РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 734/2013 НА СЪВЕТА
от 22 юли 2013 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 659/1999 за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО
(текст от значение за ЕИП)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 109 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент,
като има предвид, че:
(1)
В контекста на цялостно модернизиране на правилата за държавна помощ с оглед както на изпълнението на стратегията за растеж „Европа 2020“ (1), така и за бюджетна консолидация, член 107 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) следва да се прилага ефективно и еднакво в Съюза. Регламент (ЕО) № 659/1999 (2) кодифицира и засили предишната практика на Комисията за увеличаване на правната сигурност и за подкрепяне на развитието на политиката за държавна помощ в условия на прозрачност. При все това в светлината на опита, придобит от прилагането му, и на скорошни явления, като например разширяването на Съюза и икономическата и финансова криза, някои аспекти от Регламент (ЕО) № 659/1999 следва да бъдат изменени, за да може Комисията да бъде по-ефективна.
(2)
За да се оцени съвместимостта с вътрешния пазар на всяка неправомерна държавна помощ или такава, за която е отправено уведомление и за която Комисията има изключителна компетентност съгласно член 108 от ДФЕС, е уместно да се гарантира, че за целите на изпълнението на правилата за държавна помощ Комисията има правомощие да поиска цялата необходима пазарна информация от държава членка, предприятие или обединение от предприятия винаги, когато има съмнения относно съвместимостта на съответната мярка с правилата на Съюза и следователно е започнала официална процедура по разследване. По-специално Комисията следва да използва това свое правомощие в случаи, при които е необходима сложна оценка по същество. Когато взема решение дали да се възползва от това свое правомощие, Комисията следва да вземе предвид продължителността на предварителното разследване.
(3)
С цел оценяване на съвместимостта на мярка за помощ след започване на официалната процедура по разследване, по-конкретно по отношение на технически сложни случаи, подлежащи на оценка по същество, Комисията следва да може чрез обикновено искане или чрез решение да поиска от държава членка, предприятие или обединение от предприятия да предостави цялата пазарна информация, необходима за извършване на оценяването, ако информацията, предоставена от засегнатата държава членка в хода на предварителното разследване, не е достатъчна, като се вземе надлежно под внимание принципът на пропорционалност, в частност за малките и средните предприятия.
(4)
Предвид специалните отношения между бенефициентите на помощ и съответната държава членка, Комисията следва да може да изисква информация от даден бенефициент на помощ единствено със съгласието на съответната държава членка. Предоставянето на информация от бенефициент на мярка за помощ не представлява правно основание за двустранни преговори между Комисията и въпросния бенефициент.
(5)
Комисията следва да избере адресатите на исканията за информация въз основа на обективни критерии, съобразени с всеки отделен случай, като гарантира, че ако искането е адресирано до извадка от предприятия или обединения на предприятия, за всяка категория извадката от отговорилите на искането е представителна. Исканата информация следва да се състои по-конкретно от фактологична информация за дружеството и пазара и основан на факти анализ на функционирането на пазара.
(6)
В качеството си на инициатор на процедурата Комисията следва да има задължението да проверява както предаването на информация от страна на държавите членки, предприятията или обединенията на предприятия, така и декларираната поверителност на разкриваната информация.
(7)
Комисията следва да е в състояние да налага спазването на исканията за информация, отправени към всяко предприятие или обединение на предприятия, в зависимост от случая, посредством пропорционални глоби и периодични имуществени санкции. При определянето на размера на глобите и периодичните имуществени санкции Комисията следва да отчита надлежно принципите на пропорционалност и целесъобразност, особено по отношение на малките и средните предприятия. Правата на страните, от които е поискано да предоставят информация, следва да бъдат защитени, като им се дава възможността да изразят мненията си, преди да бъде взето решение за налагане на глоби или периодични имуществени санкции. В това отношение Съдът на Европейския съюз следва да има неограничена компетентност по отношение на такива глоби и периодични имуществени санкции по силата на член 261 от ДФЕС.
(8)
Като отчита надлежно принципите на пропорционалност и целесъобразност, Комисията следва да може да намали размера на периодичните имуществени санкции или да ги отмени напълно, когато адресатите на исканията предоставят поисканата информация, макар и след изтичането на крайния срок.
(9)
Глобите и периодичните имуществени санкции не са приложими за държави членки, тъй като те имат задължение да си сътрудничат лоялно с Комисията в съответствие с член 4 от Договора за Европейския съюз (ДЕС), както и да осигурят на Комисията цялата необходима информация, за да може тя да осъществява своите задължения съгласно Регламент (ЕО) № 659/1999.
(10)
За да бъдат обезпечени правата на защита на съответната държава членка, тя следва да получава копия от исканията за информация, изпратени до други държави членки, предприятия или обединения от предприятия и следва да може да представи становището си по получените коментари. Тя следва също да бъде информирана за имената на предприятията и обединенията от предприятия, доколкото тези субекти не са заявили основателен интерес тяхната самоличност да бъде защитена.
(11)
Комисията следва да вземе надлежно под внимание легитимния интерес на предприятията за опазването на техните търговски тайни. Тя следва да не бъде в състояние да използва поверителна информация, предоставена от отговорилите на искането и която не може да бъде събрана или направена анонимна по друг начин с никакво решение, освен ако предварително Комисията не е получила тяхното съгласие да разкрие информацията на въпросните държави членки.
(12)
В случаите, когато информацията, обозначена като поверителна, не е обхваната от задълженията за професионална тайна, е уместно да се установи механизъм, чрез който Комисията да може да реши относно степента, до която такава информация може да бъде разкрита. Всяко такова решение за отхвърляне на твърдение за поверителност на информация следва да съдържа срок, след който информацията да бъде разкрита, така че отговорилият да се възползва от всякаква съдебна защита, която е на негово разположение, включително всякаква междинна мярка.
(13)
Комисията следва да може по собствена инициатива да разгледа информация от всякакви източници за неправомерна помощ с цел да се гарантира спазването на член 108 от ДФЕС, и по-специално на задължението за уведомяване и за отлагателна клауза, предвидени в член 108, параграф 3 от ДФЕС, и да се оцени съвместимостта на дадена помощ с вътрешния пазар. В този контекст жалбите са основен източник на информация за откриване на нарушения на правилата на Съюза за държавна помощ.
(14)
За да се подобри качеството на подадените до Комисията жалби и в същото време да се увеличат прозрачността и правната сигурност, уместно е да се определят условията, на които една жалба следва да отговаря, за да предостави на Комисията информация по отношение на предполагаема неправомерна помощ и да се даде ход на предварителното разглеждане. Информация, предоставена, без да са изпълнени тези условия, следва да се третира като обща пазарна информация и не следва непременно да води до разследвания ex officio.
(15)
От жалбоподателите следва да се изисква да демонстрират, че са заинтересовани по смисъла на член 108, параграф 2 от ДФЕС и член 1, буква з) от Регламент (ЕО) № 659/1999. Те също следва да са задължени да предоставят определен обем информация под форма, която Комисията следва да е оправомощена да дефинира в разпоредба за прилагане. За да не бъдат разубедени евентуалните жалбоподатели, разпоредбата за прилагане следва да отчита, че изискванията за подаване на жалба от заинтересованата страна не следва да пораждат излишна тежест.
(16)
От съображения за правна сигурност е целесъобразно да се установят давностни срокове за налагането и изпълнението на глоби и периодични имуществени санкции.
(17)
За да се гарантира, че Комисията разглежда сходни случаи по последователен начин в целия вътрешен пазар, е целесъобразно да се допълнят съществуващите правомощия на Комисията, като се въведе специфично правно основание за започване на разследвания на сектори на икономиката или на определени инструменти за помощ в няколко държави членки. От съображения за пропорционалност и предвид голямата административна тежест, която произтича от подобни разследвания, проучвания на сектори следва да се извършват само ако наличната информация поражда основателни подозрения, че мерките за държавна помощ в даден сектор биха могли съществено да ограничат или опорочат конкуренцията в няколко държави членки или че съществуващите мерки за помощ за даден сектор в няколко държави членки не са или вече не са съвместими с вътрешния пазар. Такива проучвания ще дадат на Комисията възможност да се справи по ефективен и прозрачен начин с проблеми на хоризонталната държавна помощ и да получи предварителен цялостен поглед върху съответния сектор.
(18)
Последователността в прилагането на правилата за държавна помощ изисква също да се изградят механизми за сътрудничество между съдилищата на държавите членки и Комисията. Това сътрудничество се отнася за всички съдилища на държавите членки, които прилагат член 107, параграф 1 и член 108 от ДФЕС, независимо в какъв контекст. По-специално националните съдилища следва да имат възможност да се обръщат към Комисията за информация или за нейното мнение по въпроси, свързани с прилагането на правилата за държавна помощ. Комисията следва също да има възможност да изразява писмено или устно коментари в съдилищата, които са сезирани за прилагане на член 107, параграф 1 или член 108 от ДФЕС. Когато подпомага националните съдилища по тези въпроси, Комисията следва да действа в съответствие със задължението си да защитава обществения интерес.
(19)
Коментарите и становищата на Комисията следва да не засягат член 267 от ДФЕС и не са правно обвързващи за националните съдилища. Те следва да се подават в рамките на националните процесуални правила и практики, включително онези, които защитават правата на страните, при пълно зачитане на независимостта на националните съдилища. Коментарите, подадени от Комисията по нейна собствена инициатива, следва да се ограничават до случаи, които са от значение за последователното прилагане на член 107, параграф 1 или член 108 от ДФЕС, по-специално за случаи, които са от съществено значение за прилагането или по-нататъшното развитие на съдебната практика на Съюза в областта на държавната помощ).
(20)
В интерес на прозрачността и на правната сигурност информацията относно решенията на Комисията следва да бъде публична. Следователно е целесъобразно да се публикуват решенията за налагане на глоби или периодични санкционни плащания предвид факта, че засягат интересите на съответните източници. При публикуването на решенията си Комисията следва да спазва правилата за служебна тайна, включително и защитата на всяка поверителни информация и на личните данни, в съответствие с член 339 от ДФЕС.
(21)
Комисията в тясно сътрудничество с Консултативния комитет по държавните помощи следва да може да приема разпоредби за изпълнение, с които да установи подробни правила по отношение на формата, съдържанието и други критерии за жалбите, подадени в съответствие с Регламент (ЕО) № 659/1999.
(22)
Поради това Регламент (ЕО) № 659/1999 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 659/1999 се изменя, както следва:
1)
Заглавието на регламента се заменя със следното:
„РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 659/1999 НА СЪВЕТА ОТ 22 МАРТ 1999 ГОДИНА ЗА УСТАНОВЯВАНЕ НА ПОДРОБНИ ПРАВИЛА ЗА ПРИЛАГАНЕТО НА ЧЛЕН 108 ОТ ДОГОВОРА ЗА ФУНКЦИОНИРАНЕТО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ“
2)
Заглавието на член 5 се заменя със следното:
„Искане за информация, отправено към нотифициращата държава членка“.
3)
Добавят се следните членове:
„Член 6а
Искане за информация, отправено към други източници
1. След откриване на официалната процедура по разследване, предвидена в член 6, по-конкретно за технически сложни случаи, подлежащи на оценка по същество, Комисията може да поиска от дадена държава членка, предприятие или обединение от предприятия да предоставят цялата пазарна информация, необходима на Комисията за извършване на оценяването на съответната мярка, ако информацията, предоставена от засегнатата държава членка в хода на предварителното разследване, не е достатъчна, като взема надлежно под внимание принципа на пропорционалност, особено по отношение на малките и средните предприятия.
2. Комисията може да поиска информация единствено:
а)
ако тя се ограничава до процедурите по официалното разследване, за които Комисията е констатирала, че до този момент са неефективни; и
б)
ако съответната държава членка е съгласна с искането, доколкото са засегнати бенефициенти на помощ.
3. Предприятията или обединенията на предприятия, предоставящи информация в отговор на искане на Комисията за пазарна информация съгласно параграфи 6 и 7, изпращат своя отговор едновременно на Комисията и на засегнатата държава членка, доколкото предоставяните документи не съдържат информация от поверителен характер за тази държава членка.
Комисията води и наблюдава предаването на информация между засегнатите държави членки, предприятията или обединенията на предприятия и проверява декларираната поверителност на предаваната информация.
4. Комисията може да поиска единствено информация, която е на разположение на държава членка, предприятие или обединение от предприятия, засегнати от искането.
5. Държавите членки предоставят поисканата информация въз основа на обикновено искане и в рамките на посочения от Комисията срок, който обикновено не следва да надхвърля един месец. Ако държава членка не предостави исканата информация в рамките на посочения срок или предостави непълна информация, Комисията изпраща напомняне.
6. Комисията може да поиска от предприятие или обединение от предприятия да предостави информация чрез обикновено искане. Когато изпраща обикновено искане за информация до предприятие или обединение от предприятия, Комисията посочва правното основание и целта на искането, уточнява каква информация се иска и определя пропорционален срок, в който трябва да се предостави информацията. Тя също така се позовава на глобите, предвидени в член 6б, параграф 1, за предоставяне на неточна или подвеждаща информация.
7. Комисията, с решение, може да поиска от предприятие или обединение от предприятия да предостави информация. Когато Комисията, с решение, иска от предприятие или обединение от предприятия да предостави информация, тя посочва правното основание, целта на искането, уточнява каква информация се иска и определя пропорционален срок, в който трябва да се предостави информацията. Тя също така се позовава на глобите, предвидени в член 6б, параграф 1, и посочва или налага периодичните имуществени санкции, предвидени в член 6б, параграф 2, както е уместно. В допълнение тя посочва правото на предприятието или обединението от предприятия решението да бъде преразгледано в Съда на Европейския съюз.
8. Когато прави искане по параграф 1 или 6 или приема решение по параграф 7, Комисията предоставя на засегнатата държава членка и копие от искането или решението. Комисията посочва критериите за избора на получателите на искането или решението.
9. Собствениците на предприятията или техните представители, или в случаите на юридически лица, дружества или обединения, които не са юридически лица - лицата, упълномощени да ги представляват по закон или по силата на техния учредителен акт, осигуряват от тяхно име поисканата или необходимата информация. Надлежно упълномощени лица могат да предават информацията от името на своите клиенти. Последните остават изцяло отговорни, в случай че предадената информация е неточна, непълна или подвеждаща.
Член 6б
Глоби и периодични имуществени санкции
1. Комисията може - ако бъде преценено, че това е нужно и пропорционално - с решение да наложи на предприятия или обединения от предприятия глоби, които не надхвърлят 1 % от общия оборот през предходната финансова година, когато те умишлено или поради груба небрежност:
а)
предоставят неточна или подвеждаща информация в отговор на искане, прието съгласно член 6а, параграф 6;
б)
предоставят неточна, непълна или подвеждаща информация в отговор на решение, прието съгласно член 6а, параграф 7, или не предоставят информация в рамките на определения краен срок.
2. Комисията може с решение да наложи на предприятия или обединения от предприятия периодични санкционни плащания, когато дадено предприятие или обединение от предприятия не предостави пълна и точна информация съгласно искането на Комисията, отправено с решение, прието по силата на член 6а, параграф 7.
Периодичните имуществени санкции не надхвърлят 5 % от средния дневен оборот на засегнатото предприятие или обединение през предходната финансова година, за всеки просрочен ден, изчислен от датата, установена в решението, докато то не предостави пълна и точна информация, поискана или изисквана от Комисията.
3. При определянето на размера на глобата или периодичните имуществени санкции се отчитат характерът, сериозността и продължителността на нарушението, като се вземат надлежно под внимание принципите на пропорционалност и целесъобразност, особено по отношение на малките и средните предприятия.
4. Когато предприятията или обединенията от предприятия са изпълнили задължението, с оглед на което са наложени периодичните имуществени санкции, Комисията може да намали окончателния размер на периодичните имуществени санкции в сравнение с определения в първоначалното решение за налагане на периодични имуществени санкции. Комисията може също да отмени всяка периодична имуществена санкция.
5. Преди да приеме решение в съответствие с параграф 1 или 2, Комисията определя окончателен краен срок от две седмици за получаване на липсващата информация за пазара от засегнатите предприятия и обединения от предприятия и им предоставя възможността да изложат своите становища.
6. Съдът на Европейския съюз има неограничена компетентност по смисъла на член 261 от ДФЕС да преразглежда глоби или периодични имуществени санкции, наложени от Комисията. Той може да отмени, намали или увеличи наложените глоби или периодични имуществени санкции.“
4)
В член 7 се добавят следните параграфи:
„8. Преди приемането на решение съгласно параграфи 2-5 Комисията предоставя на съответната държава членка възможността да изложи становището си във връзка с информацията, получена от Комисията и предоставена на съответната държава членка по силата на член 6а, параграф 3, в рамките на срок, който по правило не надхвърля един месец.
9. Комисията не използва поверителна информация, предоставена от отговорилите, която не може да бъде агрегирана или другояче анонимизирана, в което и да е от решенията, взети съгласно параграфи 2-5, освен ако не е получила тяхното съгласие за разкриване на тази информация на въпросните държави членки. Комисията може да приеме обосновано решение, което се нотифицира на въпросното предприятие или обединението от предприятия, с което се установява, че информацията предоставена от отговорилия и отбелязана като поверителна, не е защитена, и се определя дата, след която информацията ще бъде разкрита. Този срок не трябва да бъде по малък от един месец.
10. Комисията взема надлежно под внимание законния интерес на предприятията за опазването на техните търговски тайни и друга поверителна информация. Предприятие или обединение от предприятия, предоставящо информация по силата на член 6а и което не е бенефициент на помощ по разглежданата мярка, може да поиска на основание за потенциална вреда неговата самоличност да не се съобщава на съответната държава членка.“
5)
В член 10 параграфи 1 и 2 се заменят със следното:
„1. Без да се засяга член 20, Комисията може по собствена инициатива да разглежда информация от всякакъв източник по отношение на твърдяна неправомерна помощ.
Комисията разглежда своевременно всяка жалба, подадена от всяка заинтересована страна съгласно член 20, параграф 2, и прави необходимото засегнатата държава членка да бъде информирана подробно и редовно за напредъка и резултата от разглеждането.
2. Ако е необходимо, Комисията иска информация от съответната държава членка. Член 2, параграф 2 и член 5, параграфи 1 и 2 се прилагат mutatis mutandis.
След откриване на официалната процедура по разследване Комисията може също да поиска информация от всяка друга държава членка, предприятие или обединение от предприятия в съответствие с членове 6а и 6б, които се прилагат mutatis mutandis.“
6)
Добавя се следното заглавие на главата след член 14:
„ГЛАВА IIIА
ДАВНОСТНИ СРОКОВЕ“.
7)
Заглавието на член 15 се заменя със следното:
„Давностни срокове за възстановяване на помощта“.
8)
Вмъкват се следните членове:
„Член 15а
Давностни срокове за налагане на глоби и периодични имуществени санкции
1. Правомощията, предоставени на Комисията в съответствие с разпоредбите в член 6б, са предмет на давностен срок от три години.
2. Срокът, предвиден в параграф 1, започва да тече от деня на извършване на нарушението, посочено в член 6б. При все това, в случай на продължаващи или повтарящи се нарушения, срокът започва да тече от деня, в който нарушението се прекратява.
3. Всяко действие, предприето от страна на Комисията за целите на разследването или производството по отношение на нарушението, посочено в член 6б, прекъсва давностния срок за налагане на глоби или на периодични имуществени санкции, считано от датата, на която съответното предприятие или обединение от предприятия е уведомено за действието.
4. След всяко прекъсване започва да тече нов давностен срок. При все това давностният срок изтича най-късно на датата, на която е изтекъл период от шест години, без Комисията да е наложила глоба или периодична имуществена санкция. Този период се увеличава с времето, през което давностният срок е спрян в съответствие с параграф 5.
5. Давностният срок за налагане на глоби или периодични имуществени санкции се спира, докато решението на Комисията е предмет на висящо производство пред Съда на Европейския съюз.
Член 15б
Давностни срокове за налагане на глоби и периодични имуществени санкции
1. Правомощията на Комисията да привежда в изпълнение решения, приети съгласно член 6б, са предмет на давностен срок от пет години.
2. Срокът, предвиден в параграф 1, започва да тече в деня, в който решението, взето съгласно член 6б, става окончателно.
3. Давностният срок, предвиден в параграф 1, се прекъсва:
а)
с нотифициране за решение, с което се изменя първоначалният размер на глобата или на периодичната имуществена санкция или се отказва такова изменение;
б)
с всяко действие на Комисията или на държава членка, действаща по искане на Комисията, имащо за цел привеждане в изпълнение на плащането на глоба или на периодично санкционно плащане.
4. След всяко прекъсване започва да тече нов давностен срок.
5. Давностният срок, предвиден в параграф 1, се спира, докато:
а)
на отговорилия е разрешен срок за плащане;
б)
изпълнението на плащането е спряно съгласно решение на Съда на Европейския съюз.“
9)
Член 16 се заменя със следното:
„Член 16
Неправилно използване на помощ
Без да се засяга член 23, Комисията може, в случаи на злоупотреба с помощ, да започне официална процедура по разследване съгласно член 4, параграф 4. Членове 6, 6а, 6б, 7, 9 и 10, член 11, параграф 1 и членове 12-15 се прилагат mutatis mutandis.“
10)
В член 20 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Всяка заинтересована страна може да подаде жалба, за да информира Комисията за твърдяна неправомерна помощ или за твърдяна злоупотреба с помощ. За тази цел заинтересованата страна надлежно попълва формуляр, установен с разпоредба за прилагане, посочена в член 27, и предоставя цялата задължителна информация съгласно формуляра.
Когато Комисията смята, че заинтересованата страна не е спазила задължителния формуляр за жалби или че фактите и правните въпроси, изтъкнати от заинтересованата страна, не предоставят достатъчни основания да се покаже въз основа на prima facie разглеждане на съществуването на неправомерна помощ или злоупотреба с помощ, тя информира за това заинтересованата страна и я кани да предостави коментари в рамките на посочен срок, който по правило не надхвърля един месец. Ако заинтересованата страна не успее да предостави становището си в рамките на посочения срок, се смята, че жалбата е била оттеглена. Когато дадена жалба бъде сметната за оттеглена, Комисията уведомява за това засегнатата държава членка.
Комисията изпраща до жалбоподателя копие от решението по даден случай, засягащо предмета на жалбата.“
11)
След член 20 се вмъква следната глава:
„ГЛАВА VIА
РАЗСЛЕДВАНЕ ПО СЕКТОРИ НА ИКОНОМИКАТА И ПО ИНСТРУМЕНТИ ЗА ПОМОЩ
Член 20а
Разследване по сектори на икономиката и по инструменти за помощ
1. Когато наличната информация поражда основателно подозрение, че мерките за държавна помощ в конкретен сектор или въз основа на конкретен инструмент за помощ могат да ограничат или нарушат конкуренцията на вътрешния пазар в няколко държави членки или че съществуващи мерки за помощ в конкретен сектор в няколко държави членки не са или вече не са съвместими с вътрешния пазар, Комисията може да извърши разследване на конкретен сектор на икономиката или използването на въпросния инструмент за помощ в различни държави членки. В хода на това разследване Комисията може да поиска от съответните държави членки и/или предприятия, или обединения от предприятия да предоставят необходимата информация за прилагането на членове 107 и 108 от ДФЕС, като взема надлежно под внимание принципа на пропорционалност.
Комисията излага основанията за разследването и за избора на адресати при всички случаи на искане на информация по настоящия член.
Комисията публикува доклад за резултатите от своето разследване на определени сектори от икономиката или на определени инструменти за помощ в различни държави членки и приканва държавите членки и всички засегнати предприятия или обединения от предприятия да предоставят своите коментари.
2. Информацията, предоставена в хода на разследвания на сектори, може да бъде използвана в рамките на процедури по настоящия регламент.
3. Членове 5, 6а и 6б се прилагат mutatis mutandis.“
12)
След член 23 се вмъква следната глава:
„ГЛАВА VIIА
СЪТРУДНИЧЕСТВО С НАЦИОНАЛНИТЕ СЪДИЛИЩА
Член 23а
Сътрудничество с националните съдилища
1. За прилагането на член 107, параграф 1 и на член 108 от ДФЕС съдилищата на държавите членки могат да се обръщат към Комисията с искане да им бъде предадена информацията, с която тя разполага, или за нейното становище по въпроси, свързани с прилагане на правилата за държавна помощ.
2. Когато последователното прилагане на член 107, параграф 1 или на член 108 от ДФЕС изисква това, Комисията, действайки по собствена инициатива, може да внесе писмено коментарите си в съдилищата на държавите членки, които отговарят за прилагането на правилата за държавна помощ. С разрешение на съответния съд Комисията може да изложи и устно коментарите си.
Комисията уведомява засегнатата държава членка за намерението си да представи своите коментари, преди официално да направи това.
Единствено за целите на изготвянето на своите коментари Комисията може да поиска съответният съд на държавата членка да предаде документи, с които съдът разполага и които са необходими на Комисията за оценка на случая.“
13)
Член 25 се заменя със следното:
„Член 25
Адресати на решения
1. Адресати на решенията, взети по силата на член 6а, параграф 7, член 6б, параграфи 1 и 2 и член 7, параграф 9, са засегнатите предприятия или обединения от предприятия. Комисията незабавно уведомява адресата за решението и дава възможност на адресата да посочи пред Комисията коя информация счита за обхваната от задължението за служебна тайна.
2. Адресат на всички други решения на Комисията, взети по силата на глави II, III, IV, V и VII, е засегнатата държава членка. Комисията незабавно уведомява засегнатата държава членка за тези решения и дава възможност на тази държава членка да посочи пред Комисията коя информация счита за обхваната от задължението за служебна тайна.“
14)
В член 26 се вмъква следния параграф:
„2а. Комисията публикува в Официален вестник на Европейския съюз решенията, взети по силата на член 6б, параграфи 1 и 2.“
15)
Член 27 се заменя със следното:
„Член 27
Разпоредби за прилагане
Комисията, като действа в съответствие с процедурата, посочена в член 29, има правомощието да приеме разпоредби за прилагане относно:
а)
формата, съдържанието и други подробности на уведомленията;
б)
формата, съдържанието и други подробности на годишните доклади;
в)
формата, съдържанието и други подробности на жалбите, подадени по силата на член 10, параграф 1 и член 20, параграф 2;
г)
подробности относно сроковете и изчисляването на сроковете; и
д)
лихвата, посочена в член 14, параграф 2.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 22 юли 2013 година.
A TANÁCS 734/2013/EU RENDELETE
(2013. július 22.)
az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 659/1999/EK tanácsi rendelet módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 109. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament véleményére,
mivel:
(1)
Az állami támogatási szabályok átfogó korszerűsítése keretében - az Európa 2020 növekedési stratégia (1) végrehajtásának és az államháztartási konszolidációnak az elősegítése érdekében - hatékonyan és az Unió egész területén egységesen kell alkalmazni az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkét. A 659/1999/EK tanácsi rendelet (2) kodifikálta és megerősítette a Bizottság korábban alkalmazott, a jogbiztonság növelésére és az állami támogatási politika átlátható környezetben történő továbbfejlesztésére vonatkozó gyakorlatát. Mindazonáltal az említett rendelet alkalmazása során szerzett tapasztalatokra és az egyéb fejleményekre, így az Unió bővítésére és a gazdasági és pénzügyi válságra tekintettel a 659/1999/EK rendelet egyes rendelkezéseit módosítani kell annak érdekében, hogy a Bizottság hatékonyabban láthassa el feladatát.
(2)
A bejelentett vagy jogellenes állami támogatások belső piaccal való összeegyeztethetőségének értékelése céljából - amely értékelés az EUMSZ 108. cikke értelmében a Bizottság kizárólagos hatáskörébe tartozik - helyénvaló a Bizottság számára biztosítani azt, hogy az állami támogatásokra vonatkozó szabályok érvényesítése céljából bármely szükséges piaci információt megkérhessen a tagállamoktól, vállalkozásoktól, vagy a vállalkozások társulásaitól, amennyiben kétségesnek találja az érintett intézkedés uniós szabályokkal való összeegyeztethetőségét, és emiatt hivatalos vizsgálati eljárást kezdeményezett. A Bizottságnak különösen azokban az esetekben kell élnie ezen hatáskörével, amikor úgy tűnik, hogy összetett és alapos értékelésre van szükség. Annak eldöntésekor, hogy éljen-e ezzel a hatáskörrel, a Bizottságnak kellőképpen figyelembe kell vennie az előzetes vizsgálat időtartamát.
(3)
Valamely támogatási intézkedés - különösen az alapos értékelést igénylő, technikailag összetett intézkedések - összeegyeztethetőségének a hivatalos vizsgálati eljárás kezdeményezését követő értékelése céljából biztosítani kell, hogy a Bizottság - amennyiben az érintett tagállam által az előzetes vizsgálat során szolgáltatott információk nem elegendőek - egyszerű információnyújtási kérelem vagy határozat útján, az arányosság elvének különösen a kis- és középvállalkozások esetében történő megfelelő figyelembevételével felszólíthasson tagállamokat, vállalkozásokat, vagy vállalkozások társulásait az értékelés elvégzéséhez szükséges piaci információk benyújtására.
(4)
A támogatás kedvezményezettje és az érintett tagállam közötti különleges kapcsolatra tekintettel biztosítani kell, hogy a Bizottság csak akkor kérhessen információt a támogatás kedvezményezettjétől, ha az érintett tagállam ahhoz hozzájárul. A szóban forgó támogatási intézkedés kedvezményezettje általi információszolgáltatás nem teremt jogalapot a Bizottság és a szóban forgó kedvezményezett közötti kétoldalú tárgyalásokra.
(5)
A Bizottságnak az információnyújtási kérelem címzettjeit objektív és az adott esetnek megfelelő kritériumok alapján kell kiválasztania, biztosítva azt is, hogy amikor vállalkozások vagy vállalkozástársulások mintaként szolgáló csoportjaihoz intéz ilyen kérelmet, a válaszadók reprezentatív mintát képezzenek az egyes kategóriákon belül. A kért információnak elsősorban tényszerű társasági és piaci adatokat, valamint a piac működésének tényeken alapuló elemzését kell tartalmaznia.
(6)
Az eljárás kezdeményezőjeként a Bizottságnak kell felelősnek lennie a tagállamok, vállalkozások, vagy vállalkozások társulásai általi információnyújtásnak és az átadandó információ állítólagos bizalmas voltának az ellenőrzéséért.
(7)
Lehetővé kell tenni, hogy a Bizottság a vállalkozásokhoz vagy vállalkozások társulásaihoz intézett információnyújtási kérelmek teljesítését pénzbírság vagy kényszerítő bírság útján kikényszerítse. A pénzbírságok vagy kényszerítő bírságok összegének meghatározásakor a Bizottságnak kellőképpen figyelembe kell vennie az arányosság és a megfelelőség elvét, különösen a kis- és középvállalkozások esetében. Az információszolgáltatásra felszólított felek jogait a pénzbírság vagy a kényszerítő bírság kiszabását megelőző véleménynyilvánítás lehetőségének biztosítása útján védelmezni kell. Az EUMSZ 261. cikkének megfelelően az Európai Unió Bírósága számára teljes körű mérlegelési jogkört kell biztosítani e pénzbírságok és kényszerítő bírságok tekintetében.
(8)
Lehetővé kell tenni, hogy a Bizottság az arányosság és a megfelelőség elvét kellően figyelembe véve csökkentse a kényszerítő bírságok összegét vagy teljes körű felmentést adjon alóluk, ha a kérelem címzettjei - jóllehet a határidő már lejárt - benyújtják a kért információt.
(9)
A pénzbírságok és a kényszerítő bírságok nem alkalmazandók a tagállamokra, mivel ők az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 4. cikkének megfelelően kötelesek a Bizottsággal lojálisan együttműködni, és minden olyan szükséges információt a Bizottság számára megadni, amely lehetővé teszi a 659/1999/EK rendelet szerinti feladatainak ellátását.
(10)
Az érintett tagállam védelemhez való jogának biztosítása érdekében a tagállam részére meg kell küldeni a más tagállamoknak, a vállalkozásoknak, vagy a vállalkozások társulásainak küldött információnyújtási kérelmek másolatát, és lehetővé kell tenni számára, hogy véleményezze a kapott észrevételeket. Közölni kell továbbá a tagállammal a felszólított vállalkozások és vállalkozás-társulások nevét, amennyiben e szervezetek nem bizonyították, hogy jogos érdekük fűződik kilétük védelméhez.
(11)
A Bizottságnak kellően figyelembe kell vennie a vállalkozásoknak az üzleti titkaik védelméhez fűződő jogos érdekeit. A Bizottság nem használhat fel határozataiban a válaszadók által benyújtott olyan bizalmas adatokat, amelyek nem aggregálhatók és egyéb módon sem anonimizálhatók, kivéve akkor, ha a válaszadók előzetesen hozzájárultak ahhoz, hogy az adatokat az érintett tagállam rendelkezésére bocsássa.
(12)
Azon esetekre, amikor a bizalmasként megjelölt információkra feltételezhetően nem vonatkoznak szolgálati titoktartási kötelezettségek, célszerű megállapítani egy olyan mechanizmust, amelynek alapján a Bizottság határozhat arról, hogy az adott információ milyen mértékben fedhető fel. Az információ bizalmas mivoltát elutasító határozatban meg kell jelölni azt az időtartamot, amelynek végén az információt felfedik, lehetőséget adva ezzel a válaszadónak a rendelkezésére álló bírósági védelem igénybevételére, beleértve az ideiglenes intézkedéseket is.
(13)
Lehetővé kell tenni, hogy a Bizottság a jogellenes támogatásokkal kapcsolatos információkat a forrásra való tekintet nélkül, saját kezdeményezésére megvizsgálhassa annak érdekében, hogy biztosítsa az EUMSZ 108. cikkének és különösen a 108. cikk (3) bekezdésében megállapított bejelentési kötelezettségnek és felfüggesztési rendelkezésnek a betartását, és hogy értékelje valamely támogatás belső piaccal való összeegyeztethetőségét. Ebben az összefüggésben a panaszbejelentések az uniós állami támogatásokra vonatkozó szabályok megsértésével kapcsolatos lényegi információforrásnak tekinthetők.
(14)
A Bizottsághoz benyújtott panaszok minőségének javítása és egyúttal az átláthatóság és a jogbiztonság növelése érdekében helyénvaló meghatározni azokat a feltételeket, amelyeknek minden panasznak meg kell felelnie annak érdekében, hogy a Bizottság számára a feltételezett jogellenes támogatással kapcsolatos információforrásnak minősüljön, és előzetes vizsgálat elindításához vezessen. Az e feltételeknek meg nem felelő panaszokat általános piaci információnak kell tekinteni, és azok nem vezetnek szükségszerűen hivatalból történő vizsgálatindításhoz.
(15)
A panaszt benyújtó felektől meg kell követelni annak igazolását, hogy az EUMSZ 108. cikke (2) bekezdésének és a 659/1999/EK rendelet 1. cikke h) pontjának értelmében érdekelt felek. Arra is kötelezni kell őket, hogy a Bizottság által végrehajtási rendelkezésben meghatározott űrlapon nyújtsanak be meghatározott mennyiségű információt. Annak érdekében, hogy ne rettentse el az esetleges panaszosokat a panasz benyújtásától, az ilyen végrehajtási rendelkezésnek figyelembe kell vennie azt, hogy a panasz benyújtása ne legyen terhes az érdekelt fél számára.
(16)
A jogbiztonság érdekében helyénvaló jogvesztő határidőket meghatározni a pénzbírságok és a kényszerítő bírságok kiszabása és végrehajtása tekintetében.
(17)
Annak biztosítása érdekében, hogy a Bizottság a belső piac egész területén egységesen lépjen fel a hasonló ügyekben, helyénvaló kiegészíteni a Bizottság jelenlegi hatásköreit olyan jogalap alkalmazásával, amely lehetővé teszi a Bizottság számára azt, hogy több tagállamra kiterjedő, gazdasági ágazatokra vagy meghatározott támogatási eszközökre vonatkozó vizsgálatokat indítson. Arányossági okokból és az ilyen vizsgálatokkal járó súlyos adminisztratív terhekre figyelemmel az ágazati vizsgálatokra csak akkor kerülhet sor, ha a rendelkezésre álló információ alapján joggal feltételezhető, hogy egy adott ágazatban az állami támogatási intézkedések több tagállamban is súlyosan korlátozzák vagy torzítják a versenyt a belső piacon, vagy ha egy bizonyos ágazatban eszközölt létező támogatási intézkedések több tagállamban sem egyeztethetők vagy már nem egyeztethetők össze a belső piaccal. Az ilyen vizsgálatok lehetővé tennék, hogy a Bizottság hatékonyan és átláthatóan kezelje az állami támogatások horizontális problémáit, és az érintett ágazatról még előzetesen átfogó képet kapjon.
(18)
Az állami támogatási szabályok egységes alkalmazásához ki kell alakítani a tagállamok bíróságai és a Bizottság közötti együttműködés módozatait. Ez az együttműködés az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdését és 108. cikkét alkalmazó valamennyi tagállami bíróság számára releváns. A nemzeti bíróságok számára lehetővé kell tenni különösen azt, hogy a Bizottságtól tájékoztatást vagy véleményt kérjenek az állami támogatásra vonatkozó szabályok alkalmazásával kapcsolatos kérdésekben. A Bizottság számára is lehetővé kell tenni azt, hogy az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének vagy 108. cikkének alkalmazására felkért bíróságok részére írásbeli vagy szóbeli észrevételeket nyújtson be. Amikor a Bizottság a fentiek alapján segítséget nyújt a nemzeti bíróságoknak, a közérdek védelmére vonatkozó kötelezettségével összhangban kell eljárnia.
(19)
A Bizottság említett észrevételei és véleménye nem sérthetik az EUMSZ 267. cikkét és nem lehetnek kötelezőek a nemzeti bíróságokra. Azokat a nemzeti eljárási szabályoknak és gyakorlatnak megfelelően kell benyújtani - ideértve a felek jogait védő szabályokat és gyakorlatokat -, a nemzeti bíróságok függetlenségének teljes körű tiszteletben tartásával. A Bizottságnak a saját kezdeményezésére benyújtott észrevételeit az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének és 108. cikkének az egységes alkalmazásához fontos esetekre, így különösen azokra az esetekre kell korlátoznia, amelyek az állami támogatásokkal kapcsolatos uniós ítélkezési gyakorlat érvényesítése vagy továbbfejlesztése szempontjából jelentősek.
(20)
Az átláthatóság és a jogbiztonság érdekében a Bizottság határozataival kapcsolatos információkat közzé kell tenni. Helyénvaló ezért közzétenni a pénzbírságok és a kényszerítő bírságok kiszabásáról hozott határozatokat, tekintve, hogy ezek érintik az érintett források érdekeit. Határozatai közzétételekor a Bizottságnak az EUMSZ 339. cikkének megfelelően tiszteletben kell tartania a szolgálati titoktartásra vonatkozó szabályokat, ideértve a bizalmas információk és személyes adatok védelmére vonatkozó kötelezettséget.
(21)
Lehetővé kell tenni, hogy a Bizottság az Állami Támogatások Tanácsadó Bizottságával szoros együttműködésben végrehajtási rendelkezéseket fogadjon el a 659/1999/EK rendeletnek megfelelően benyújtott panaszok formájára, tartalmára és egyéb feltételeire vonatkozóan.
(22)
A 659/1999/EK tanácsi rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 659/1999/EK rendelet a következőképpen módosul:
1.
A rendelet címének helyébe a következő szöveg lép:
„A TANÁCS 659/1999/EK RENDELETE (1999. MÁRCIUS 22.) AZ EURÓPAI UNIÓ MŰKÖDÉSÉRŐL SZÓLÓ SZERZŐDÉS 108. CIKKÉNEK ALKALMAZÁSÁRA VONATKOZÓ RÉSZLETES SZABÁLYOK MEGÁLLAPÍTÁSÁRÓL”
2.
Az 5. cikk címe helyébe a következő szöveg lép:
„A bejelentő tagállamhoz intézett információnyújtási kérelem”;
3.
A következő cikkek kerülnek beillesztésre:
„6a. cikk
Más forrásokhoz intézett információnyújtási kérelem
(1) Amennyiben a tagállam által az előzetes vizsgálat során benyújtott információk nem elegendőek, a Bizottság a 6. cikkben meghatározott hivatalos vizsgálati eljárás kezdeményezését követően, különösen az alapos vizsgálatot igénylő, technikailag összetett intézkedések esetében - az arányosság elvét is kellőképpen figyelembe véve, különösen a kis- és középvállalkozások esetében - felszólíthat más tagállamokat, vállalkozásokat, vagy vállalkozások társulásait arra, hogy nyújtsanak be minden, ahhoz szükséges piaci információt, hogy elvégezhesse a szóban forgó intézkedésre vonatkozó értékelését.
(2) A Bizottság kizárólag akkor kérhet információt, ha:
a)
az információkérés olyan hivatalos vizsgálati eljárásokra korlátozódik, amelyeket a Bizottság az információkérés időpontjáig eredménytelennek ítélt; és
b)
a támogatás kedvezményezettjétől történő információkérés esetén az érintett tagállam ehhez hozzájárul.
(3) Azok a vállalkozások vagy vállalkozások társulásai, amelyek a Bizottság (6) és (7) bekezdése szerinti, piaci információ nyújtására irányuló kérelmére információt szolgáltatnak, a válaszukat egy időben küldik meg a Bizottságnak és az érintett tagállamnak, feltéve, hogy az iratok nem tartalmaznak olyan információt, amely az érintett tagállam vonatkozásában bizalmas.
A Bizottság irányítja és figyelemmel kíséri az érintett tagállamok, vállalkozások, illetve vállalkozások társulásai közötti információátadást, és ellenőrzi az átadott információk állítólagos bizalmas voltát.
(4) A Bizottság kizárólag olyan információt kérhet, amely a kérelemmel érintett tagállam, vállalkozás, vagy vállalkozások társulása rendelkezésére áll.
(5) A tagállamok egyszerű kérelem alapján, a Bizottság által előírt határidőn belül benyújtják a kért információkat, amely határidő szokásos esetben nem haladhatja meg az egy hónapot. Amennyiben az érintett tagállam nem vagy hiányosan adja meg a kért információt e határidőn belül, a Bizottság emlékeztetőt küld.
(6) A Bizottság információt kérhet vállalkozásoktól vagy vállalkozások társulásaitól egyszerű kérelem útján. Amennyiben a Bizottság egyszerű kérelem útján kér vállalkozásokat vagy vállalkozások társulásait információszolgáltatásra, megjelöli kérelmének jogalapját és célját, meghatározza a kért információt és az információ benyújtására arányos határidőt ír elő. Utal továbbá a 6b. cikk (1) bekezdésében meghatározott, a helytelen vagy félrevezető információk benyújtása esetén kiszabható pénzbírságra.
(7) A Bizottság információt kérhet vállalkozásoktól vagy vállalkozások társulásaitól határozat útján. Amennyiben a Bizottság határozat útján kér vállalkozásokat vagy vállalkozások társulásait információszolgáltatásra, megjelöli kérelmének jogalapját, a kérelem célját, meghatározza a kért információt és az információ benyújtására arányos határidőt ír elő. Utal továbbá a 6b. cikk (1) bekezdésében meghatározott pénzbírságra, valamint utal a 6b. cikk (2) bekezdésében előírt kényszerítő bírságra, vagy kiszabja azt. Utal továbbá a vállalkozás vagy vállalkozások társulása azon jogára, hogy a határozat felülvizsgálatát kérje az Európai Unió Bíróságától.
(8) A Bizottság az (1) és a (6) bekezdés szerinti kérelem kibocsátásával vagy a (7) bekezdés szerinti határozat elfogadásával egy időben megküldi annak másolatát az érintett tagállamnak is. A Bizottság feltünteti azokat a kritériumokat, amelyek alapján kiválasztotta a kérelem vagy a határozat címzettjeit.
(9) A kért információt vállalkozások esetében azok tulajdonosai vagy képviselői, jogi személyek, társaságok, illetve jogi személyiséggel nem rendelkező társulások esetében pedig a képviseletükre jogszabály vagy az alapszabály által felhatalmazott személyek szolgáltatják a nevükben. Az információt kellően felhatalmazott személyek is megadhatják ügyfeleik nevében. Utóbbiak teljes felelősséggel tartoznak, amennyiben a szolgáltatott információ helytelen, hiányos vagy félrevezető.
6b. cikk
Pénzbírság és kényszerítő bírság
(1) A Bizottság, amennyiben szükségesnek és arányosnak ítéli, határozat útján az előző üzleti évük teljes forgalmának 1 %-át meg nem haladó mértékű pénzbírságot szabhat ki a vállalkozásokra vagy vállalkozások társulásaira, amennyiben azok szándékosan vagy súlyos gondatlanságból:
a)
a 6a. cikk (6) bekezdése szerinti kérelemre adott válaszban helytelen vagy félrevezető információt szolgáltatnak;
b)
a 6a. cikk (7) bekezdése alapján elfogadott határozatra adott válaszban helytelen, hiányos vagy félrevezető információt szolgáltatnak, vagy az előírt határidőn belül nem szolgáltatnak információt.
(2) A Bizottság határozat útján kényszerítő bírságot szabhat ki vállalkozásokra vagy vállalkozások társulásaira, amennyiben azok nem szolgáltatnak hiánytalan és helyes információkat a Bizottság által a 6a. cikk (7) bekezdése alapján elfogadott határozat szerinti információkérésre.
A kényszerítő bírság nem haladhatja meg az érintett vállalkozás vagy vállalkozások társulása előző üzleti éve átlagos napi forgalmának 5 %-át, és a határozatban megállapított naptól számított késedelem minden munkanapjára vonatkozik, azon időpontig terjedően, amíg be nem nyújtja a Bizottság által kért hiánytalan és helyes információkat.
(3) A pénzbírság vagy kényszerítő bírság összegének megállapításakor figyelembe kell venni a jogsértés jellegét, súlyosságát és időtartamát, valamint az arányosság és a megfelelőség elvét, különösen a kis- és középvállalkozások esetében.
(4) Amennyiben a vállalkozások vagy vállalkozások társulásai teljesítették a kényszerítő bírság által érvényesíteni kívánt kötelezettséget, a Bizottság a kényszerítő bírság végleges összegét a kényszerítő bírságot kiszabó eredeti határozatban foglalthoz képest csökkentheti. A Bizottság teljes körű felmentést is adhat a kényszerítő bírság megfizetése alól.
(5) Az (1) és (2) bekezdésben meghatározott határozatok elfogadását megelőzően a Bizottság két hetes végső határidőt állapít meg az érintett vállalkozások vagy vállalkozások társulásai számára a hiányzó piaci információ benyújtására, és lehetőséget ad nekik arra, hogy ismertessék véleményüket.
(6) Az Európai Unió Bírósága az EUMSZ 261. cikke szerinti teljes körű mérlegelési jogkörrel rendelkezik a Bizottság által kiszabott pénzbírságok és kényszerítő bírságok felülvizsgálata tekintetében. A kiszabott bírságot vagy kényszerítő bírságot törölheti, csökkentheti vagy növelheti.”;
4.
A 7. cikk a következő bekezdésekkel egészül ki:
„(8) A (2)-(5) bekezdés szerinti határozatok elfogadása előtt a Bizottság az érintett tagállamnak lehetőséget nyújt arra, hogy - szokásos esetben egy hónapot meg nem haladó határidőn belül - ismertesse véleményét a 6a. cikk (3) bekezdése szerint a Bizottságnak benyújtott és az érintett tagállamnak is megküldött információkkal kapcsolatban.
(9) A Bizottság a (2)-(5) bekezdés szerinti határozatokban nem használ fel a válaszadók által benyújtott olyan bizalmas adatokat, amelyek nem aggregálhatók és egyéb módon sem anonimizálhatók, kivéve akkor, ha a válaszadók előzetesen hozzájárultak ahhoz, hogy az adatokat az érintett tagállam rendelkezésére bocsássa. A Bizottság indokolással ellátott határozatban, amelyről értesíti a vállalkozást vagy a vállalkozások társulását, megállapíthatja, hogy a válaszadó által szolgáltatott és bizalmasként megjelölt információ nem védett, és időtartamot állapíthat meg, amelyet követően az információt felfedi. Ez az időtartam nem lehet rövidebb egy hónapnál.
(10) A Bizottság figyelembe veszi a vállalkozások üzleti titkaik és egyéb bizalmas információik védelméhez fűződő jogos érdekeit. Az olyan, a 6a. cikk alapján információt szolgáltató vállalkozás vagy vállalkozások társulása, amely az állami támogatási intézkedésnek nem kedvezményezettje, lehetséges kárra hivatkozással kérheti, hogy kilétét az érintett tagállam előtt ne fedjék fel.”;
5.
A 10. cikkben az (1) és (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A 20. cikk sérelme nélkül a Bizottság saját kezdeményezésére bármilyen forrásból származó, feltehetően jogellenes támogatásra vonatkozó információt megvizsgálhat.
A Bizottság indokolatlan késedelem nélkül megvizsgál minden, az érdekelt felek által a 20. cikk (2) bekezdése alapján benyújtott panaszt, és biztosítja, hogy az érintett tagállam teljes körű és rendszeres tájékoztatást kapjon a vizsgálat alakulásáról és eredményéről.
(2) A Bizottság szükség esetén információt kér az érintett tagállamtól. A 2. cikk (2) bekezdését és az 5. cikk (1) és (2) bekezdését értelemszerűen kell alkalmazni.
A hivatalos vizsgálati eljárás kezdeményezését követően a Bizottság a 6a. és a 6b. cikk alapján - amelyek értelemszerűen alkalmazandók - bármely más tagállamtól, vállalkozástól vagy vállalkozások társulásától is kérhet információt.”;
6.
A rendelet a 14. cikk után a következő fejezetcímmel egészül ki:
„IIIA. FEJEZET
JOGVESZTŐ HATÁRIDŐK”;
7.
A 15. cikk címe helyébe a következő szöveg lép:
„A támogatás visszafizettetésére vonatkozó jogvesztő határidő”;
8.
A következő cikkek kerülnek beillesztésre:
„15a. cikk
A pénzbírságok és a kényszerítő bírságok kiszabására vonatkozó jogvesztő határidő
(1) A 6b. cikk által a Bizottságra ruházott hatáskör hároméves jogvesztő határidőn belül érvényesíthető.
(2) Az (1) bekezdés szerinti határidő a 6b. cikkben említett jogsértés elkövetésének napján kezdődik. Folyamatos vagy ismétlődő jogsértések esetében azonban a határidő a jogsértés megszűnésének napján kezdődik.
(3) A Bizottság bármely olyan lépése, amelynek célja a 6b. cikkben említett jogsértés kivizsgálása vagy az ilyen jogsértéssel kapcsolatos eljárás, megszakítja a pénzbírság vagy kényszerítő bírság kiszabására vonatkozó jogvesztő határidőt attól a naptól számítva, amelyen az érintett vállalkozást vagy a vállalkozások társulását értesítik a lépésről.
(4) A jogvesztő határidő minden megszakítást követően újra kezdődik. A jogvesztő határidő azonban legkésőbb azon a napon lejár, amikor hat év eltelt anélkül, hogy a Bizottság pénzbírságot vagy kényszerítő bírságot szabott volna ki. Ez az időszak meghosszabbodik azzal az időszakkal, ameddig az (5) bekezdés szerint a jogvesztő határidő nyugszik.
(5) A pénzbírságok vagy kényszerítő bírságok kiszabására vonatkozó jogvesztő határidő mindaddig nyugszik, amíg a Bizottság határozata az Európai Unió Bírósága előtt folyamatban lévő eljárás tárgyát képezi.
15b. cikk
A pénzbírságok és a kényszerítő bírságok végrehajtására vonatkozó jogvesztő határidő
(1) A Bizottságnak a 6b. cikk értelmében elfogadott határozatok végrehajtására vonatkozó hatásköre ötéves jogvesztő határidőn belül érvényesíthető.
(2) Az (1) bekezdés szerinti határidő a 6b. cikk szerint elfogadott határozat jogerőre emelkedésének napján kezdődik.
(3) Az (1) bekezdés szerinti jogvesztő határidőt megszakítja:
a)
a pénzbírság vagy a kényszerítő bírság eredeti összegét módosító vagy a módosításra irányuló kérelmet elutasító határozatról szóló értesítés;
b)
a Bizottság kérelmére eljáró bármely tagállamnak vagy a Bizottságnak a bírság vagy a kényszerítő bírság végrehajtására irányuló intézkedése.
(4) A jogvesztő határidő minden megszakítást követően újrakezdődik.
(5) Az (1) bekezdés szerinti jogvesztő határidő mindaddig nyugszik, amíg:
a)
a kötelezett fizetési haladékot kapott;
b)
a végrehajtás az Európai Unió Bíróságának határozata értelmében felfüggesztésre került.”;
9.
A 16. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„16. cikk
A támogatással való visszaélés
A 23. cikk sérelme nélkül, a támogatással való visszaélés esetén a Bizottság a 4. cikk (4) bekezdése értelmében hivatalos vizsgálati eljárást kezdeményezhet. A 6. cikk, a 6a. cikk, a 6b. cikk, a 7. cikk, a 9. cikk, a 10. cikk, a 11. cikk (1) bekezdése és a 12-15. cikk értelemszerűen alkalmazandó.”;
10.
A 20. cikk (2) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Bármely érdekelt fél panaszt nyújthat be annak érdekében, hogy feltételezett jogellenes támogatásról vagy támogatással való feltételezett visszaélésről tájékoztassa a Bizottságot. E célból az érdekelt fél megfelelő módon kitölti a 27. cikkben említett végrehajtási rendelkezésben meghatározott űrlapot, és megad minden abban kért kötelező információt.
Amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az érdekelt fél nem felel meg a panaszra vonatkozó kötelező űrlapnak, vagy az érdekelt fél által ismertetett tények és jogi szempontok alapján első vizsgálatot követően nem állapítható meg kellően megalapozottan a jogellenes támogatás vagy a támogatással való visszaélés ténye, erről értesíti az érdekelt felet, és felkéri, hogy az előírt - szokásos esetben egy hónapot nem meghaladó - határidőn belül nyújtsa be észrevételeit. Amennyiben az érdekelt fél az előírt határidőn belül nem nyújt be észrevételt, a panaszt visszavontnak kell tekinteni. Amennyiben egy panaszt visszavontnak tekintettek, a Bizottság értesíti arról az érintett tagállamot.
A Bizottság a panasz tárgyát képező támogatás ügyében hozott határozat egy példányát megküldi a panaszt benyújtó félnek.”;
11.
A rendelet a 20. cikk után a következő fejezettel egészül ki:
„VIA. FEJEZET
GAZDASÁGI ÁGAZATOK ÉS TÁMOGATÁSI ESZKÖZÖK VIZSGÁLATA
20a. cikk
Gazdasági ágazatok és támogatási eszközök vizsgálata
(1) Ha a rendelkezésre álló információk alapján joggal feltételezhető, hogy egy meghatározott ágazatban alkalmazott vagy egy meghatározott támogatási eszközön alapuló állami támogatási intézkedések több tagállamban súlyosan korlátozhatják vagy torzíthatják a versenyt a belső piacon, vagy hogy egy meghatározott ágazatban alkalmazott létező támogatási intézkedések több tagállamban nem vagy már nem egyeztethetők össze a belső piaccal, a Bizottság több tagállamra kiterjedő vizsgálatot végezhet a gazdasági ágazat vagy az érintett támogatási eszköz alkalmazása tekintetében. E vizsgálat során a Bizottság az arányosság elvének megfelelő figyelembevételével felkérheti az érintett tagállamokat és/vagy vállalkozásokat vagy vállalkozások társulásait, hogy nyújtsák be az EUMSZ 107. és 108. cikkének alkalmazásához szükséges információkat.
Az e cikk alapján küldött információnyújtási kérelmekben a Bizottságnak meg kell indokolnia a vizsgálatot és a címzettek kiválasztását.
A Bizottság jelentést tesz közzé a több tagállamra kiterjedő, meghatározott gazdasági ágazatok vagy meghatározott támogatási eszközök tekintetében végzett vizsgálat eredményéről, és felkéri az érintett tagállamokat, vállalkozásokat vagy vállalkozások társulásait észrevételeik megtételére.
(2) Az ágazatokkal kapcsolatos vizsgálatok során szerzett információk felhasználhatók az e rendelet alapján indított eljárások keretében.
(3) Az 5., 6a. és 6b. cikket értelemszerűen kell alkalmazni.”;
12.
A rendelet a 23. cikk után a következő fejezettel egészül ki:
„VIIA. FEJEZET
A NEMZETI BÍRÓSÁGOKKAL VALÓ EGYÜTTMŰKÖDÉS
23a. cikk
A nemzeti bíróságokkal való együttműködés
(1) Az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének vagy 108. cikkének alkalmazására irányuló eljárás során a tagállamok bíróságai felkérhetik a Bizottságot arra, hogy adjon át részükre birtokában lévő információkat, vagy véleményezzen az állami támogatási szabályok alkalmazására vonatkozó kérdéseket.
(2) Amennyiben az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének vagy 108. cikkének koherens alkalmazása megkívánja, a Bizottság saját kezdeményezésére írásbeli észrevételeket nyújthat be az állami támogatási szabályok alkalmazásáért felelős tagállami bíróságoknak. A Bizottság az érintett bíróság hozzájárulásával szóbeli észrevételeket is tehet.
Mielőtt a Bizottság hivatalosan észrevételt tesz, tájékoztatja e szándékáról az érintett tagállamot.
Kizárólag észrevételei elkészítése céljából a Bizottság felkérheti a tagállam megfelelő bíróságát, hogy a rendelkezésére álló, az ügy Bizottság általi értékeléséhez szükséges dokumentumokat adja át.”;
13.
A 25. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„25. cikk
A határozatok címzettjei
(1) A 6a. cikk (7) bekezdése, a 6b. cikk (1) és (2) bekezdése és a 7. cikk (9) bekezdése szerint hozott határozatok címzettje az érintett vállalkozás vagy vállalkozások társulása. A Bizottság a határozatról haladéktalanul értesíti a címzettet, és lehetőséget biztosít számára, hogy jelezze a Bizottságnak, megítélése szerint melyik információ tartozik a szolgálati titoktartási kötelezettség alá.
(2) A Bizottság által hozott minden egyéb, a II., III., IV., V. és VII. fejezet szerint hozott határozat címzettje az érintett tagállam. A Bizottság e határozatokról haladéktalanul értesíti az érintett tagállamot, és lehetőséget biztosít számára, hogy jelezze a Bizottságnak, megítélése szerint melyik információ tartozik a szolgálati titoktartási kötelezettség alá.”;
14.
A 26. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(2a) A Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzéteszi azon határozatokat, amelyeket a 6b. cikk (1) és (2) bekezdése szerint hoz.”;
15.
A 27. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„27. cikk
Végrehajtási rendelkezések
A Bizottság hatáskörrel rendelkezik arra, hogy a 29. cikkben megállapított eljárás keretében végrehajtási rendelkezéseket fogadjon el a következők tekintetében:
a)
a bejelentések formája, tartalma és egyéb részletei;
b)
az éves jelentések formája, tartalma és egyéb részletei;
c)
a 10. cikk (1) bekezdése és a 20. cikk (2) bekezdése szerint benyújtott panaszok formája, tartalma és egyéb részletei;
d)
a határidőkre és számításukra vonatkozó részletes szabályok; és
e)
a 14. cikk (2) bekezdésében említett kamatláb.”
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. július 22-én.