál fogva a rendelet nem alkalmazható olyan támogatásra, amelynek összege a piacon beszerzett vagy forgalomba hozott termékek ára vagy mennyisége alapján kerül rögzítésre. Nem alkalmazható olyan csekély összegű támogatásra sem, amelyet kötelező megosztani az elsődleges termelőkkel.
(9)
E rendelet nem alkalmazható továbbá az exporttámogatásokra, illetve az importtermékekkel szemben hazai termékek felhasználásához kötött támogatásokra. Különösen nem alkalmazható más tagállamokban vagy harmadik országokban lévő értékesítési hálózat kialakításának és működtetésének finanszírozásához nyújtott támogatásra. A kereskedelmi vásárokon való részvétel, illetve egy új vagy már meglévő terméknek egy másik tagállamban vagy harmadik országban lévő új piacra történő bevezetéséhez szükséges tanulmányok vagy tanácsadói szolgáltatások költségeire adott támogatások általában nem minősülnek exporttámogatásnak.
(10)
Amennyiben a halászati és akvakultúra-ágazatban működő valamely vállalkozás az 1407/2013/EU bizottsági rendelet (14) hatálya alá tartozó egyéb ágazatokban vagy tevékenységi körökben is folytat tevékenységet, a vonatkozó egyéb ágazatok vagy tevékenységek tekintetében nyújtott támogatásokra az említett rendelet rendelkezéseit kell alkalmazni, feltéve, hogy az érintett tagállam megfelelő eszközökkel, úgymint a tevékenységek szétválasztása vagy a költségek megkülönböztetése révén biztosítja, hogy a halászati és akvakultúra-ágazatban végzett tevékenység ne részesüljön az említett rendelet alapján nyújtott csekély összegű támogatásban.
(11)
Amennyiben valamely vállalkozás mind a halászati és akvakultúra-ágazatban, mind pedig a mezőgazdasági termékek elsődleges előállítása területén folytat tevékenységeket, az előbbi ágazat vagy tevékenységek tekintetében nyújtott támogatásokra e rendelet rendelkezései alkalmazandók, feltéve, hogy az érintett tagállam megfelelő eszközökkel, úgymint a tevékenységek szétválasztása vagy a költségek megkülönböztetése révén biztosítja, hogy a mezőgazdasági termékek elsődleges előállítása e rendelet alapján ne részesüljön csekély összegű támogatásban.
(12)
E rendeletnek szabályokat kell megállapítania annak biztosítására, hogy ne lehessen kijátszani a külön rendeletekben és bizottsági határozatokban meghatározott maximális támogatási intenzitásokat. Továbbá könnyen alkalmazható, egyértelmű halmozhatósági szabályokat kell előírnia.
(13)
A jelen rendelet céljából figyelembe veendő hároméves időszakot „gördülő” módszerrel kell értékelni, tehát minden egyes új csekély összegű támogatás odaítélésekor az érintett pénzügyi évben, valamint az előző két pénzügyi évben odaítélt csekély összegű támogatások teljes összegét kell figyelembe venni.
(14)
E rendelet nem zárja ki annak lehetőségét, hogy egy intézkedés a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében az e rendeletben nem említett egyéb indokok alapján nem tekinthető állami támogatásnak, például mivel az intézkedés megfelel a piacgazdasági szereplő elvének, vagy mert az nem foglalja magában az állami források átruházását. Így különösen a Bizottság által központilag kezelt uniós finanszírozás, amely nem áll a tagállam közvetett vagy közvetlen ellenőrzése alatt, nem minősül állami támogatásnak, és azt nem lehet figyelembe venni annak meghatározásakor, hogy betartják-e az adott felső határt és a nemzeti korlátot.
(15)
Az átláthatóság, az egyenlő bánásmód és a hatékony nyomon követés céljából e rendeletet csak arra a csekély összegű támogatásra kell alkalmazni, amely esetében előre kiszámítható a bruttó támogatási egyenérték pontos összege anélkül, hogy szükség lenne kockázatértékelés elvégzésére (a továbbiakban: átlátható támogatás). Ilyen pontos számítás végezhető például vissza nem térítendő támogatások, kamattámogatások és felső határhoz kötött adómentesség vagy egyéb olyan eszközök esetében, amelyek biztosítják azt a korlátot, amely garantálni tudja, hogy az alkalmazandó felső határt nem lépik túl. A korlát előírása azt jelenti, hogy amíg a támogatás pontos összege nem vagy még nem ismert, a tagállamnak - annak biztosítása érdekében, hogy több támogatási intézkedés együttesen ne haladja meg az e rendeletben meghatározott felső határt, és a halmozhatósági szabályok alkalmazhatók legyenek - azt kell feltételeznie, hogy az összeg megegyezik a korláttal.
(16)
Az átláthatóság, az egyenlő bánásmód és a csekély összegű támogatásra vonatkozó felső határ helyes alkalmazása céljából indokolt, hogy valamennyi tagállam ugyanazt a számítási módszert alkalmazza. E számítás megkönnyítése érdekében a készpénzben meg nem jelenő támogatási összegeket bruttó támogatási egyenértékre kell átszámolni. A vissza nem térítendő támogatásokon kívüli átlátható támogatások vagy a több részletben fizetendő támogatások bruttó támogatási egyenértékének kiszámításakor az ilyen jellegű támogatás odaítélése idején érvényes piaci kamatlábat kell alkalmazni. Az állami támogatásra vonatkozó szabályok egységes, átlátható és egyszerű alkalmazása érdekében e rendelet alkalmazásában a piaci kamatlábak tekintendők referencia-kamatlábnak, a referencia-kamatláb és a leszámítolási kamatláb megállapítási módjának módosításáról szóló bizottsági közleményben meghatározottaknak megfelelően (15).
(17)
A hitelekből álló támogatás - a hitel formájában nyújtott csekély összegű kockázatfinanszírozási támogatást is ideértve - átlátható csekély összegű támogatásnak minősül, amennyiben a bruttó támogatási egyenértéket a támogatás odaítélésekor érvényes piaci kamatlábak alapján számították ki. A rövid lejáratú, alacsony összegű hitelek kezelésének egyszerűsítése érdekében e rendeletnek egyértelmű szabályt kell alkotnia, amely könnyen alkalmazható, és figyelembe veszi a hitel összegét és lejárati idejét is. A Bizottság tapasztalatai alapján azok a hitelek, amelyeknek összege nem haladja meg a 150 000 EUR-t és lejárati idejük nem hosszabb öt évnél, illetve amelyeknek összege nem haladja meg a 75 000 EUR-t és lejárati idejük nem hosszabb tíz évnél, és amelyeket legalább a hitel 50 %-áig terjedő fedezet biztosít, úgy tekinthetők, hogy bruttó támogatási egyenértékük nem haladja meg a csekély összegű támogatások felső határát. Tekintettel a hitel visszafizetésére esetleg nem képes vállalkozásoknak odaítélt támogatás bruttó támogatási egyenértékének meghatározásához kapcsolódó nehézségekre, ez a szabály nem alkalmazható az ilyen vállalkozásokra.
(18)
A tőkeinjekciókból álló támogatás nem tekinthető átlátható csekély összegű támogatásnak, kivéve, ha az állami tőkeinjekció teljes összege nem haladja meg a csekély összegű felső határt. A kockázatitőke-befektetésekről szóló iránymutatásokban (16) hivatkozott, tulajdonviszonyt, illetve részben tulajdonviszonyt megtestesítő befektetések formájában megvalósuló kockázatfinanszírozási célú intézkedésekből álló támogatás nem tekinthető átlátható csekély összegű támogatásnak, kivéve, ha az érintett intézkedés csupán a csekély összegű támogatásokra vonatkozó felső határig nyújt tőkét.
(19)
A kezességvállalásokból álló támogatás - a kezességvállalás formájában nyújtott csekély összegű kockázatfinanszírozási támogatást is ideértve - átlátható csekély összegű támogatásnak tekinthető, amennyiben a bruttó támogatási egyenérték az érintett vállalkozástípusra vonatkozó bizottsági közleményben (17) meghatározott mentesülési díjak alapján került kiszámításra. A rövid lejáratú, viszonylag alacsony összegű hitelt maximum 80 %-ig biztosító hitelgaranciák kezelésének egyszerűsítése érdekében e rendeletnek a hitelekre egyértelmű szabályt kell alkotnia, amely könnyen alkalmazható, és figyelembe veszi az alapul szolgáló hitel összegét és a hitelgarancia lejárati idejét is. E szabály nem vonatkozhat az alapul szolgáló ügyletekre vonatkozó olyan - hitelnek nem számító - kezességvállalásokra, mint például a tőkeműveletekre adott garanciák. Amennyiben a biztosított fedezet nem haladja meg az alapul szolgáló hitel összegének 80 %-át, a hitelgarancia összege nem haladja meg a 225 000 EUR-t és a garancia lejárati ideje nem hosszabb öt évnél, a hitelgarancia úgy tekinthető, hogy bruttó támogatási egyenértéke nem haladja meg a csekély összegű támogatások felső határát. Ugyanez a szabály érvényes abban az esetben, ha a fedezet nem haladja meg az alapul szolgáló hitel összegének 80 %-át, a hitelgarancia összege nem haladja meg a 112 500 EUR-t és a garancia lejárati ideje nem hosszabb tíz évnél. Ezen túlmenően a garanciák bruttó támogatási egyenértékének kiszámítására a tagállamok használhatnak olyan módszert, amelyet valamely másik, állami támogatásokról szóló, az adott időpontban hatályos bizottsági rendelet alapján bejelentettek a Bizottságnak, és amelyet a Bizottság a kezességvállalásokról szóló közleménnyel vagy az azt felváltó valamely közleménnyel összhangban levőként elfogadott, amennyiben az említett módszer kifejezetten e rendelet alkalmazásával összefüggésben foglalkozik a kérdéses garanciák és a szóban forgó, alapul szolgáló tranzakciók típusaival. Tekintettel a hitel visszafizetésére esetleg nem képes vállalkozásoknak odaítélt támogatás bruttó támogatási egyenértékének meghatározásához kapcsolódó nehézségekre, ez a szabály nem alkalmazható az ilyen vállalkozásokra.
(20)
Amennyiben a csekély összegű támogatási rendszer pénzügyi közvetítők közbeiktatásával valósul meg, biztosítani kell, hogy az utóbbiak ne részesüljenek állami támogatásban. Ez például oly módon valósítható meg, hogy az állami kezességvállalás előnyeit élvező pénzügyi közvetítőktől megkövetelik, hogy a piaccal összeegyeztethető díjakat fizessenek, vagy hogy az előnyöket teljes mértékben átruházzák a végső kedvezményezettekre, illetve hogy a közvetítők szintjén is tartsák be a csekély összegű támogatás felső határát és e rendelet egyéb feltételeit.
(21)
A tagállam által tett bejelentést követően a Bizottság megvizsgálhatja, hogy a támogatási intézkedés, amely nem tartalmaz támogatást, kölcsönt, garanciát, tőkeinjekciót vagy tulajdonviszonyt, illetve részben tulajdonviszonyt megtestesítő befektetések formájában megvalósuló kockázatfinanszírozási célú intézkedéseket, olyan bruttó támogatási egyenértéket eredményez-e, amely nem lépi túl a csekély összegű támogatások felső határát, és ezért e rendelet rendelkezéseinek hatálya alá tartozhat.
(22)
A Bizottságnak biztosítania kell, hogy a tagállamok - az Európai Unióról szóló szerződés 4. cikkének (3) bekezdésében megállapított együttműködési alapelvnek megfelelően - segítsék e feladat megvalósítását, megalkotva a szükséges eszközöket annak érdekében, hogy az egy és ugyanazon vállalkozásnak a csekély összegű támogatásokra vonatkozó szabály szerint folyósított csekély összegű támogatás teljes összege ne haladja meg az összességében megengedett felső határt. Helyénvaló ezért, hogy a tagállamok, ha csekély összegű támogatást nyújtanak, tájékoztassák az érintett vállalkozást - e rendeletre kifejezetten hivatkozva - a támogatás összegéről és arról, hogy az csekély összegű támogatásnak minősül. Az alkalmazandó felső határok, valamint a halmozhatósági szabályok betartásának biztosítása érdekében a tagállamoknak nyomonkövetési kötelezettséget kell előírni a nyújtott támogatások tekintetében. E kötelezettség teljesítése érdekében a támogatás nyújtását megelőzően az érintett tagállamnak nyilatkozatot kell beszereznie a vállalkozástól a szóban forgó és az azt megelőző két pénzügyi év során az e rendelet vagy más, a csekély összegű támogatásokra vonatkozó rendelet értelmében kapott egyéb csekély összegű támogatásokról. A tagállamoknak fenn kell tartani azt a választható lehetőséget is, hogy az odaítélt csekély összegű támogatásról teljes körű információkat tartalmazó központi nyilvántartás kialakítása révén ellenőrizhessék a felső határok tiszteletben tartását.
(23)
Új csekély összegű támogatások nyújtását megelőzően valamennyi tagállamnak ellenőriznie kell, hogy az új csekély összegű támogatással nem lépi-e túl a csekély összegű támogatás összegének felső határát vagy a tagállamra vonatkozó korlátot, és teljesülnek-e az e rendeletben meghatározott egyéb feltételek.
(24)
Tekintettel a Bizottság tapasztalataira és különösen arra, hogy általában milyen gyakran szükséges felülvizsgálni az állami támogatási politikát, célszerű e rendelet alkalmazási idejét korlátozni. Amennyiben e rendelet meghosszabbítás nélkül hatályát veszti, az e rendelet hatálya alá tartozó csekély összegű támogatással kapcsolatosan hat hónapos átmeneti időszakot kell biztosítani a tagállamok számára,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Hatály
(1) E rendelet a halászati és akvakultúra-ágazati vállalkozásoknak odaítélt támogatásokra vonatkozik a következők kivételével:
a)
olyan támogatás, amelynek összegét a piacon beszerzett vagy forgalomba hozott termékek ára vagy mennyisége alapján állapították meg;
b)
a harmadik országokba vagy tagállamokba irányuló exporttal kapcsolatos tevékenységekhez nyújtott támogatás, nevezetesen az exportált mennyiségekhez, az értékesítési hálózat kialakításához és működtetéséhez vagy az exporttevékenységgel összefüggésben felmerülő egyéb folyó kiadásokhoz közvetlenül kapcsolódó támogatás;
c)
az importáru helyett belföldi áru használatához kötött támogatás;
d)
halászhajók vásárlására nyújtott támogatás;
e)
halászhajók főhajtóműveinek vagy kiegészítő hajtóműveinek korszerűsítésére vagy cseréjére irányuló támogatás;
f)
a hajó halászati kapacitásának növelését célzó műveletekre vagy halfelderítési képességének növelését célzó berendezésekre irányuló támogatás;
g)
új halászhajók építésére vagy halászhajók behozatalára nyújtott támogatás;
h)
a halászati tevékenységek ideiglenes vagy végleges szüneteltetésére irányuló támogatás, kivéve, ha az 508/2014/EU rendelet erről kifejezetten rendelkezik;
i)
a felderítő halászatra irányuló támogatás;
j)
vállalkozás tulajdonjogának átadására irányuló támogatás;
k)
közvetlen újratelepítésre irányuló támogatás, kivéve abban az esetben, ha azt valamely uniós jogi aktus állományvédelmi intézkedésként kifejezetten előírja, illetve kísérleti újratelepítés esetén.
(2) Amennyiben a halászati és akvakultúra-ágazatban működő valamely vállalkozás az 1407/2013/EU rendelet hatálya alá tartozó egy vagy több ágazatban vagy egyéb tevékenységi körökben is folytat tevékenységet, az utóbbi ágazatok vagy tevékenységek tekintetében nyújtott támogatásokra az említett rendelet alkalmazandó, feltéve, hogy az érintett tagállam megfelelő eszközökkel, úgymint a tevékenységek szétválasztása vagy a költségek megkülönböztetése révén biztosítja, hogy a halászati és akvakultúra-ágazatban végzett tevékenységek ne részesüljenek az említett rendelet alapján nyújtott csekély összegű támogatásban.
(3) Amennyiben valamely vállalkozás mind a halászati és akvakultúra-ágazatban, mind pedig az 1408/2013/EU bizottsági rendelet (18) hatálya alá tartozó mezőgazdasági termékek elsődleges előállítása területén folytat tevékenységeket, az előbbi ágazat tekintetében nyújtott támogatásokra e rendelet rendelkezései alkalmazandók, feltéve, hogy az érintett tagállam megfelelő eszközökkel, úgymint a tevékenységek szétválasztása vagy a költségek megkülönböztetése révén biztosítja, hogy a mezőgazdasági termékek elsődleges előállítása e rendelet alapján ne részesüljön csekély összegű támogatásban.
2. cikk
Fogalommeghatározások
1. E rendelet alkalmazásában:
a) „halászati és akvakultúra-ágazati vállalkozások”: a halászati és akvakultúra-termékek előállításával, feldolgozásával és forgalmazásával foglalkozó vállalkozások;
b) „halászati és akvakultúra-termékek”: az 1379/2013/EU rendelet 5. cikkének a) és b) pontjában meghatározott termékek;
c) „feldolgozás és forgalmazás”: a halfogástól vagy betakarítástól a végtermék elkészültéig zajló minden művelet, beleértve a kezelést, az előállítást és a kereskedelmi forgalomba hozatalt.
2. „Egy és ugyanazon vállalkozás”: e rendelet alkalmazásában valamennyi vállalkozás, amelyek között az alábbiak közül legalább egy kapcsolat áll fenn:
a)
egy vállalkozás rendelkezik egy másik vállalkozás részvényesei vagy tagjai által birtokolt szavazati jogok többségével;
b)
a vállalkozás jogosult kinevezni vagy elmozdítani egy másik vállalkozás igazgatási, irányítási vagy felügyeleti testülete tagjainak többségét;
c)
a vállalkozás jogosult meghatározó befolyást gyakorolni valamely másik vállalkozás felett az utóbbi vállalkozással kötött szerződés alapján vagy az alapító okiratában vagy társasági szerződésében meghatározott rendelkezésnek megfelelően;
d)
egy vállalkozás, amely részvényese vagy tagja egy másik vállalkozásnak, az adott vállalkozás egyéb részvényeseivel vagy tagjaival kötött megállapodás szerint egyedül irányítja az említett vállalkozás részvényesei, illetve tagjai szavazati jogának többségét.
Az egy vagy több másik vállalkozáson keresztül az első albekezdés a)-d) pontjában említett kapcsolatok egyikével rendelkező vállalkozásokat is egy és ugyanazon vállalkozásnak kell tekinteni.
3. cikk
Csekély összegű támogatás
(1) Amennyiben a támogatási intézkedések megfelelnek az e rendeletben megállapított feltételeknek, úgy azokat úgy kell tekinteni, hogy nem felelnek meg a Szerződés 107. cikke (1) bekezdése valamennyi szempontjának, és ezért nem tartoznak a Szerződés 108. cikkének (3) bekezdésében foglalt bejelentési kötelezettség hatálya alá.
(2) Bármely, három pénzügyi évet felölelő időszakot tekintve az egy és ugyanazon halászati és akvakultúra-ágazati vállalkozás részére odaítélt csekély összegű támogatások összege tagállamonként nem haladhatja meg a 30 000 EUR-t.
(3) A halászati és akvakultúra-ágazati vállalkozásoknak bármely, három pénzügyi évet felölelő időszakban nyújtott csekély összegű támogatások halmozott összege tagállamonként nem haladhatja meg a mellékletben meghatározott, tagállamra vonatkozó korlátot.
(4) Csekély összegű támogatást akkor kell megadottnak tekinteni, amikor az alkalmazandó nemzeti jogrendszer értelmében a támogatás igénybevételének jogát a kedvezményezett vállalkozásra ruházzák, függetlenül a csekély összegű támogatás folyósításának időpontjától.
(5) A (2) bekezdésben meghatározott felső határ és a (3) bekezdésben említett, tagállamra vonatkozó korlát a csekély összegű támogatás formájától és a kitűzött céltól függetlenül alkalmazandó, tekintet nélkül arra, hogy a tagállam által biztosított támogatást teljesen vagy részben uniós forrásokból finanszírozzák-e. A három pénzügyi évet felölelő időszakot az érintett tagállamban a vállalkozás által alkalmazott pénzügyi évekre hivatkozva kell meghatározni.
(6) A (2) bekezdésben rögzített felső határ és a (3) bekezdésben előírt, tagállamra vonatkozó korlát alkalmazásában a támogatást készpénzben nyújtott támogatásként kell kifejezni. Minden felhasznált számadatnak bruttó, azaz adózás vagy egyéb levonás előtti összegnek kell lennie. Ha a támogatást nem vissza nem térítendő támogatás formájában nyújtják, akkor a támogatás összege a bruttó támogatási egyenértékkel azonos.
A több részletben kifizetett támogatást az odaítélés időpontjában érvényes értékre kell diszkontálni. A diszkontálásra használt kamatláb a támogatás odaítélésekor érvényes diszkontráta.
(7) Amennyiben egy új csekély összegű támogatás nyújtása a (2) bekezdésben rögzített felső határ vagy a (3) bekezdésben említett, tagállamra vonatkozó korlát túllépését eredményezi, e rendelet nem alkalmazható az új támogatásra.
(8) Fúzió és felvásárlás esetén valamennyi, az egyesülő vállalkozásoknak nyújtott korábbi csekély összegű támogatást figyelembe kell venni annak meghatározásához, hogy bármely újabb - az új vagy a felvásárló vállalkozásnak nyújtandó - csekély összegű támogatás meghaladja-e a felső határt vagy tagállamra vonatkozó korlátot. A fúziót vagy felvásárlást megelőzően jogszerűen odaítélt csekély összegű támogatás a műveletet követően is jogszerű marad.
(9) Ha egy vállalkozás két vagy több külön vállalkozásra válik szét, a szétválást megelőzően nyújtott csekély összegű támogatást az eredetileg a támogatásban részesülő vállalkozásnak kell adni, amely elvben azonos azzal a vállalkozással, amely a csekély összegű támogatással támogatott tevékenységeket átvállalta. Ha erre nincs lehetőség, a csekély összegű támogatást saját tőkéjük - a szétválás tényleges időpontjában érvényes - könyv szerinti értéke alapján arányosan el kell osztani az új vállalkozások között.
4. cikk
A bruttó támogatási egyenérték kiszámítása
(1) E rendelet csak olyan támogatásokra alkalmazandó, amelyeknél előzetesen pontosan kiszámítható a bruttó támogatási egyenérték anélkül, hogy kockázatértékelést kellene végezni (a továbbiakban: átlátható támogatás).
(2) A vissza nem térítendő támogatásokból vagy kamattámogatásokból álló támogatás átlátható csekély összegű támogatásnak tekintendő.
(3) A hitelekből álló támogatást átlátható csekély összegű támogatásként kell kezelni, amennyiben:
a)
a kedvezményezett nem áll kollektív fizetésképtelenségi eljárás hatálya alatt, és a nemzeti jog szerint nem is felel meg azon feltételeknek, amelyek alapján hitelezői kérelmére kollektív fizetésképtelenségi eljárás hatálya alá lenne vonható. Nagyvállalkozások esetében a kedvezményezettnek legalább B-hitelminősítésnek megfelelő helyzetben kell lennie; valamint
b)
legalább a hitel 50 %-ára biztosíték nyújt fedezetet, továbbá a hitel összege vagy 150 000 EUR ötéves lejárati idővel, vagy 75 000 EUR tízéves lejárati idővel; amennyiben a hitel összege a fentieknél alacsonyabb és/vagy öt, illetve tíz évnél rövidebb időtartamra nyújtják, bruttó támogatási egyenértékét a 3. cikk (2) bekezdésében meghatározott felső határ arányos részeként kell kiszámítani; vagy
c)
a bruttó támogatási egyenértéket a támogatás odaítélésekor érvényes referencia-kamatláb alapján számították ki.
(4) A tőkeinjekciókból álló támogatás csak akkor tekinthető átlátható csekély összegű támogatásnak, ha az állami tőkeinjekció teljes összege nem haladja meg a csekély összegű támogatásra vonatkozóan a 3. cikk (2) bekezdésében meghatározott felső határt.
(5) A tulajdonviszonyt, illetve részben tulajdonviszonyt megtestesítő befektetések formájában megjelenő kockázatfinanszírozási intézkedésekből álló támogatás csak akkor tekinthető átlátható csekély összegű támogatásnak, ha az egy és ugyanazon vállalkozásnak nyújtott tőke nem haladja meg a csekély összegű támogatásra vonatkozóan a 3. cikk (2) bekezdésében meghatározott felső határt.
(6) A hitelgaranciákból álló támogatást átlátható csekély összegű támogatásként kell kezelni, amennyiben:
a)
a kedvezményezett nem áll kollektív fizetésképtelenségi eljárás hatálya alatt, és a nemzeti jog szerint nem is felel meg azon feltételeknek, amelyek alapján hitelezői kérelmére kollektív fizetésképtelenségi eljárás hatálya alá lenne vonható. Nagyvállalkozások esetében a kedvezményezettnek legalább B-hitelminősítésnek megfelelő helyzetben kell lennie; valamint
b)
a kezességvállalás nem haladhatja meg az alapul szolgáló hitel 80 %-át, továbbá a hitelgarancia összege nem haladja meg a 225 000 EUR-t és lejárati ideje öt év, vagy a hitelgarancia összege nem haladja meg a 112 500 EUR-t és lejárati ideje tíz év, amennyiben a hitelgarancia ezeknél az összegeknél alacsonyabb összegnek felel meg és/vagy öt, illetve tíz évnél rövidebb időtartamra nyújtják, bruttó támogatási egyenértékét a 3. cikk (2) bekezdésében meghatározott felső határ arányos részeként kell kiszámítani; vagy
c)
a bruttó támogatási egyenérték a bizottsági közleményben meghatározott mentesülési díjak alapján került kiszámításra; vagy
d)
a program végrehajtását megelőzően
i.
a garanciák bruttó támogatási egyenértékének kiszámítására használt módszert valamely másik, állami támogatásokról szóló, az adott időpontban hatályos bizottsági rendelet alapján bejelentették a Bizottságnak, és azt a Bizottság a kezességvállalásokról szóló közleménnyel vagy az azt felváltó valamely közleménnyel összhangban levőként elfogadta, és
ii.
az említett módszer kifejezetten e rendelet alkalmazásával összefüggésben foglalkozik a kérdéses garanciák és a szóban forgó, alapul szolgáló tranzakciók típusaival.
(7) Az egyéb eszközökből álló támogatás átlátható csekély összegű támogatásnak minősül, amennyiben a szóban forgó eszköz biztosítja azt a korlátot, amely garantálja, hogy a vonatkozó felső határt ne lépjék túl.
5. cikk
Támogatáshalmozás
(1) Amennyiben a halászati és akvakultúra-ágazatban működő valamely vállalkozás az 1407/2013/EU rendelet hatálya alá tartozó egy vagy több ágazatban vagy egyéb tevékenységi körökben is folytat tevékenységet, a halászati és akvakultúra-ágazatba tartozó tevékenységek tekintetében az e rendeletnek megfelelően nyújtott csekély összegű támogatások az 1407/2013/EU rendelet 3. cikkének (2) bekezdésében rögzített felső határig halmozhatók az utóbbi ágazat(ok) vagy tevékenységi körök vonatkozásában nyújtott csekély összegű támogatással, feltéve, hogy az érintett tagállam megfelelő eszközökkel, úgymint a tevékenységek szétválasztása vagy a költségek megkülönböztetése révén biztosítja, hogy a halászati és akvakultúra-ágazatban végzett tevékenységek ne részesüljenek az 1407/2013/EU rendelet alapján nyújtott csekély összegű támogatásban.
(2) Amennyiben valamely vállalkozás mind a halászati és akvakultúra-ágazatban, mind pedig az 1408/2013/EU rendelet hatálya alá tartozó mezőgazdasági termékek elsődleges előállítása területén folytat tevékenységeket, az 1408/2013/EU rendeletnek megfelelően nyújtott csekély összegű támogatás az e rendeletben rögzített felső határig halmozható a halászati és akvakultúra-ágazatban e rendeletnek megfelelően nyújtott csekély összegű támogatással, feltéve, hogy az érintett tagállam megfelelő eszközökkel, úgymint a tevékenységek szétválasztása vagy a költségek megkülönböztetése révén biztosítja, hogy a mezőgazdasági termékek elsődleges előállítása e rendelet alapján ne részesüljön csekély összegű támogatásban.
(3) A csekély összegű támogatás nem halmozható azonos támogatható költségek kapcsán vagy azonos kockázatfinanszírozási célú intézkedés kapcsán nyújtott állami támogatással, ha a támogatások halmozása túllépi a Bizottság által elfogadott határozatban vagy csoportmentességi rendeletben az egyes esetek meghatározott körülményeire vonatkozóan rögzített maximális támogatási intenzitást vagy összeget. A nem konkrét elszámolható költségekre nyújtott vagy azokhoz hozzá nem rendelhető csekély összegű támogatás halmozható más, a Bizottság által elfogadott csoportmentességi rendelet vagy határozat alapján nyújtott állami támogatással.
6. cikk
Ellenőrzés
(1) Amennyiben egy tagállam e rendeletnek megfelelően csekély összegű támogatást szándékozik odaítélni egy vállalkozásnak, írásban tájékoztatja a vállalkozást a támogatás előrelátható összegéről (bruttó támogatási egyenértékben kifejezve) és arról, hogy az csekély összegűnek minősül, kifejezetten utalva e rendeletre, valamint megadva e rendelet címét és az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzététel adatait. Amennyiben az e rendelet hatálya alá tartozó csekély összegű támogatást valamely program keretében több különböző vállalkozásnak nyújtják, és e vállalkozásoknak az említett program keretében különböző összegű egyedi támogatásokat nyújtanak, az érintett tagállam e kötelezettség teljesítése érdekében választhatja azt, hogy a vállalkozásokkal egy meghatározott, a program keretében nyújtható maximális támogatás összegének megfelelő összeget közöl. Ilyen esetben a meghatározott összeg annak megállapítására szolgál, hogy elérték-e a 3. cikk (2) bekezdésében megszabott felső határt és nem lépték-e túl a 3. cikk (3) bekezdésében említett, tagállamra vonatkozó korlátot. A tagállam az érintett vállalkozástól még a támogatás odaítélése előtt papíron vagy elektronikus formában nyilatkozatot szerez be az adott vállalkozás által az előző két pénzügyi év és a folyó pénzügyi év során e rendelet vagy más, a csekély összegű támogatásokra vonatkozó rendeletek alapján kapott csekély összegű támogatásokról.
(2) Amennyiben egy tagállam a csekély összegű támogatásokról olyan központi nyilvántartást vezet, amely teljes körűen tartalmazza a tagország bármely hatósága által odaítélt valamennyi csekély összegű támogatással kapcsolatos információkat, az (1) bekezdés nem alkalmazandó attól a pillanattól fogva, hogy a nyilvántartás három pénzügyi évet átfogó időszakot ölel fel.
(3) A tagállam e rendelet értelmében csak akkor nyújthat újabb csekély összegű támogatást, ha megbizonyosodott arról, hogy a támogatásnyújtást követően az érintett vállalkozásnak e rendelet értelmében nyújtott csekély összegű támogatás teljes összege a 3. cikk (2) bekezdésében meghatározott felső határ és a 3. cikk (3) bekezdésében említett, tagállamra vonatkozó korlát alatt marad, valamint teljesül az e rendeletben előírt valamennyi feltétel.
(4) A tagállamok összegyűjtik és rögzítik az e rendelet alkalmazásával kapcsolatos összes információt. Minden olyan információt rögzítenek, amely szükséges annak bizonyításához, hogy e rendelet feltételei teljesültek. Az egyedi csekély összegű támogatásokkal kapcsolatos adatokat az adott támogatás odaítélésének időpontjától számított 10 pénzügyi évig kell megőrizni. A csekély összegű támogatási programok adatait a program keretében nyújtott utolsó egyedi támogatás odaítélésének időpontjától számított 10 pénzügyi évig kell megőrizni.
(5) Írásbeli kérelemre az érintett tagállam 20 munkanapon, vagy a kérelemben rögzített hosszabb határidőn belül a Bizottság rendelkezésére bocsát minden olyan információt - különösen az egyes vállalkozások által az e rendelet és más, a csekély összegű támogatásokra vonatkozó rendeletek értelmében kapott csekély összegű támogatások teljes összegét -, amelyet a Bizottság szükségesnek tart annak megvizsgálásához, hogy e rendelet feltételei teljesültek-e.
7. cikk
Átmeneti rendelkezések
(1) Ez a rendelet alkalmazandó a hatálybalépését megelőzően nyújtott támogatásokra, amennyiben azok megfelelnek az e rendeletben megállapított feltételeknek. A Bizottság az e feltételeknek eleget nem tevő támogatásokat a vonatkozó keretszabályok, iránymutatások és közlemények alapján értékeli.
(2) Amennyiben bármely, 2005. január 1. és 2008. június 30. között nyújtott csekély összegű egyedi támogatás megfelel az 1860/2004/EK rendeletben megállapított feltételeknek, azokat úgy kell tekinteni, hogy nem teljesítik a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése valamennyi szempontját, és ezért nem tartoznak a Szerződés 108. cikkének (3) bekezdésében foglalt bejelentési kötelezettség alá.
(3) Amennyiben bármely, 2007. július 31. és 2014. június 30. között nyújtott csekély összegű egyedi támogatás megfelel a 875/2007/EK rendeletben megállapított feltételeknek, azokat úgy kell tekinteni, hogy nem teljesítik a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése valamennyi szempontját, és ezért nem tartoznak a Szerződés 108. cikkének (3) bekezdésében foglalt bejelentési kötelezettség alá.
(4) E rendelet időbeli hatályának lejártát követően az e rendelet feltételeit teljesítő valamennyi csekély összegű támogatási rendszer további hat hónapig e rendelet hatálya alá tartozik.
8. cikk
Hatálybalépés és az alkalmazás időtartama
Ez a rendelet 2014. július 1-jén lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2020. december 31-ig kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. június 27-én.