ДИРЕКТИВА 2014/90/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 23 юли 2014 година
относно морското оборудване и за отмяна на Директива 96/98/ЕО на Съвета
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 100, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Глобалното измерение на корабните превози е предпоставка Съюзът да прилага и подкрепя международната регулаторна рамка за морска безопасност. Международните конвенции по морска безопасност изискват държавата на знамето да гарантира, че оборудването, намиращо се на борда на корабите, отговаря на определени изисквания за безопасност по отношение на проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели, както и да издаде съответните сертификати. За тази цел Международната морска организация (ММО) и международните и европейските органи за стандартизация са разработили подробни стандарти за експлоатационните показатели и за изпитването за определени видове морско оборудване.
(2)
Международните инструменти оставят значителна свобода на преценка на администрациите на знамето. При отсъствие на хармонизация това води до различни нива на безопасност на продуктите, които компетентните национални органи са сертифицирали като отговарящи на упоменатите конвенции и стандарти; в резултат на това е засегнато гладкото функциониране на вътрешния пазар, тъй като става трудно за държавите-членки да приемат оборудване, сертифицирано в друга държава-членка, да бъде монтирано на борда на кораби, плаващи под тяхното знаме, без да извършат допълнителна проверка.
(3)
Хармонизирането от страна на Съюза решава тези проблеми. Следователно в Директива 96/98/ЕО на Съвета (3) бяха определени общи правила, за да се премахнат различията при прилагането на международните стандарти посредством ясно определен набор от изисквания и еднакви процедури за сертифициране.
(4)
Съществуват редица други инструменти на правото на Съюза, които определят изисквания и условия, inter alia с цел да се гарантира свободното движение на стоки на вътрешния пазар или за екологични цели, за някои продукти, които са подобни по характер на оборудването, използвано на борда на кораби, но които не отговарят на международните стандарти, които могат значително да се различават от вътрешното законодателство на Съюза и постоянно се развиват. Поради това тези продукти не могат да бъдат сертифицирани от държавите-членки в съответствие със съответните международни конвенции за морска безопасност. Ето защо оборудването, което трябва да се монтира на борда на кораби на ЕС в съответствие с международните стандарти за безопасност, следва да се регламентира изключително с настоящата директива, която във всички случаи следва да се счита за lex specialis; освен това следва да бъде въведена специална маркировка, за да се посочи, че оборудването с тази маркировка е в съответствие с изискванията, определени в съответните международни конвенции и инструменти, които са влезли в сила.
(5)
Освен че в международните инструменти се определят подробни стандарти за експлоатация и изпитване за морското оборудване, понякога в тях се предвиждат мерки, които се отклоняват от нормативните изисквания, но при определени условия изпълняват успешно тези изисквания по същество. Международната конвенция от 1974 г. за безопасността на човешкия живот на море (SOLAS) дава възможност за алтернативно проектиране и механизми, които отделните държави-членки могат да прилагат на своя собствена отговорност.
(6)
Опитът от изпълнението на Директива 96/98/ЕО показа, че е необходимо да се предприемат допълнителни мерки с цел да се засилят механизмите за изпълнение и прилагане на тази директива и да се опрости регулаторната среда, като в същото време се гарантира, че изискванията на ММО се прилагат и изпълняват по хармонизиран начин в целия Съюз.
(7)
Поради това следва да бъдат определени изисквания за морското оборудване, така че то да отговаря на стандартите за безопасност, определени в приложимите международни инструменти, включително съответните стандарти за изпитване, за да се гарантира, че оборудването, което е в съответствие с тези изисквания, може да се движи безпрепятствено на вътрешния пазар и да се монтира на борда на кораби, плаващи под знамето на която и да е държава-членка.
(8)
За да се даде възможност за лоялна конкуренция при разработването на морско оборудване, следва да бъдат положени всички възможни усилия за насърчаване на използването на отворени стандарти, които да могат да бъдат предоставяни безплатно или срещу символична такса и които всички да могат да възпроизвеждат, разпространяват и използват без такса или срещу символична такса.
(9)
Решение № 768/2008/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) определя общи принципи и референтни разпоредби, предназначени да се прилагат в секторното законодателство, с цел да се създаде съгласувана основа за преразглеждане или преработване на това законодателство. Това решение представлява обща рамка с хоризонтален характер за бъдещото законодателство, хармонизиращо условията за предлагането на пазара на продукти, както и референтен текст за действащото законодателство. Тази обща рамка предоставя подходящи решения на проблемите, установени при изпълнението на Директива 96/98/ЕО. Поради това е необходимо в настоящата директива да се включат определенията и референтните разпоредби от Решение № 768/2008/ЕО, като се направят адаптациите, които се налагат поради специфичните характеристики на сектора на морското оборудване.
(10)
За да се дадат на органите за надзор на пазара допълнителни конкретни средства за улесняване на тяхната задача, поставянето на електронен етикет може да допълни или замени маркировката „щурвал“ в подходящия момент.
(11)
Отговорностите на икономическите оператори следва да бъдат определени по начин, който е пропорционален и недискриминиращ за икономическите оператори, които са се установили в Съюза, като се вземе предвид фактът, че значителна част от морското оборудване, което попада в обхвата на настоящата директива, може никога да не бъде внесено и разпространявано на територията на държавите-членки.
(12)
Като се има предвид, че морското оборудване се монтира на борда на корабите по време на тяхното строителство или ремонт някъде по света, надзорът на пазара става особено труден и не може да бъде подпомаган ефективно от граничния контрол. Ето защо задълженията съответно на държавите-членки и на икономическите оператори в рамките на Съюза следва да бъдат ясно определени. Държавите-членки следва да направят необходимото на борда на корабите, които плават под тяхно знаме, да се инсталира единствено оборудване, което отговаря на изискванията, и това задължение да се изпълнява посредством издаването, потвърждаването или подновяването от администрацията на държавата на знамето на сертификатите на тези кораби съгласно международните конвенции, както и посредством националните механизми за надзор на пазара, действащи в съответствие с рамката на Съюза за надзор на пазара, установена в глава III от Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета (5). При изпълнението на тези задължения държавите-членки следва да бъдат подпомагани от предоставените от Комисията информационни системи за оценяването, нотифицирането и мониторинга на органите, оправомощени да изпълняват задачи по оценяване на съответствието, обмена на информация във връзка с одобреното морско оборудване, оттеглените или отхвърлените заявления и неотговарящото на изискванията оборудване.
(13)
На първо място, поставянето на маркировката „щурвал“ върху морско оборудване от страна на производителя или, където е приложимо, от вносителя, следва да бъде гаранция в съответствие със задълженията им съгласно настоящата директива, че оборудването отговаря на изискванията и може да бъде пуснато на пазара с оглед да бъде монтирано на борда на кораб на ЕС. След това са необходими някои разпоредби, с които да се гарантира, че стандартите за безопасност продължават да са приложими след поставянето на маркировката „щурвал“, както и ефективното изпълнение на задачата на националните органи за надзор на пазара. Производителят или където е приложимо - вносителят или разпространителят, следва да предостави на компетентните органи пълна и достоверна информация във връзка с оборудването, на което е поставил маркировка „щурвал“, за да гарантира, че оборудването продължава да е безопасно. Производителят следва да съдейства на органите за надзор на пазара, включително по отношение на стандартите, в съответствие с които е произвел и сертифицирал оборудване, и също да извършва надлежна проверка на морското оборудване, което пуска на пазара. Във връзка с това всеки производител, който се намира извън Съюза, следва да определи упълномощен представител, който да осигурява съдействие на компетентните национални органи.
(14)
Спазването на международните стандарти за изпитване би могло най-добре да се доказва посредством процедури за оценяване на съответствието, като тези, определени в Решение № 768/2008/ЕО. Същевременно само онези процедури за оценяване на съответствието, които отговарят на изискванията на международните инструменти, следва да са на разположение на производителите.
(15)
С цел да се гарантира справедлива и ефикасна процедура при разглеждането на предполагаемо несъответствие, държавите-членки следва да бъдат насърчавани да вземат всички мерки, които водят до изчерпателна и обективна оценка на рисковете; ако Комисията се увери, че това условие е спазено, тя следва да не бъде задължена да повтори тази оценка при преразглеждането на ограничителните мерки, приети от държавите-членки по отношение на оборудването, което не е в съответствие.
(16)
При изпълнението на задълженията си за проучване по отношение на нотифицираните органи Комисията следва да информира държавите-членки и следва да си сътрудничи с тях доколкото е възможно, като се отчита независимата ѝ роля.
(17)
Когато органите за надзор на дадена държава-членка счетат, че дадено морско оборудване, попадащо в обхвата на настоящата директива, може да представлява риск за морската безопасност, здравето или околната среда, те следва да извършат оценки или тестове във връзка с въпросното оборудване. Ако рискът бъде потвърден, държавата-членка следва да изиска от съответния икономически оператор да предприеме подходящи коригиращи действия или дори да изтегли или да изземе въпросното оборудване.
(18)
Използването на морско оборудване, което няма маркировката „щурвал“, следва да бъде позволено при изключителни обстоятелства, особено когато не е възможно за кораб да бъде снабден с оборудване, което носи маркировката „щурвал“, в пристанище или съоръжение извън Съюза, или когато оборудване, което носи маркировката „щурвал“, не се предлага на пазара.
(19)
Необходимо е да се гарантира, че постигането на целите на настоящата директива не се възпрепятства от отсъствието на международни стандарти или от сериозни пропуски или аномалии в съществуващите стандарти, включително стандартите за изпитване, за конкретни елементи морско оборудване от обхвата на настоящата директива. Необходимо е също така да се определят конкретните елементи морско оборудване, за които може да се използва електронното етикетиране. Освен това е необходимо да се актуализира несъществен елемент от настоящата директива, по-конкретно позоваванията на стандартите, посочени в приложение III, когато се появят нови стандарти. Поради това на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с приемането, при определени условия и като временна мярка, на хармонизирани технически спецификации и стандарти за изпитване, и с цел изменение на посочените позовавания. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(20)
За да се постигнат целите на настоящата директива, международните инструменти следва да се прилагат по един и същ начин на вътрешния пазар. Поради това е необходимо за всеки елемент морско оборудване, за който по международните конвенции се изисква одобрението на държавата на знамето, ясно и навреме да се идентифицират изискванията към проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели, както и свързаните с тях стандарти за изпитване, определени в международните инструменти за това оборудване, и да се приемат общи критерии и процедури, включително срокове, за изпълнението на тези изисквания и стандарти от нотифицираните органи, органите на държавата-членка и икономическите оператори, в т.ч. всички оператори, отговорни за монтирането на оборудване на борда на кораб на ЕС. Необходимо е също да се гарантира, че постигането на целите на настоящата директива не се възпрепятства от пропуски в приложимите технически спецификации и стандарти за изпитване или в случаите, когато ММО не е успяла да осигури подходящи стандарти за морското оборудване, което попада в обхвата на настоящата директива.
(21)
Международните инструменти, с изключение на стандартите за изпитване, следва да се прилагат автоматично в последната им версия. За да се намали опасността въвеждането на нови стандарти за изпитване в законодателството на Съюза да доведе до несъразмерни трудности за флота на Съюза и за икономическите оператори, от гледна точка на яснотата и правната сигурност следва влизането в сила на такива нови стандарти за изпитване да не бъде автоматично, а да бъде изрично посочено от Комисията.
(22)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнението на настоящата директива, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (6).
(23)
За да се създадат условия за хармонизираното, своевременно и опростено прилагане на настоящата директива, актовете за изпълнение, приети в съответствие с настоящата директива, следва да възприемат формата на регламенти на Комисията.
(24)
В съответствие с установената практика комитетът, посочен в настоящата директива, може да играе полезна роля при разглеждането на въпросите относно прилагането на настоящата директива, поставени или от неговия председател, или от представител на държава-членка в съответствие с неговия процедурен правилник.
(25)
Когато се разглеждат въпроси във връзка с настоящата директива, които не са свързани с нейното прилагане или нарушаване, например в експертна група на Комисията, в съответствие със съществуващата практика Европейският парламент следва да получава пълна информация и документация и когато това е уместно - покана да присъства на заседанията.
(26)
Комисията се подпомага от Европейската агенция за морска безопасност в съответствие с Регламент (ЕО) № 1406/2002 на Европейския парламент и на Съвета (7) при ефективното изпълнение на съответните обвързващи правни актове на Съюза и при изпълнението на посочените в тях задачи, поверени на Комисията.
(27)
Компетентните органи и всички икономически оператори следва да положат всички възможни усилия за улесняване на писмената комуникация в съответствие с международната практика с оглед намирането на общи средства за комуникация.
(28)
Тъй като целите на настоящата директива, а именно да се повиши безопасността по море и да се предотврати замърсяването на морето посредством еднаквото прилагане на съответните международни инструменти, свързани с оборудването, което трябва да бъде монтирано на борда на кораби, както и да се гарантира свободното движение на такова оборудване в Съюза, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, а поради обхвата на действието могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не нахвърля необходимото за постигането на тези цели.
(29)
Мерките, които трябва да бъдат приети, представляват съществена промяна на разпоредбите на Директива 96/98/ЕО и поради това, с оглед на яснотата, тази директива следва да бъде отменена и заменена от настоящата директива,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Цел
Целта на настоящата директива е да повиши безопасността по море и да предотврати замърсяването на морето посредством еднаквото прилагане на съответните международни инструменти, свързани с морското оборудване, което трябва да бъде монтирано на борда на кораби на ЕС, както и да осигури свободното движение на такова оборудване в Съюза.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
1)
„морско оборудване“ означава оборудване, което попада в обхвата на настоящата директива в съответствие с член 3;
2)
„кораб на ЕС“ означава кораб, който плава под знамето на държава-членка и попада в обхвата на международните конвенции;
3)
„международни конвенции“ означава следните конвенции, заедно с техните протоколи и кодекси със задължително прилагане, приети под егидата на Международната морска организация (ММО), които са влезли в сила и определят специфични изисквания за одобрението от страна на държавата на знамето на оборудване, което трябва да бъде монтирано на борда на кораби:
-
Конвенцията от 1972 г. за международните правила за предпазване от сблъскване на море (COLREG),
-
Международната конвенция от 1973 г. за предотвратяване на замърсяването от кораби (MARPOL),
-
Международната конвенция от 1974 г. за безопасността на човешкия живот на море (SOLAS);
4)
„стандарти за изпитване“ означава стандартите за изпитване за морско оборудване, определени от:
-
Международната морска организация (ММО),
-
Международната организация по стандартизация (ISO),
-
Международната електротехническа комисия (IEC),
-
Европейския комитет по стандартизация (CEN),
-
Европейския комитет за електротехническа стандартизация (CENELEC),
-
Международния съюз по далекосъобщенията (ITU),
-
Европейския институт за стандарти в далекосъобщенията (ETSI),
-
Комисията, в съответствие с член 8 и член 27, параграф 6 от настоящата директива,
-
регулаторните органи, признати в споразуменията за взаимно признаване, по които Съюзът е страна;
5)
„международни инструменти“ означава международните конвенции, заедно с резолюциите и циркулярните писма на ММО, въвеждащи в действие въпросните конвенции в тяхната последна версия, и стандартите за изпитване;
6)
„маркировка щурвал“ означава символът, посочен в член 9 и определен в приложение I или, според случая, електронният етикет, посочен в член 11;
7)
„нотифициран орган“ означава организация, определена от компетентната национална администрация на дадена държава-членка в съответствие с член 17;
8)
„предлагане на пазара“ означава всяка доставка на корабно оборудване на пазара на Съюза в хода на търговска дейност, независимо дали срещу заплащане или безплатно;
9)
„пускане на пазара“ означава първото предлагане на морско оборудване на пазара на Съюза;
10)
„производител“ означава всяко физическо или юридическо лице, което произвежда морско оборудване или което възлага проектирането или производството на морско оборудване и го предлага на пазара със своето име или търговска марка;
11)
„упълномощен представител“ означава всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което е получило писмено пълномощно от производител да действа от негово име във връзка с определени задачи;
12)
„вносител“ означава всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което пуска на пазара на Съюза морско оборудване от трета държава;
13)
„разпространител“ означава всяко физическо или юридическо лице във веригата на доставка, различно от производителя или вносителя, което предлага морско оборудване на пазара;
14)
„икономически оператори“ означава производителят, упълномощеният представител, вносителят и разпространителят;
15)
„акредитация“ означава акредитация, както е дефинирана в член 2, точка 10 от Регламент (ЕО) № 765/2008;
16)
„национален орган по акредитация“ означава националният орган по акредитация, както е дефиниран в член 2, точка 11 от Регламент (ЕО) № 765/2008;
17)
„оценяване на съответствието“ означава процесът, провеждан от нотифицираните органи в съответствие с член 15, за доказване на това дали морското оборудване отговаря на изискванията, определени в настоящата директива;
18)
„орган за оценяване на съответствието“ означава орган, който извършва дейности по оценяване на съответствието, включително калибриране, изпитване, сертифициране и инспектиране;
19)
„изземване“ означава всяка мярка, целяща да постигне връщането на морското оборудване, което вече е монтирано на борда на кораби на ЕС или е закупено с намерение да бъде монтирано на борда на кораби на ЕС;
20)
„изтегляне“ означава всяка мярка, целяща да се предотврати морско оборудване, което е във веригата на доставка, да бъде предложено на пазара;
21)
„декларация на ЕС за съответствие“ означава декларация, издадена от производителя в съответствие с член 16;
22)
„продукт“ означава елемент от морско оборудване.
Член 3
Обхват
1. Настоящата директива се прилага за оборудването, което е монтирано или трябва да бъде монтирано на борда на кораб на ЕС и за което по силата на международните инструменти се изисква одобрението на администрацията на държавата на знамето, независимо от това дали корабът се намира в Съюза към момента на монтиране на оборудването.
2. Независимо от факта, че оборудването, посочено в параграф 1, може също така да попада в обхвата на инструменти на правото на Съюза, различни от настоящата директива, за целите, определени в член 1, това оборудване се подчинява само на настоящата директива.
Член 4
Изисквания към морското оборудване
1. Морско оборудване, което е монтирано на борда на кораб на ЕС на или след датата, посочена в член 39, параграф 1, втора алинея, трябва да отговаря на изискванията по отношение на проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели, посочени в международните инструменти, приложими към момента на монтирането на борда на това оборудване.
2. Съответствието на морското оборудване с изискванията, посочени в параграф 1, се доказва единствено в съответствие със стандартите за изпитване и посредством процедурите за оценяване на съответствието, посочени в член 15.
3. Международните инструменти се прилагат, без да се засяга процедурата за проверка на съответствието, предвидена в член 5 от Регламент (ЕО) № 2099/2002 на Европейския парламент и на Съвета (8).
4. Изискванията и стандартите, посочени в параграфи 1 и 2, се изпълняват по еднакъв начин в съответствие с член 35, параграф 2.
Член 5
Прилагане
1. Когато държавите-членки издават, одобряват или подновяват сертификатите на корабите, плаващи под тяхното знаме, съгласно изискванията на международните конвенции, те гарантират, че морското оборудване на борда на тези кораби е в съответствие с изискванията на настоящата директива.
2. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че морското оборудване на борда на кораби, плаващи под тяхното знаме, е в съответствие с изискванията на международните инструменти, които се прилагат към оборудването, което вече е монтирано на борда. На Комисията се предоставят изпълнителни правомощия за осигуряване на уеднаквеното прилагане на тези мерки в съответствие с член 35, параграф 3.
Член 6
Функциониране на вътрешния пазар
Държавите-членки не забраняват пускането на пазара и монтирането на борда на кораби на ЕС на морско оборудване, нито отказват да издадат сертификатите, свързани с него, на корабите, плаващи под тяхното знаме, или подновяването на тези сертификати, ако това оборудване е в съответствие с настоящата директива.
Член 7
Прехвърляне на кораб да плава под знамето на държава-членка
1. В случай на кораб на държава извън ЕС, който трябва да бъде прехвърлен да плава под знамето на държава-членка, по време на прехвърлянето този кораб се подлага на проверка от приемащата държава-членка, за да се провери дали действителното състояние на неговото морско оборудване отговаря на издадените му сертификати за безопасност и дали отговаря на разпоредбите на настоящата директива и носи маркировката „щурвал“, или е еквивалентно в степен, която удовлетворява администрацията на тази държава-членка, на морско оборудване, сертифицирано в съответствие с настоящата директива, считано от 18 септември 2016 г.
2. Когато датата на инсталиране на борда на морско оборудване не може да бъде установена, държавите-членки могат да определят задоволителни изисквания за еквивалентност, като вземат предвид съответните международни инструменти.
3. В случай че оборудването не носи маркировката „щурвал“ или администрацията не го счита за еквивалентно, то се подменя.
4. За морското оборудване, което се счита за еквивалентно по силата на настоящия член, държавата-членка издава сертификат, който винаги се носи с оборудването. Този сертификат дава на държавата-членка на знамето разрешение оборудването да остане на борда на кораба и определя евентуалните ограничения или разпоредби, свързани с използването на оборудването.
Член 8
Стандарти за морското оборудване
1. Без да се нарушават разпоредбите на Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9), изменена с Регламент (ЕС) № 1025/2012 на Европейския парламент и на Съвета (10), Съюзът цели разработването от страна на ММО и органите по стандартизация на подходящи международни стандарти, включително подробни технически спецификации и стандарти за изпитване, за морското оборудване, чиято употреба или монтиране на борда на корабите се считат за необходими за повишаването на морската безопасност и за предотвратяването на замърсяване на морето. Комисията извършва редовен мониторинг на това развитие.
2. При липса на международен стандарт за конкретен елемент морско оборудване, при изключителни обстоятелства, при надлежна обосновка чрез подходящ анализ и с цел да се избегне сериозна и неприемлива заплаха за морската безопасност, здравето или околната среда, и като се взема предвид текущата работа на равнище ММО, на Комисията се предоставя правомощието да приема, посредством делегирани актове в съответствие с член 37, хармонизирани технически спецификации и стандарти за изпитване за този конкретен елемент морско оборудване.
От особена важност е Комисията да провежда консултации с експерти, включително експерти на държавите-членки, в хода на подготовката на такива делегирани актове.
Тези технически спецификации и стандарти за изпитване се прилагат временно, докато ММО приеме стандарт за конкретния елемент морско оборудване.
3. При изключителни обстоятелства, при надлежна обосновка чрез подходящ анализ и ако това е необходимо, за да се избегне установена неприемлива заплаха за морската безопасност, здравето или околната среда поради сериозен пропуск или аномалия в съществуващ стандарт за конкретен елемент морско оборудване, посочен от Комисията в съответствие с член 35, параграф 2 или параграф 3, и като се отчита текущата работа на равнище ММО, на Комисията се предоставя правомощието да приема, чрез делегирани актове в съответствие с член 37, хармонизирани технически спецификации и стандарти за изпитване за този конкретен елемент морско оборудване само до степента, необходима за преодоляване на сериозния пропуск или аномалия.
От особена важност е Комисията да провежда консултации с експерти, включително експерти на държавите-членки, в хода на подготовката на такива делегирани актове.
Тези технически спецификации и стандарти за изпитване се прилагат временно, докато ММО преразгледа стандарта, приложим за конкретния елемент морско оборудване.
4. Комисията предоставя безплатен достъп до техническите спецификации и стандартите, приети в съответствие с параграфи 2 и 3.
ГЛАВА 2
МАРКИРОВКА „ЩУРВАЛ“
Член 9
Маркировка „щурвал“
1. Върху морското оборудване, чието съответствие с изискванията, установени в настоящата директива, е доказано съгласно приложимите процедури за оценяване на съответствието, се полага маркировката „щурвал“.
2. Маркировката „щурвал“ не се полага върху никакъв друг продукт.
3. Формата на маркировката „щурвал“, която трябва да бъде използвана, е определена в приложение I.
4. Използването на маркировката „щурвал“ се подчинява на общите принципи, определени в член 30, параграфи 1 и 3-6 от Регламент (ЕО) № 765/2008, в които всяко позоваване на маркировката „СЕ“ трябва да се разбира като позоваване на маркировката „щурвал“.
Член 10
Правила и условия за полагането на маркировката „щурвал“
1. Маркировката „щурвал“ се полага върху продукта или върху табелката му с данни, така че да е видима, четлива и незаличима, и се включва в софтуера на продукта, ако има такъв. Когато това не е възможно или не може да бъде гарантирано поради естеството на продукта, тя се полага върху опаковката и в придружаващите документи.
2. Маркировката „щурвал“ се полага в края на производствения етап.
3. След маркировката „щурвал“ следват идентификационният номер на нотифицирания орган, когато този орган участва в етапа на контрол на продукцията, и годината, през която е положена маркировката.
4. Идентификационният номер на нотифицирания орган се полага от самия орган или, по негови указания, от производителя или от упълномощен представител на производителя.
Член 11
Електронен етикет
1. За да се улесни надзорът на пазара и да се предотврати фалшифицирането на конкретни елементи морско оборудване, посочени в параграф 3, производителите могат да използват подходяща и надеждна форма на електронно етикетиране вместо или в допълнение към маркировката „щурвал“. В такъв случай членове 9 и 10 се прилагат, по целесъобразност, mutatis mutandis.
2. Комисията прави анализ на разходите и ползите относно използването на електронен етикет като допълнение или на мястото на маркировката „щурвал“.
3. Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 37, за да идентифицира конкретни елементи морско оборудване, за които може да се използва електронното етикетиране. От особена важност е Комисията да провежда консултации с експерти, включително експерти на държавите-членки, в хода на подготовката на такива делегирани актове.
4. На Комисията се предоставят изпълнителни правомощия за установяване под формата на регламенти на Комисията и в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 38, параграф 2 на подходящи технически критерии относно проектирането, експлоатационните показатели, поставянето и използването на електронни етикети.
5. За оборудването, идентифицирано в съответствие с параграф 3, маркировката „щурвал“ може, в срок от три години от датата на приемане на подходящите технически критерии, посочени в параграф 4, да бъде допълнена с подходяща и надеждна форма на електронен етикет.
6. За оборудването, идентифицирано в съответствие с параграф 3, маркировката „щурвал“ може, в срок от пет години от датата на приемане на подходящите технически критерии, посочени в параграф 4, да бъде заменена с подходяща и надеждна форма на електронен етикет.
ГЛАВА 3
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА ИКОНОМИЧЕСКИТЕ ОПЕРАТОРИ
Член 12
Задължения на производителите
1. С полагането на маркировката „щурвал“ производителите поемат отговорността да гарантират, че морското оборудване, на което е положена маркировката, е проектирано и произведено в съответствие с техническите спецификации и стандартите, прилагани в съответствие с член 35, параграф 2, и поемат задълженията, определени в параграфи 2-9 от настоящия член.
2. Производителите изготвят необходимата техническа документация и осигуряват извършването на приложимите процедури за оценяване на съответствието.
3. Когато съответствието на морското оборудване с приложимите изисквания е доказано с процедурата за оценяване на съответствието, производителите изготвят декларация на ЕС за съответствие съгласно член 16 и полагат маркировката „щурвал“ в съответствие с членове 9 и 10.
4. Производителите съхраняват техническата документация и декларацията на ЕС за съответствие, посочена в член 16, най-малко 10 години след полагането на маркировката „щурвал“ и в никакъв случай не за срок по-кратък от очаквания жизнен цикъл на въпросното морско оборудване.
5. Производителите гарантират, че са налице процедури, чрез които се осигурява съответствие на серийното производство. Промените в проектирането или в характеристиките на морското оборудване и промените в изискванията на международните инструменти, посочени в член 4, въз основа на които е декларирано съответствието на морско оборудване, се вземат предвид. Когато е необходимо, в съответствие с изискванията на приложение II, производителите извършват ново оценяване на съответствието.
6. Производителите гарантират, че върху техните продукти има нанесен тип, партиден или сериен номер или друг елемент, който позволява тяхното идентифициране, или когато размерът или естеството на продукта не го позволява, че необходимата информация е представена върху опаковката или в документ, който придружава продукта, или и двете, по целесъобразност.
7. Производителите посочват своето име, регистрираното търговско име или регистрираната търговска марка и адреса, на който с тях може да се осъществи връзка, върху продукта или, когато това не е възможно, върху опаковката му или в документ, придружаващ продукта, или и двете, по целесъобразност. Адресът трябва да посочва една точка за контакт с производителя.
8. Производителите гарантират, че продуктът се придружава от инструкции и цялата необходима информация за безопасното монтиране на борда и безопасното използване на продукта, включително ограниченията при използване, ако има такива, които могат лесно да бъдат разбрани от потребителите, заедно с всякаква друга документация, изисквана от международните инструменти или стандартите за изпитване.
9. Производители, които считат или имат основание да вярват, че даден продукт, върху който са положили маркировка „щурвал“, не е в съответствие с приложимите изисквания по отношение на проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели и стандартите за изпитване, прилагани в съответствие с член 35, параграфи 2 и 3, незабавно предприемат необходимите коригиращи мерки, за да приведат този продукт в съответствие, да го изтеглят или да го изземат, ако това е целесъобразно. В допълнение, когато продуктът представлява риск, производителите незабавно информират компетентните национални органи на държавите-членки, като представят подробности, по-специално за несъответствието и за всякакви предприети коригиращи мерки.
10. Производителите, при обосновано искане от страна на компетентен орган, своевременно му предоставят цялата информация и документация, необходими за доказване на съответствието на продукта, на език, който може лесно да бъде разбран от този орган или е приемлив за него, предоставят на този орган достъп до своите помещения с цел надзор на пазара в съответствие с член 19 от Регламент (ЕО) № 765/2008, и осигуряват проби или достъп до проби в съответствие с член 25, параграф 4 от настоящата директива. По искане на органа те му сътрудничат при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, свързани с продуктите, които са пуснали на пазара.
Член 13
Упълномощен представител
1. Производител, който не е разположен на територията на поне една държава-членка, определя чрез писмено пълномощно свой упълномощен представител за Съюза, като посочва в пълномощното името на упълномощения представител и адреса за връзка с него.
2. Изпълнението на задълженията, предвидени в член 12, параграф 1, и изготвянето на техническа документация не са част от пълномощното на упълномощения представител.
3. Упълномощеният представител изпълнява задачите, определени в пълномощното, получено от производителя. Пълномощното позволява на упълномощения представител да извършва най-малко следното:
а)
да съхранява декларацията на ЕС за съответствие и техническата документация на разположение на националните надзорни органи най-малко 10 години след полагането на маркировката „щурвал“ и в никакъв случай не за срок по-кратък от очаквания жизнен цикъл на въпросното морско оборудване;
б)
при обосновано искане от страна на компетентен орган да предоставя на този орган цялата информация и документация, необходими за доказване на съответствието на даден продукт;
в)
да сътрудничи на компетентните органи, по тяхно искане, при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, създадени от продукти, обхванати от неговото пълномощно.
Член 14
Други икономически оператори
1. Вносителите посочват своето име, регистрираното търговско име или регистрираната търговска марка и адреса, на който с тях може да се осъществи връзка, върху продукта или, когато това не е възможно, върху опаковката му или в документ, придружаващ продукта, или и двете, по целесъобразност.
2. Вносителите и разпространителите, при обосновано искане от страна на компетентен орган, му предоставят цялата информация и документация, необходими за доказване на съответствието на даден продукт, на език, който може лесно да бъде разбран от този орган или е приемлив за него. По искане на органа те му сътрудничат при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, свързани с продуктите, които са пуснали на пазара.
3. За целите на настоящата директива всеки вносител или разпространител се счита за производител и изпълнява задълженията на производителя по член 12, когато пуска морско оборудване на пазара или го монтира на борда на кораб на ЕС под свое име или своя търговска марка или когато модифицира вече пуснато на пазара морско оборудване по начин, който може да засегне съответствието с приложимите изисквания.
4. За срок от най-малко 10 години от полагането на маркировката „щурвал“ и в никакъв случай за срок по-кратък от очаквания жизнен цикъл на въпросното морско оборудване икономическите оператори при поискване посочват на органите за надзор на пазара:
а)
всеки икономически оператор, който им е доставил някакъв продукт;
б)
всеки икономически оператор, на когото те са доставили някакъв продукт.
ГЛАВА 4
ОЦЕНЯВАНЕ НА СЪОТВЕТСТВИЕТО И НОТИФИЦИРАНЕ НА ОРГАНИТЕ ЗА ОЦЕНЯВАНЕ НА СЪОТВЕТСТВИЕТО
Член 15
Процедури за оценяване на съответствието
1. Процедурите за оценяване на съответствието са определените в приложение II.
2. Държавите-членки гарантират, че производителят или упълномощния представител на производителя е възложил оценяването на съответствието на конкретен елемент морско оборудване на нотифициран орган, като се използва една от възможностите, предвидени с актове за изпълнение, приети от Комисията в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 38, параграф 2, по една от следните процедури:
а)
когато трябва да бъде използвано изследването на ЕО на типа (модул Б), преди да бъде пуснато на пазара, всяко морско оборудване се подлага на:
-
осигуряване на качеството на производството (модул Г); или
-
осигуряване на качеството на продукта (модул Д); или
-
проверка на продукта (модул Е);
б)
когато комплекти морско оборудване се произвеждат индивидуално или в малки количества, а не серийно или масово, процедурата по оценяване на съответствието може да се заключава в проверката на ЕО на изделие (модул Ж).
3. Комисията поддържа чрез информационната система, предоставена за тази цел, актуален списък на одобреното морско оборудване и оттеглените или отхвърлените заявления и го предоставя на заинтересованите страни.
Член 16
Декларация на ЕС за съответствие
1. Декларацията на ЕС за съответствие обявява, че изпълнението на изискванията, определени в съответствие с член 4, е доказано.
2. Декларацията на ЕС за съответствие следва структурата на образеца, определен в приложение III към Решение № 768/2008/ЕО. Тя съдържа елементите, посочени в съответните модули, определени в приложение II към настоящата директива, и се актуализира.
3. Като изготвя декларацията на ЕС за съответствие, производителят поема отговорността и задълженията, посочени в член 12, параграф 1.
4. Когато морското оборудване е монтирано на борда на кораб на ЕС, на кораба се осигурява копие от декларацията на ЕС за съответствие, обхващаща засегнатото оборудване, и се съхранява на борда, докато това оборудване бъде отстранено от кораба. Производителят осигурява превода ѝ на езика или езиците, изисквани от държавата-членка на знамето, включително поне на език, който обикновено се използва в сектора на морския транспорт.
5. Копие от декларацията на ЕС за съответствие се предоставя на нотифицирания орган или органи, който е провел съответните процедури за оценяване на съответствието.
Член 17
Нотифициране на органите за оценяване на съответствието
1. Държавите-членки нотифицират Комисията и другите държави-членки, чрез предоставената от Комисията за тази цел информационна система, за органите, оправомощени да изпълняват задачи по оценяване на съответствието като трета страна съгласно настоящата директива.
2. Нотифицираните органи отговарят на изискванията, предвидени в приложение III.
Член 18
Нотифициращи органи
1. Държавите-членки определят нотифициращ орган, отговорен за установяването и провеждането на необходимите процедури за оценка и нотифициране на органите за оценяване на съответствието, както и за мониторинга на нотифицираните органи, включително съответствието с член 20.
2. Мониторинг на нотифицираните органи се извършва най-малко веднъж на всеки две години. Комисията може да реши да участва като наблюдател в мониторинга.
3. Държавите-членки могат да решат, че оценката и мониторингът, посочени в параграф 1, трябва да се извършват от национален акредитиращ орган.
4. Когато нотифициращият орган делегира или по друг начин възлага извършването на оценката, нотифицирането или мониторинга, посочени в параграф 1, на орган, който не е правителствена структура, този орган трябва да бъде правен субект и да отговаря mutatis mutandis на изискванията, установени в приложение V. В допълнение този орган трябва да разполага с механизми за покриване на отговорност, произтичаща от неговата дейност.
5. Нотифициращият орган поема пълната отговорност за задачите, изпълнявани от органа, посочен в параграф 4.
6. Нотифициращият орган отговаря на изискванията, посочени в приложение V.
Член 19
Задължение за предоставяне на информация относно нотифициращите органи
1. Държавите-членки информират Комисията за своите процедури за оценка и нотифициране на органите за оценяване на съответствието и за мониторинга на такива органи, както и за всякакви промени във връзка с това.
2. Комисията осигурява чрез предоставената за тази цел информационна система достъп на обществеността до тази информация.
Член 20
Поделения и подизпълнители на нотифицираните органи
1. В случаите, в които нотифициран орган възлага на подизпълнител конкретни задачи, свързани с оценяване на съответствието, или използва поделение, той гарантира, че подизпълнителят или поделението отговарят на изискванията, посочени в приложение III, и надлежно информира нотифициращия орган.
2. Нотифицираните органи поемат пълната отговорност за задачите, изпълнявани от подизпълнители или поделения, без значение къде са установени те.
3. Дейностите могат да бъдат възлагани на подизпълнители или изпълнявани от поделения само със съгласието на клиента.
4. Нотифицираните органи съхраняват на разположение на нотифициращия орган съответните документи, свързани с оценката на квалификацията на подизпълнителя или на поделението и работата, извършена от подизпълнителя или на поделението съгласно настоящата директива.
Член 21
Промени в нотификациите
1. Когато нотифициращият орган е констатирал или е бил информиран, че даден нотифициран орган вече не отговаря на изискванията, установени в приложение III, или че не изпълнява задълженията си по настоящата директива, нотифициращият орган ограничава, прекратява временно или оттегля нотификацията, според случая, в зависимост от сериозността на неспазването на изискванията или на неизпълнението на задълженията. Той незабавно информира надлежно Комисията и другите държави-членки чрез информационната система, предоставена от Комисията за тази цел.
2. В случай на ограничаване, временно прекратяване или оттегляне на нотификацията, или в случай че нотифицираният орган преустанови дейността си, нотифициращата държава-членка предприема подходящите стъпки, за да гарантира, че досиетата на този орган се обработват от друг нотифициран орган или се съхраняват на разположение на отговорните нотифициращи органи и на органите за надзор на пазара, при поискване от тяхна страна.
Член 22
Оспорване на компетентността на нотифицирани органи
1. Комисията проучва всички случаи, в които въз основа на информацията, с която разполага или която ѝ е предоставена, се съмнява в компетентността на нотифицирания орган или в продължаващото изпълнение от нотифицирания орган на изискванията и отговорностите, които са му възложени.
2. Нотифициращата държава-членка предоставя на Комисията при поискване цялата информация, свързана с основанията за нотификацията или за запазването на компетентността на съответния орган.
3. Комисията гарантира, че цялата чувствителна информация, получена по време на проучванията ѝ, се третира като поверителна.
4. Когато Комисията констатира, че нотифицираният орган не отговаря или е престанал да отговаря на изискванията за нотифицирането му, тя незабавно информира нотифициращата държава-членка за това и отправя искане до държавата-членка незабавно да предприеме необходимите коригиращи мерки, включително ако е необходимо, отмяна на нотификацията.
Член 23
Оперативни задължения на нотифицираните органи
1. Нотифицираните органи извършват или възлагат извършването на оценяване на съответствието съгласно процедурите, предвидени в член 15.
2. Когато нотифициран орган установи, че задълженията, установени в член 12, не са изпълнени от производителя, той изисква от този производител незабавно да предприеме подходящите коригиращи мерки и не издава сертификат за съответствие.
3. Когато в процеса на наблюдение за съответствие след издаването на сертификата за съответствие нотифицираният орган установи, че даден продукт е престанал да отговаря на изискванията, той изисква от производителя да предприеме незабавно подходящи коригиращи мерки и прекратява временно или отнема сертификата, ако това се налага. Когато не са предприети коригиращи мерки или те не дават необходимия резултат, нотифицираният орган ограничава, прекратява временно или отнема сертификата, в зависимост от случая.
Член 24
Задължения на нотифицираните органи за предоставяне на информация
1. Нотифицираните органи информират нотифициращия орган за следното:
а)
всеки отказ, ограничаване, временно прекратяване или отнемане на сертификат за съответствие;
б)
всякакви обстоятелства, които влияят върху обхвата и условията за нотифициране;
в)
всякакви искания за информация, които са получили от органите за надзор на пазара във връзка с дейности за оценяване на съответствието;
г)
при поискване - за дейностите по оценяване на съответствието, извършени в обхвата на тяхната нотификация, и всякакви други извършени дейности, включително трансгранични, и дейности по възлагане на подизпълнители.
2. Нотифицираните органи предоставят на Комисията и на държавите-членки, при поискване, съответната информация относно въпроси, свързани с отрицателни и положителни резултати от оценяване на съответствието. Нотифицираните органи предоставят на другите нотифицирани органи, които извършват дейности за оценяване на съответствието, обхващащи същите продукти, информация относно отрицателни и, при поискване, относно положителни резултати от оценяване на съответствието.
ГЛАВА 5
НАДЗОР НА ПАЗАРА НА СЪЮЗА, КОНТРОЛ НА ПРОДУКТИТЕ, ПРЕДПАЗНИ МЕРКИ
Член 25
Рамка на ЕС за надзор на пазара
1. По отношение на морското оборудване държавите-членки извършват надзор на пазара в съответствие с рамката на ЕС за надзор на пазара, определена в глава III от Регламент (ЕО) № 765/2008, при спазване на параграфи 2 и 3 от настоящия член.
2. Националните инфраструктури и програми за надзор на пазара вземат предвид специфичните особености на сектора на морското оборудване, включително различните процедури, изпълнявани в рамките на оценяването на съответствието, и по-специално отговорностите на администрацията на държавата на знамето, възложени ѝ с международните конвенции.
3. Надзорът на пазара може да включва документни проверки, както и проверки на морското оборудване, което носи маркировката „щурвал“, независимо дали е монтирано или не е монтирано на борда на корабите. Проверката на морско оборудване, което вече е монтирано на борда, се ограничава до такава проверка, каквато може да се извърши, докато съответното оборудване остава на борда напълно функционално.
4. Когато органите за надзор на пазара на дадена държава-членка, определени в Регламент (ЕО) № 765/2008, възнамеряват да извършат проверка на проба, те могат, когато това е разумно и осъществимо, да поискат от производителя да предостави необходимите проби или достъп на място до пробите за своя сметка.
Член 26
Процедура при морско оборудване, представляващо риск на национално равнище
1. Когато органите за надзор на пазара на дадена държава-членка имат достатъчно причини да вярват, че дадено морско оборудване, попадащо в обхвата на настоящата директива, представлява риск за морската безопасност, здравето или околната среда, те извършват оценка по отношение на засегнатото оборудване, която обхваща всички изисквания, определени в настоящата директива. Съответните икономически оператори оказват необходимото сътрудничество на органите за надзор на пазара.
Когато в хода на тази оценка органите за надзор на пазара открият, че морското оборудване не отговаря на изискванията, определени в настоящата директива, те без забавяне изискват от съответния икономически оператор да предприеме всички необходими коригиращи действия, за да приведе морското оборудване в съответствие с тези изисквания, да изтегли морското оборудване от пазара, или да го изземе в разумен, съобразен с характера на риска срок, който могат да определят.
Органите за надзор на пазара надлежно информират съответния нотифициран орган.
Спрямо мерки, посочени във втора алинея от настоящия параграф, се прилага член 21 от Регламент (ЕО) № 765/2008.
2. В случаите, в които органите за надзор на пазара считат, че несъответствието не е ограничено до тяхната национална територия или до корабите, плаващи под тяхното знаме, те информират Комисията и другите държави-членки чрез информационната система, предоставена им от Комисията за целите на надзора на пазара, за резултатите от оценката, извършена съгласно параграф 1, и за действията, чието предприемане са изискали от икономическия оператор.
3. Икономическият оператор гарантира, че са предприети всички подходящи коригиращи действия по отношение на всички засегнати продукти, които той предлага на пазара в целия Съюз или, ако е такъв случаят, е монтирал или доставил за монтиране на борда на кораби на ЕС.
4. В случаите, в които съответният икономически оператор не предприеме достатъчни коригиращи действия в срока, определен от органите за надзор на пазара в съответствие с параграф 1, втора алинея, или по друг начин не успее да изпълни задълженията си по настоящата директива, органите за надзор на пазара предприемат всички подходящи временни мерки, за да забранят или ограничат морското оборудване, което се предлага на техния национален пазар или което е монтирано на борда на кораби, плаващи под тяхното знаме, да изтеглят продукта от този пазар или да го изземат.
Органите за надзор на пазара без забавяне информират Комисията и другите държави-членки за тези мерки.
5. Информацията относно предприетите от органите за надзор на пазара мерки, посочени в параграф 4, включва всички налични подробности, по-специално данните, необходими за идентифицирането на несъответстващото морско оборудване, произхода на продукта, характера на твърдяното несъответствие и съществуващия риск, характера и продължителността на предприетите национални мерки, както и аргументите, изтъкнати от съответния икономически оператор. По-специално органите за надзор на пазара посочват дали несъответствието се дължи на:
а)
несъответствие на морското оборудване с приложимите изисквания към проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели, както са определени в съответствие с член 4;
б)
неспазване на стандартите за изпитване, посочени в член 4, по време на процедурата за оценяване на съответствието;
в)
недостатъци в посочените стандарти за изпитване.
6. Държавите-членки, различни от държавата-членка, започнала процедурата, без забавяне информират Комисията и другите държави-членки за всички приети мерки и за всяка допълнителна информация, с която разполагат за несъответствието на засегнатото морско оборудване, и в случай на несъгласие с нотифицираната национална мярка - за своите възражения.
7. Когато в срок от четири месеца след получаването на информацията относно предприетите от органите за надзор на пазара мерки, посочени в параграф 4, не е повдигнато възражение от държава-членка или от Комисията по отношение на временна мярка, предприета от държава-членка, тази мярка се счита за оправдана.
8. Държавите-членки гарантират, че без забавяне са взети подходящите ограничителни мерки по отношение на засегнатото морско оборудване, такива като изтеглянето на продукта от пазарите им.
Член 27
Предпазна процедура на ЕС
1. Когато при приключването на процедурата, определена в член 26, параграфи 3 и 4, срещу дадена мярка, предприета от държава-членка, са повдигнати възражения, или когато Комисия счита, че дадена национална мярка може да е в противоречие със законодателството на Съюза, Комисията незабавно започва консултации с държавите-членки и със съответния икономически оператор или оператори и оценява съответната националната мярка. Въз основа на резултатите от тази оценка Комисията взема решение дали съответната национална мярка е оправдана или не.
2. За целите на параграф 1, когато Комисията е удовлетворена, че процедурата, следвана при приемането на националната мярка, е подходяща за изчерпателна и обективна оценка на риска и, че съответната национална мярка е в съответствие с член 21 от Регламент (ЕО) № 765/2008, тя може да се ограничи до проучване на целесъобразността и пропорционалността на съответната национална мярка по отношение на посочения риск.
3. Адресати на решението на Комисията са всички държави-членки, като Комисията незабавно го съобщава на тях и на съответния икономически оператор или оператори.
4. Ако се прецени, че съответната национална мярка е оправдана, всички държави-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че несъответстващото корабно оборудване е изтеглено от пазара им, а когато се налага - иззето. Те информират Комисията за това.
5. Ако се прецени, че съответната национална мярка е неоправдана, засегнатата държава-членка я оттегля.
6. Когато несъответствието на морското оборудване е отдадено на недостатъци в стандартите за изпитване, посочени в член 4, Комисията може, за да изпълни целта на настоящата директива, да потвърди, промени или отмени национална предпазна мярка чрез актове за изпълнение в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 38, параграф 2.
Освен това Комисията се оправомощава да приема, чрез делегирани актове в съответствие с процедурата по член 37, временни хармонизирани изисквания и стандарти за изпитване за този конкретен елемент морско оборудване. Критериите по член 8, параграф 3 се прилагат съответно. Тези изисквания и стандарти за изпитване се предоставят от Комисията безплатно.
7. Когато става въпрос за стандарт за изпитване, който е европейски стандарт, Комисията информира съответния европейски орган или органи по стандартизация и отнася въпроса до комитета, създаден по член 5 от Директива 98/34/ЕО. Комитетът незабавно се консултира със съответния европейски орган или органи по стандартизация и представя становището си.
Член 28
Съответстващи продукти, които представляват риск за морската безопасност, здравето или околната среда
1. Когато държава-членка, след като извърши оценката съгласно член 26, параграф 1 установи, че дадено морско оборудване, което е в съответствие с настоящата директива, въпреки това представлява риск за морската безопасност, за здравето или за околната среда, тя изисква от съответния икономически оператор да предприеме всички подходящи мерки, за да гарантира, че когато въпросното морско оборудване е пуснато на пазара, то вече не представлява този риск, да изтегли морското оборудване от пазара или да го изземе в рамките на разумен, съобразен с характера на риска срок, който може да е определила.
2. Икономическият оператор гарантира, че са предприети коригиращи действия по отношение на всички засегнати продукти, които той предлага на пазара в целия Съюз или е монтирал на борда на кораби на ЕС.
3. Държавата-членка незабавно информира Комисията и другите държави-членки. Предоставената информация включва всички налични подробности, по-специално данните, необходими за идентифицирането на засегнатото морско оборудване, произхода и веригата на доставка на морското оборудване, характера на съществуващия риск, характера и продължителността на предприетите национални мерки.
4. Комисията без забавяне започва консултации с държавите-членки и съответния икономически оператор или оператори и оценява предприетите национални мерки. Въз основа на резултатите от тази оценка Комисията взема решение дали мярката е оправдана или не и когато е необходимо предлага подходящи мерки. За тази цел член 27, параграф 2 се прилага mutatis mutandis.
5. Адресати на решението на Комисията са всички държави-членки, като Комисията незабавно го съобщава на тях и на съответния икономически оператор или оператори.
Член 29
Официално несъответствие
1. Без да се нарушават разпоредбите на член 26, когато дадена държава-членка направи някоя от следните констатации, тя изисква от съответния икономически оператор да прекрати въпросното несъответствие:
а)
маркировката „щурвал“ е положена в нарушение на член 9 или член 10;
б)
маркировката „щурвал“ не е положена;
в)
декларацията на ЕС за съответствие не е съставена;
г)
декларацията на ЕС за съответствие не е съставена правилно;
д)
техническата документация не е налице или не е пълна;
е)
декларацията на ЕС за съответствие не е била изпратена на кораба.
2. Когато несъответствието, посочено в параграф 1, продължи, засегнатата държава-членка предприема всички подходящи мерки да ограничи или да забрани предлагането на морското оборудване на пазара, или да гарантира неговото изземване или изтегляне от пазара.
Член 30
Изключения въз основа на технически иновации
1. При изключителни обстоятелства на технически иновации, администрацията на държавата на знамето може да разреши морско оборудване, което не отговаря на процедурите за оценяване на съответствието, да бъде монтирано на борда на кораб на ЕС, ако е установено чрез изпитания или по друг начин, който удовлетворява администрацията на държавата на знамето, че такова оборудване отговаря на целите на настоящата директива.
2. Процедурите за изпитания не правят никакво разграничение между морското оборудване, произведено в държавата-членка на знамето, и оборудването, произведено в други държави.
3. На морското оборудване, обхванато от настоящия член, държавата-членка на знамето издава сертификат, който трябва винаги да придружава оборудването и който дава разрешението на държавата-членка на знамето за монтиране на оборудването на борда на кораба и налага евентуалните ограничения или разпоредби, свързани с използването на оборудването.
4. В случай че държава-членка разреши монтирането на борда на кораб на ЕС на оборудване, обхванато от настоящия член, тази държава-членка съобщава незабавно на Комисията и на другите държави-членки данните, свързани с него, както и докладите за всички имащи отношение изпитвания, оценки и процедури за оценяване на съответствието.
5. В рамките на 12 месеца след получаването на съобщението, посочено в параграф 4, Комисията, ако счете, че условията, определени в параграф 1, не са изпълнени, може да поиска от засегнатата държава-членка да оттегли в рамките на определен срок предоставеното разрешение. За тази цел Комисията действа чрез актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 38, параграф 2.
6. Когато кораб, имащ на борда си морско оборудване, обхванато от параграф 1, е прехвърлен на друга държава-членка, приемащата държава-членка на знамето може да вземе необходимите мерки, които могат да включват изпитвания и практически демонстрации, за да се гарантира, че оборудването е най-малкото толкова ефективно, колкото оборудването, което отговаря на процедурите за оценяване на съответствието.
Член 31
Изключения за изпитване или оценка
Администрацията на държавата на знамето може да разреши морско оборудване, което не отговаря на процедурите за оценяване на съответствието, или не е обхванато от член 30, да се монтира на борда на кораб на ЕС с цел изпитване или оценка, ако са изпълнени всички изброени по-долу условия:
а)
на морското оборудване се издава сертификат от държавата-членка на знамето, който винаги придружава оборудването, декларира решението на тази държава-членка оборудването да бъде монтирано на борда на кораб на ЕС, налага всички необходими ограничения и определя всякакви други подходящи разпоредби по отношение на използването на засегнатото оборудване;
б)
разрешението е ограничено до срока, който държавата на знамето счита за необходим за приключване на изпитването и който следва да е възможно най-кратък;
в)
морското оборудване не може да бъде използвано вместо оборудване, което отговаря на изискванията на настоящата директива, и не може да заменя такова оборудване, което трябва да остане на борда на кораб на ЕС в годно за работа състояние и готово за незабавно използване.
Член 32
Изключения при изключителни обстоятелства
1. При изключителни обстоятелства, които са обосновани надлежно пред администрацията на държавата на знамето, когато е необходимо морското оборудване да бъде заменено в пристанище извън Съюза, и когато не е възможно в разумен срок и с разумно закъснение и разходи на борда да се монтира оборудване, което носи маркировката „щурвал“, на борда може да се монтира друго морско оборудване, при условията на параграфи 2-4.
2. Морското оборудване, монтирано на борда, се придружава от документация, издадена от държава - членка на ММО, която е страна по съответните конвенции, с която документация се удостоверява съответствието със съответните изисквания на ММО.
3. Администрацията на държавата на знамето бива информирана незабавно за естеството и характеристиките на такова друго морско оборудване.
4. Администрацията на държавата на знамето при първа възможност прави необходимото морското оборудване, посочено в параграф 1, заедно с документацията за изпитването му, да отговаря на съответните изисквания на международните инструменти и на настоящата директива.
5. Когато е доказано, че конкретно морско оборудване, носещо маркировката „щурвал“, не се предлага на пазара, държавата-членка на знамето може да разреши друго морско оборудване да бъде монтирано на борда, при спазването на параграфи 6-8.
6. Морското оборудване, за което е дадено разрешение, трябва да отговаря възможно в най-висока степен на изискванията и стандартите за изпитване, посочени в член 4.
7. Морското оборудване, монтирано на борда, следва да бъде придружено от временен сертификат за одобрение, издаден от държавата-членка на знамето или от друга държава-членка, в който се посочва следното:
а)
оборудването, носещо маркировката „щурвал“, което сертифицираното оборудване заменя;
б)
точните обстоятелства, при които е издаден сертификатът за одобрение, и по-специално отсъствието от пазара на оборудване, носещо маркировката „щурвал“;
в)
точните изисквания към проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели, по отношение на които оборудването е одобрено от сертифициращата държава-членка;
г)
приложените стандарти за изпитване, ако има такива, в съответните процедури за одобрение.
8. Държавата-членка, която издава временен сертификат за одобрение, уведомява за това Комисията. Ако Комисията счете, че условията на параграфи 6 и 7 не са изпълнени, тя може да изиска от държавата-членка да отмени въпросния сертификат или да предприеме други подходящи мерки чрез актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 38, параграф 2.
ГЛАВА 6
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 33
Обмяна на опит
Комисията създава организация за обмен на опит между националните органи на държавите-членки, отговорни за политиката в областта на нотифицирането, особено по отношение на надзора на пазара.
Член 34
Координация на нотифицираните органи
1. Комисията гарантира създаването и правилното функциониране на подходяща координация и сътрудничество между нотифицираните органи под формата на секторна група от нотифицирани органи.
2. Държавите-членки гарантират, че органите, нотифицирани от тях, участват в работата на секторната група, пряко или чрез определени представители.
Член 35
Изпълнителни мерки
1. Държавите-членки съобщават на Комисията чрез информационната система, предоставена от нея за тази цел, имената и координатите за връзка на органите, отговорни за изпълнението на настоящата директива. Комисията изготвя, актуализира периодично и публикува списък на тези органи.
2. За всеки елемент морско оборудване, за който международните конвенции изискват одобрението на администрацията на държавата на знамето, Комисията посредством актове за изпълнение посочва кои са съответните изисквания към проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели, както и стандартите за изпитване, предвидени в международните инструменти. При приемането на тези актове Комисията ясно посочва датите, от които тези изисквания и стандарти за изпитване трябва да се прилагат, включително датите за пускане на пазара и за монтиране на борда, в съответствие с международните инструменти и при отчитане на сроковете за корабостроене. Комисията може да установи и общи критерии и подробни процедури за тяхното прилагане.
3. Посредством актове за изпълнение Комисията посочва кои са съответните нови изисквания към проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели, предвидени в международните инструменти и които се прилагат към оборудване, което вече е монтирано на борда, за да се гарантира, че оборудването, монтирано на борда на кораби на ЕС, е в съответствие с международните инструменти.
4. Комисията създава и поддържа база данни, съдържаща най-малко следната информация:
а)
списъка и основни данни от сертификатите за съответствие, издадени съгласно настоящата директива, които са предоставени от нотифицираните органи;
б)
списъка и основни данни от декларациите за съответствие, издадени съгласно настоящата директива, които са предоставени от производителите;
в)
актуален списък на приложимите международни инструменти и на изискванията и стандартите за изпитване, приложими по силата на член 4, параграф 4;
г)
списъка и пълния текст на критериите и процедурите, посочени в параграф 2;
д)
изискванията и условията за електронно етикетиране, посочени в член 11, когато е приложимо;
е)
всякаква друга полезна информация с оглед на това да се улесни правилното изпълнение на настоящата директива от държавите-членки, нотифицираните органи и икономическите оператори.
На държавите-членки се предоставя достъп до тази база данни. Тя се предоставя също така на обществеността, само за информационни цели.
5. Актовете за изпълнение, посочени в настоящия член, се приемат под формата на регламенти на Комисията в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 38, параграф 2.
Член 36
Изменения
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 37, с цел да се актуализират позоваванията на стандартите, посочени в приложение III, когато се появят нови стандарти.
Член 37
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в членове 8, 11, 27 и 36, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 17 септември 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно подновяване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в членове 8, 11, 27 и 36, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посочено в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. Решението не засяга валидността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно членове 8, 11, 27 и 36, влиза в сила само ако Европейският парламент или Съветът не са представили възражения в срок от два месеца, след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета, или ако преди изтичането на този срок Европейският парламент и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 38
Комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК), създаден с Регламент (ЕО) № 2099/2002. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011. Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 39
Транспониране
1. Държавите-членки приемат и публикуват най-късно до 18 септември 2016 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Те прилагат тези разпоредби от 18 септември 2016 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното право, които приемат в областта, обхваната от настоящата директива.
Член 40
Отмяна
1. Директива 96/98/ЕО се отменя, считано от 18 септември 2016 г.
2. Изискванията и стандартите за изпитване за морско оборудване, приложими към 18 септември 2016 г. в изпълнение на разпоредбите на националното право, приети от държавите-членки, за да се съобразят с Директива 96/98/ЕО, продължават да се прилагат до влизането в сила на актовете за изпълнение, посочени в член 35, параграф 2.
3. Позоваванията на отменената директива се приемат за позовавания на настоящата директива.
Член 41
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 42
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 23 юли 2014 година.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2014/90/EU IRÁNYELVE
(2014. július 23.)
a tengerészeti felszerelésekről és a 96/98/EK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 100. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
A hajózás globális természetéből adódóan az Unió feladatának érzi a tengerbiztonság nemzetközi szabályozási keretének alkalmazását és támogatását. A tengerbiztonságról szóló nemzetközi egyezmények megkövetelik a lobogó szerinti államoktól egyfelől annak biztosítását, hogy a hajók fedélzetén elhelyezett felszerelések megfeleljenek bizonyos, a tervezést, az előállítást és a teljesítményt érintő biztonsági követelményeknek, másfelől rendelkeznek a vonatkozó tanúsítványok kibocsátásáról is. E célból egyes tengerészeti felszereléstípusokhoz a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO), valamint a nemzetközi és európai szabványügyi testületek részletes teljesítménykövetelményeket és vizsgálati előírásokat dolgoztak ki.
(2)
A nemzetközi jogi eszközök jelentős mérlegelési jogkört biztosítanak a lobogó szerinti államok hatóságainak. Harmonizáció hiányában az illetékes nemzeti hatóságok által az említett egyezményeknek és előírásoknak való megfelelést igazoló tanúsítvánnyal ellátott termékek biztonsági szintje különbözni fog egymástól; ennek következtében sérül a belső piac zavartalan működése, mivel a tagállamok további ellenőrzés nélkül nehezen tudják elfogadni egy másik tagállamban tanúsítvánnyal ellátott, a lobogóik alatt közlekedő hajók fedélzetén elhelyezendő felszereléseket.
(3)
Az említett problémákat az uniós harmonizáció kiküszöböli. A 96/98/EK tanácsi irányelv (3) közös szabályokat állapított meg a nemzetközi előírások végrehajtása terén mutatkozó különbségek felszámolása érdekében: egyértelműen meghatározta a követelményeket és a tanúsítványok kiadásának egységes eljárásait.
(4)
Az uniós jognak több olyan más eszköze is van, amely követelményeket és feltételeket határoz meg többek között az áruk belső piacon belüli szabad mozgásának biztosítása vagy környezetvédelmi célok érdekében egyes olyan termékek vonatkozásában, amelyek bár hasonló jellegűek, mint a hajók fedélzetén használt felszerelések, azonban nem felelnek meg az Unió belső szabályozásától helyenként lényegesen eltérő és folyamatosan változó nemzetközi előírásoknak. Ezért a vonatkozó nemzetközi tengerbiztonsági egyezményekkel összhangban e termékek részére a tagállamok nem adhatnak ki tanúsítványt. Az uniós hajók fedélzetén a nemzetközi biztonsági előírásoknak megfelelően elhelyezendő felszerelések kizárólag ezen irányelv keretében szabályozandók, amely minden esetben lex specialis-nak tekintendő; továbbá ki kell alakítani egy külön jelölési módot annak jelzésére, hogy a felszerelés megfelel a már hatályba lépett vonatkozó nemzetközi egyezményekben és jogi eszközökben meghatározott követelményeknek.
(5)
Amellett, hogy a tengerészeti felszerelésekre vonatkozóan részletes teljesítménykövetelményeket és vizsgálati előírásokat határoznak meg, a nemzetközi jogi eszközök időnként lehetővé teszik olyan intézkedések bevezetését, amelyek eltérnek az előíró követelményektől, de bizonyos feltételek mellett alkalmasak az említett követelmények mögött meghúzódó szándék megvalósítására. Az 1974. évi „Életbiztonság a tengeren” tárgyú nemzetközi egyezmény (SOLAS-egyezmény) lehetővé teszi az alternatív tervezést és olyan alternatív szabályok bevezetését, amelyeket az egyes tagállamok a saját felelősségi körükben alkalmazhatnak.
(6)
A 96/98/EK irányelv végrehajtásának tapasztalatai azt mutatják, hogy további intézkedések megtételére van szükség az említett irányelv végrehajtásának és végrehajtási mechanizmusainak előmozdítása, valamint a szabályozási környezet egyszerűsítése érdekében, miközben Unió-szerte biztosítani kell az IMO-követelmények összehangolt alkalmazását és végrehajtását.
(7)
Ezért a tengerészeti felszerelésekre nézve követelményeket kell meghatározni az alkalmazandó nemzetközi jogi eszközökben, többek között a vonatkozó vizsgálati előírásokban meghatározott biztonsági előírások teljesítésére vonatkozóan, biztosítva ezzel, hogy az ilyen követelményeket teljesítő felszerelések akadálytalanul kerülhessenek forgalmazásra a belső piacon, illetve elhelyezhetők legyenek bármely tagállam lobogója alatt közlekedő hajók fedélzetén.
(8)
Annak érdekében, hogy a tengerészeti felszerelések fejlesztése terén tisztességes verseny alakulhasson ki, minden erőfeszítést meg kell tenni a nyílt szabványok használatának előmozdítása érdekében, hogy azok díjmentesen vagy jelképes díj fejében mindenki számára hozzáférhetők, másolhatók, terjeszthetők és használhatók legyenek.
(9)
A 768/2008/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (4) közös elveket és referenciarendelkezéseket ír elő, amelyeket az ágazati jogszabályok mindegyikében alkalmazni kell annak érdekében, hogy egységes alapot biztosítsanak e jogszabályok felülvizsgálatához és átdolgozásához. A határozat horizontális jellegű általános keretrendszert alkot a termékek forgalmazására vonatkozó feltételeket harmonizáló jövőbeli jogszabályok számára, a hatályos jogszabályok tekintetében pedig referenciaszövegként szolgál. Ez az általános keretrendszer megfelelő megoldásokat nyújt a 96/98/EK irányelv végrehajtása során azonosított problémákra. Szükséges tehát a 768/2008/EK határozat fogalommeghatározásainak és referenciarendelkezéseinek beépítése ebbe az irányelvbe, egyszersmind hozzáigazítva azokat a tengerészeti felszerelések ágazatának speciális jellegéhez.
(10)
A piacfelügyeleti hatóságok feladatának megkönnyítését célzó további konkrét eszközként a megfelelő időben elektronikus címke egészítheti ki vagy válthatja fel a hajókormány-embléma használatát.
(11)
Arányos és az Unióban letelepedett gazdasági szereplőkkel szemben megkülönböztetésmentes módon meg kell határozni a gazdasági szereplők kötelezettségeit, figyelembe véve, hogy az ezen irányelv hatálya alá tartozó tengerészeti felszerelések jelentős részét esetleg soha nem importálják és forgalmazzák a tagállamok területén.
(12)
Tekintettel arra, hogy a tengerészeti felszerelések a hajóknak a világ bármely részén történő gyártásakor vagy javításakor kerülnek a fedélzetre, a piacfelügyelet különösen nehezen kivitelezhető, ráadásul a határellenőrzéstől sem kaphat hatékony támogatást. Ezért világosan meg kell határozni a tagállamok és az Unión belüli gazdasági szereplők vonatkozó kötelezettségeit. A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a lobogójuk alatt közlekedő hajókon csak az előírásoknak megfelelő felszerelést helyezzenek el; ennek érdekében a lobogó szerinti állam hatóságainak a nemzetközi egyezmények értelmében kell kibocsátaniuk, engedélyezniük vagy megújítaniuk e hajók megfelelőségi tanúsítványát, és a tagállamoknak a 765/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) III. fejezetében meghatározott uniós piacfelügyeleti kerettel összhangban nemzeti piacfelügyeleti intézkedésekről kell rendelkezniük. A tagállamokat támogatni kell e kötelezettségeik teljesítésében, mégpedig a Bizottság által rendelkezésre bocsátott olyan tájékoztatási rendszerek útján, amelyek a megfelelőségértékelések elvégzésével megbízott szervezetek értékelésére, bejelentésére és nyomon követésére, valamint az engedélyezett tengerészeti felszerelésekkel, a visszavont vagy elutasított kérelmekkel, és a felszerelés nem-megfelelőségével kapcsolatos információk megosztására hivatottak.
(13)
Elsőként, az ezen irányelv szerinti kötelezettségeinek megfelelően a gyártó vagy adott esetben az importőr által a tengerészeti felszerelésen feltüntetett hajókormány-emblémának kell garanciát jelentenie arra vonatkozóan, hogy a felszerelés megfelel az előírásoknak, és forgalomba hozható azzal a céllal, hogy uniós hajó fedélzetén helyezzék el. Ezen túlmenően bizonyos rendelkezésekre van szükség egyrészt ahhoz, hogy a hajókormány-embléma a feltüntetést követően se veszítse el érvényét, másrészt pedig ahhoz, hogy a nemzeti piacfelügyeleti hatóságok hatékonyan tudják ellátni feladataikat. A gyártónak vagy adott esetben az importőrnek vagy forgalmazónak a tengerészeti felszerelés biztonságos voltának fenntartása érdekében teljes és a valóságnak megfelelő információkat kell szolgáltatnia az illetékes hatóságok számára a hajókormány-emblémával ellátott felszerelésekről. A gyártónak együtt kell működnie a piacfelügyeleti hatóságokkal többek között azon előírások vonatkozásában is, amelyek alapján gyártotta és tanúsította a termékeket, ezen kívül pedig kellő körültekintéssel kell eljárnia az általa a piacon forgalomba hozott tengerészeti felszerelések vonatkozásában. E tekintetben az Unión kívüli gyártóknak az illetékes nemzeti hatóságokkal való együttműködés céljára meghatalmazott képviselőt kell kijelölniük.
(14)
A nemzetközi vizsgálati előírásoknak való megfelelés olyan megfelelőségértékelési eljárásokkal igazolható a legjobban, mint amilyeneket a 768/2008/EK határozat állapít meg. A gyártók számára ugyanakkor csak a nemzetközi jogi eszközök szerinti követelményeket kielégítő megfelelőségértékelési eljárásokat kell hozzáférhetővé tenni.
(15)
A feltételezett meg nem felelés vizsgálatakor a tagállamokat a tisztességes és hatékony eljárás biztosítása érdekében bátorítani kell minden olyan intézkedés megtételére, amely a kockázatok átfogó és objektív értékelését segíti elő; ha a Bizottság megbizonyosodott arról, hogy e feltétel teljesült, nem köteles megismételni az értékelést a tagállamok által a nem megfelelő felszerelések tekintetében elfogadott korlátozó intézkedések felülvizsgálatakor.
(16)
A bejelentett szervezetekkel kapcsolatos vizsgálati feladatainak ellátása során a Bizottságnak - kellő figyelemmel saját független szerepére - a lehető legnagyobb mértékben tájékoztatnia kell a tagállamokat és együtt kell működnie velük.
(17)
Ha egy tagállam felügyeleti hatóságai úgy vélik, hogy az ezen irányelv hatálya alá tartozó tengerészeti felszerelés veszélyeztetheti a tengerbiztonságot, az egészséget vagy a környezetet, akkor elvégzik az érintett tengerészeti felszerelés értékelését és vizsgálatát. Ha beigazolódik, hogy a felszerelés veszélyt jelent, a tagállamnak fel kell szólítania az érintett gazdasági szereplőt, hogy tegye meg a megfelelő korrekciós intézkedéseket, vagy akár hogy vonja ki a forgalomból vagy hívja vissza az érintett felszerelést.
(18)
Rendkívüli körülmények esetén engedélyezni kell a hajókormány-emblémát nem viselő tengerészeti felszerelések használatát, különösen, ha egy hajó számára nem lehetséges a hajókormány-emblémával ellátott felszerelés beszerzése valamely, az Unión kívüli kikötőben vagy létesítményben, vagy ha hajókormány-emblémát viselő tengerészeti felszerelés nem áll rendelkezésre a piacon.
(19)
Gondoskodni kell arról, hogy az ezen irányelv hatálya alá tartozó tengerészeti felszerelések adott tételére vonatkozóan a nemzetközi előírások hiánya, illetve a meglévő előírások - a vizsgálati előírásokat is beleértve - súlyos hiányosságai vagy anomáliái ne akadályozzák ezen irányelv célkitűzéseinek a megvalósítását. Azonosítani kell továbbá a tengerészeti felszerelések azon tételeit, amelyek esetében előnyös lehet az elektronikus címke alkalmazása. Ezen túlmenően, amennyiben új szabványok kerülnek bevezetésre, ezen irányelv egyik nem alapvető elemét, nevezetesen a III. mellékletben említett szabványok hivatkozásait naprakésszé kell tenni. Ezért a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el a harmonizált műszaki és vizsgálati előírások - bizonyos feltételek mellett, ideiglenes jelleggel történő - elfogadása tekintetében, továbbá az említett hivatkozások módosítása érdekében. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(20)
Ezen irányelv célkitűzéseinek elérése érdekében a nemzetközi jogi eszközöket a belső piacon egységesen kell végrehajtani. Ezért szükséges, hogy a tengerészeti felszerelések minden olyan tétele tekintetében, amelyekhez a nemzetközi egyezmények szerint szükség van a lobogó szerinti állam jóváhagyására, egyértelműen és időben meghatározzák a nemzetközi jogi eszközökben az adott felszerelésre előírt tervezési, gyártási és teljesítménykövetelményeket és kapcsolódó vizsgálati előírásokat, valamint elfogadják ezen követelmények és előírások bejelentett szervezetek, tagállami hatóságok és gazdasági szereplők - többek között a felszerelések uniós hajó fedélzetén való elhelyezéséért felelős minden szereplő - általi végrehajtásának közös kritériumait, eljárásait és időkereteit. Biztosítani kell továbbá, hogy ezen irányelv célkitűzéseinek megvalósítását ne veszélyeztesse az a tény, hogy az alkalmazandó műszaki és vizsgálati előírások hiányosak, vagy hogy az IMO elmulaszt megfelelő szabványokat kidolgozni az ezen irányelv hatálya alá tartozó tengerészeti felszerelések vonatkozásában.
(21)
A nemzetközi jogi eszközöknek - a vizsgálati előírások kivételével - automatikusan a naprakész változatát kell alkalmazni. Az új vizsgálati előírások uniós jogba való beemelése azzal a veszéllyel járhat, hogy a jogi egyértelműség és jogbiztonság tekintetében aránytalanul nagy nehézségeket okoz az uniós flotta és a gazdasági szereplők számára, ezért e kockázat csökkentése érdekében helyénvaló, hogy az új vizsgálati előírások ne automatikusan, hanem a Bizottság által megjelölt időpontban lépjenek hatályba.
(22)
Ezen irányelv végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (6) megfelelően kell gyakorolni.
(23)
Ezen irányelv összehangolt, gyors és egyszerű végrehajtásának elősegítése érdekében az ezen irányelv értelmében elfogadott végrehajtási jogi aktusoknak bizottsági rendeletek formáját kell ölteniük.
(24)
A kialakult gyakorlatnak megfelelően az ebben az irányelvben említett bizottság hasznos szerepet tölthet be az ezen irányelv alkalmazásával kapcsolatos olyan ügyeknek a kivizsgálásában, amelyeket vagy a bizottság elnöke, vagy egy tagállam képviselője vet fel, az eljárási szabályzatával összhangban.
(25)
Amennyiben például a Bizottság valamely szakértői csoportja keretében vizsgálat tárgyát képezik egyes, ezen irányelvhez kapcsolódó kérdések - az irányelv végrehajtását és annak megsértését kivéve -, a jelenlegi gyakorlatnak megfelelően az Európai Parlamentnek erről teljes körű tájékoztatást kell kapnia és valamennyi dokumentumot továbbítani kell a részére, valamint adott esetben meg is kell hívni az ülésekre.
(26)
A Bizottság munkáját - az 1406/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (7) megfelelően - az Európai Tengerbiztonsági Ügynökség segíti az idevágó, kötelező erejű uniós jogi aktusok eredményes végrehajtásában és az azokban a Bizottságra bízott feladatok teljesítésében.
(27)
A közös kommunikációs eszközök megtalálása érdekében az illetékes hatóságoknak és a gazdasági szereplőknek minden tőlük telhetőt meg kell tenniük a nemzetközi gyakorlatnak megfelelő írásbeli kommunikáció elősegítésére.
(28)
Mivel ezen irányelv céljait, nevezetesen a tengeri biztonság növelését és a tengerszennyezés megelőzését a hajók fedélzetén elhelyezendő tengerészeti felszerelésekre vonatkozó releváns nemzetközi jogi eszközök egységes alkalmazása révén, illetve az ilyen felszerelések szabad mozgásának biztosítását az Unión belül, a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban az intézkedés léptéke miatt e célok jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.
(29)
Az elfogadandó intézkedések a 96/98/EK irányelv rendelkezéseinek jelentősebb módosítását jelentik, ezért az áttekinthetőség kedvéért az említett irányelvet hatályon kívül kell helyezni és helyébe ennek az irányelvnek kell lépnie,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Cél
Ezen irányelv célja a tengeri biztonság növelése és a tengerszennyezés megelőzése az uniós hajók fedélzetén elhelyezendő tengerészeti felszerelésekkel kapcsolatos vonatkozó nemzetközi jogi eszközök egységes alkalmazása révén, valamint az ilyen felszerelések Unión belüli szabad mozgásának biztosítása.
2. cikk
Fogalommeghatározások
Ezen irányelv alkalmazásában:
1. „tengerészeti felszerelés”: a 3. cikknek megfelelően ezen irányelv hatálya alá tartozó felszerelés;
2. „uniós hajó”: valamely tagállam lobogója alatt közlekedő, a nemzetközi egyezmények hatálya alá tartozó hajó;
3.
„nemzetközi egyezmények” : a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) égisze alatt elfogadott, már hatályba lépett alábbi nemzetközi egyezmények, azok kötelezően alkalmazandó jegyzőkönyveivel és kódexeivel együtt, amelyek követelményeket határoznak meg a hajók fedélzetén elhelyezendő tengerészeti felszerelések lobogó szerinti államok általi engedélyezésére vonatkozóan:
-
a tengeren történő összeütközések megelőzésére vonatkozó nemzetközi szabályokról szóló 1972. évi egyezmény (COLREG),
-
a hajókról történő szennyezés megelőzéséről szóló 1973. évi nemzetközi egyezmény (MARPOL),
-
az „Életbiztonság a tengeren” tárgyú 1974. évi nemzetközi egyezmény (SOLAS);
4.
„vizsgálati előírások” : a tengerészeti felszerelések vizsgálatára vonatkozóan az alábbi szervezetek által meghatározott előírások:
-
a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO),
-
a Nemzetközi Szabványügyi Szervezet (ISO),
-
a Nemzetközi Elektrotechnikai Bizottság (IEC),
-
az Európai Szabványügyi Bizottság (CEN),
-
az Európai Elektrotechnikai Szabványügyi Bizottság (CENELEC),
-
a Nemzetközi Távközlési Egyesület (ITU),
-
az Európai Távközlési Szabványügyi Intézet (ETSI),
-
a Bizottság, ezen irányelv 8. cikkével és 27. cikkének (6) bekezdésével összhangban,
-
az azon kölcsönös elismerési megállapodásokban elismert szabályozó hatóságok, amelyekben az Unió részes fél;
5. „nemzetközi jogi eszközök”: a nemzetközi egyezményeknek, valamint az IMO azokat hatályba léptető határozatainak és körleveleinek a naprakész változata, továbbá a vizsgálati előírások;
6. „hajókormány-embléma”: a 9. cikkben említett és az I. mellékletben meghatározott jelölés vagy - adott esetben - a 11. cikkben említett elektronikus címke;
7. „bejelentett szervezet”: egy tagállam illetékes nemzeti hatósága által a 17. cikknek megfelelően kijelölt szervezet;
8. „forgalmazás”: tengerészeti felszerelések kereskedelmi tevékenység keretében történő rendelkezésre bocsátása az uniós piacon, ellenérték fejében vagy ingyenesen;
9. „forgalomba hozatal”: tengerészeti felszerelések első alkalommal történő forgalmazása az uniós piacon;
10. „gyártó”: olyan természetes vagy jogi személy, aki tengerészeti felszerelést gyárt, illetve azt terveztet vagy legyártat, és saját neve vagy védjegye alatt értékesít;
11. „meghatalmazott képviselő”: az Unióban letelepedett természetes vagy jogi személy, aki valamely gyártótól írásbeli meghatalmazást kap, hogy nevében meghatározott feladatok elvégzése céljából eljárjon;
12. „importőr”: az Unióban letelepedett természetes vagy jogi személy, aki harmadik országból származó tengerészeti felszereléseket hoz forgalomba az uniós piacon;
13. „forgalmazó”: a gyártótól és az importőrtől eltérő természetes vagy jogi személy az értékesítési láncban, aki tengerészeti felszereléseket forgalmaz;
14. „gazdasági szereplők”: a gyártó, a meghatalmazott képviselő, az importőr és a forgalmazó;
15. „akkreditálás”: a 765/2008/EK rendelet 2. cikkének 10. pontjában meghatározott akkreditálás;
16. „nemzeti akkreditáló testület”: a 765/2008/EK rendelet 2. cikke 11. pontjában meghatározott nemzeti akkreditáló testület;
17. „megfelelőségértékelés”: a bejelentett szervezetek által a tengerészeti felszerelések ezen irányelvben meghatározott követelményeknek való megfelelését bizonyító, a 15. cikkel összhangban folytatott eljárás;
18. „megfelelőségértékelő szervezet”: megfelelőségértékelési tevékenységeket - köztük kalibrálást, vizsgálatot, tanúsítást és ellenőrzést - végző szervezet;
19. „visszahívás”: minden olyan intézkedés, amelynek célja az uniós hajó fedélzetén már elhelyezett vagy uniós hajó fedélzetén való elhelyezés szándékával már beszerzett tengerészeti felszerelés visszavétele;
20. „kivonás a forgalomból”: minden olyan intézkedés, amelynek célja a tengerészeti felszerelés forgalmazásának megakadályozása az értékesítési láncban;
21. „EU-megfelelőségi nyilatkozat”: a gyártó által a 16. cikknek megfelelően kibocsátott nyilatkozat;
22. „termék”: tengerészeti felszerelések egy tétele.
3. cikk
Hatály
(1) Ezt az irányelvet az uniós hajók fedélzetén elhelyezett vagy elhelyezendő azon felszerelésekre kell alkalmazni, amelyek esetében a nemzetközi jogi eszközök előírják a lobogó szerinti állam hatóságának jóváhagyását, függetlenül attól, hogy a hajó a felszerelés elhelyezésének időpontjában az Unióban tartózkodik-e.
(2) Noha az (1) bekezdésben említett felszerelések az uniós jog ezen irányelvtől eltérő eszközeinek hatálya alá is tartozhatnak, az 1. cikk szerinti cél megvalósítása tekintetében a szóban forgó felszerelések kizárólag ezen irányelv hatálya alá tartoznak.
4. cikk
A tengerészeti felszerelésekre vonatkozó követelmények
(1) Egy uniós hajó fedélzetén a 39. cikk (1) bekezdésének második albekezdésében említett időpontban vagy azt követően elhelyezett tengerészeti felszerelésnek meg kell felelnie a nemzetközi jogi eszközök azon tervezési, gyártási és teljesítménykövetelményeinek, amelyek a szóban forgó felszerelés fedélzeten való elhelyezésének időpontjában alkalmazandók.
(2) A tengerészeti felszerelésnek az (1) bekezdésben említett követelményeknek való megfelelése kizárólag a vonatkozó vizsgálati előírásokkal összhangban és a 15. cikkben említett megfelelőségértékelési eljárások révén bizonyítható.
(3) A 2099/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (8) 5. cikkében meghatározott megfelelőség-ellenőrzési eljárás sérelme nélkül, a nemzetközi jogi eszközök alkalmazandók.
(4) Az (1) és (2) bekezdésben említett követelményeket és előírásokat a 35. cikk (2) bekezdésének megfelelően, egységes módon kell végrehajtani.
5. cikk
Alkalmazás
(1) A tagállamok a lobogójuk alatt közlekedő hajók tanúsítványainak a nemzetközi egyezményekkel összhangban való kiadása, megerősítése és megújítása során biztosítják, hogy az adott hajók fedélzetén elhelyezett tengerészeti felszerelések megfeleljenek az ezen irányelvben meghatározott követelményeknek.
(2) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a lobogójuk alatt közlekedő hajók fedélzetén elhelyezett tengerészeti felszerelések megfeleljenek azon nemzetközi jogi eszközöknek, amelyek a fedélzeten már elhelyezett felszerelések esetében alkalmazandók. Az említett intézkedések egységes alkalmazásának biztosítása érdekében a Bizottságra a 35. cikk (3) bekezdésének megfelelően végrehajtási hatásköröket kell ruházni.
6. cikk
A belső piac működése
A tagállamok nem tilthatják meg az ezen irányelvnek megfelelő tengerészeti felszerelések forgalomba hozatalát vagy uniós hajó fedélzetén való elhelyezését, és nem tagadhatják meg sem az erre vonatkozó tanúsítvány kiadását a lobogójuk alatt közlekedő hajók részére, sem pedig az ilyen tanúsítvány megújítását.
7. cikk
Hajók átlajstromozása egy tagállam lobogója alá
(1) Azt a nem uniós hajót, amelyet át kívánnak lajstromozni egy tagállam lobogója alá, az átlajstromozás során a befogadó tagállam ellenőrzi annak tekintetében, hogy a fedélzetén lévő tengerészeti felszerelések tényleges állapota megfelel-e a biztonsági tanúsítványokban foglaltaknak, és hogy a felszerelések megfelelnek-e ezen irányelvnek és el vannak-e látva a hajókormány-emblémával, vagy pedig az adott tagállam hatóságai számára kielégítő mértékben egyenértékűek-e az ezen irányelv szerint. -tól/-től kiállított tanúsítvánnyal rendelkező tengerészeti felszereléssel.
(2) Amennyiben a tengerészeti felszerelések fedélzeten való elhelyezésének időpontja nem állapítható meg, a tagállamok a vonatkozó nemzetközi jogi eszközök figyelembevételével meghatározhatják az egyenértékűség tekintetében kielégítőnek tekinthető követelményeket.
(3) A felszerelést ki kell cserélni, ha nincs ellátva a hajókormány-emblémával vagy a hatóság megállapítása szerint nem egyenértékű a tanúsítvánnyal rendelkező felszereléssel.
(4) Az e cikk értelmében egyenértékűnek tekintett tengerészeti felszerelés számára a tagállam tanúsítványt ad ki, amelyet mindenkor a felszereléssel együtt kell tartani. A tanúsítvány a lobogó szerinti tagállam nevében engedélyezi a felszerelésnek a hajó fedélzetén tartását és korlátozásokat vagy rendelkezéseket ír elő a felszerelés használatával kapcsolatban.
8. cikk
A tengerészeti felszerelésekre vonatkozó előírások
(1) Az 1025/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (9) módosított 98/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (10) sérelme nélkül az Unió szorgalmazza az azon tengerészeti felszerelésekre vonatkozó megfelelő nemzetközi szabványoknak, többek között részletes műszaki és vizsgálati előírásoknak az IMO és a szabványügyi testületek általi kidolgozását, amelyeknek a hajók fedélzetén való használata vagy telepítése szükségesnek tűnik a tengerbiztonság növelése és a tengerszennyezés megelőzése szempontjából. A Bizottság rendszeresen nyomon követi az említett szabványok kidolgozását.
(2) A tengerészeti felszerelések adott tételére vonatkozó nemzetközi szabvány hiányában - rendkívüli körülmények között, ha egy megfelelő elemzés alapján ez kellően indokolt, továbbá amennyiben erre a tengerbiztonságot, az egészséget vagy a környezetet súlyos és elfogadhatatlan mértékben veszélyeztető fenyegetés elhárítása érdekében szükség van, valamint figyelembe véve az IMO keretében esetlegesen folyamatban lévő munkát - a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 37. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a harmonizált műszaki és vizsgálati előírások tekintetében a tengerészeti felszerelések szóban forgó tételére vonatkozóan.
Különösen fontos, hogy a Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elkészítése során konzultációt folytasson szakértőkkel, a tagállamok szakértőit is beleértve.
Az említett műszaki és vizsgálati előírások alkalmazandók ideiglenes jelleggel mindaddig, amíg az IMO a tengerészeti felszerelések adott tételére vonatkozó szabványt nem fogad el.
(3) Rendkívüli körülmények között, ha egy megfelelő elemzés alapján ez kellően indokolt, továbbá amennyiben erre a tengerbiztonságot, az egészséget vagy a környezetet - a Bizottság által a tengerészeti felszerelések adott tételére vonatkozóan a 35. cikk (2) vagy (3) bekezdése alapján megjelölt meglévő előírás súlyos hiányossága vagy anomáliája miatt - elfogadhatatlan mértékben veszélyeztető azonosított fenyegetés elhárítása érdekében szükség van, valamint figyelembe véve az IMO keretében esetlegesen folyamatban lévő munkát, a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy - kizárólag a súlyos hiányosság vagy anomália orvosolásához szükséges mértékben - a 37. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a harmonizált műszaki és vizsgálati előírások tekintetében a tengerészeti felszerelések szóban forgó tételére vonatkozóan.
Különösen fontos, hogy a Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elkészítése során konzultációt folytasson szakértőkkel, a tagállamok szakértőit is beleértve.
Az említett műszaki és vizsgálati előírások ideiglenes jelleggel alkalmazandók mindaddig, amíg az IMO a tengerészeti felszerelések adott tételére alkalmazandó szabványt felül nem vizsgálja.
(4) A Bizottság a (2) és (3) bekezdésnek megfelelően elfogadott műszaki és vizsgálati előírásokat díjmentesen hozzáférhetővé teszi.
2. FEJEZET
A HAJÓKORMÁNY-EMBLÉMA
9. cikk
A hajókormány-embléma
(1) Azon tengerészeti felszereléseket, amelyek ezen irányelvben meghatározott követelményeknek való megfelelése a vonatkozó megfelelőségértékelési eljárások keretében bizonyításra került, hajókormány-emblémával kell ellátni.
(2) A hajókormány-embléma semmilyen más terméken nem tüntethető fel.
(3) Az alkalmazandó hajókormány-embléma formáját az I. melléklet határozza meg.
(4) A hajókormány-embléma alkalmazása a 765/2008/EK rendelet 30. cikkének (1) és (3)-(6) bekezdésében foglalt általános elvek hatálya alá tartozik; e tekintetben a CE-jelölésre vonatkozó valamennyi hivatkozás a hajókormány-emblémára való hivatkozásként értendő.
10. cikk
A hajókormány-embléma feltüntetésére vonatkozó szabályok és feltételek
(1) A hajókormány-emblémát a terméken vagy annak adattábláján jól láthatóan, olvashatóan és letörölhetetlenül kell feltüntetni, és adott esetben azt a termék szoftverének is tartalmaznia kell. Amennyiben a termék jellege miatt ez nem lehetséges vagy nem indokolt, a jelölést a csomagoláson és a kísérő dokumentumokban kell feltüntetni.
(2) A hajókormány-embléma feltüntetését a gyártási szakasz végén kell elvégezni.
(3) A hajókormány-embléma mellett fel kell tüntetni a bejelentett szervezet azonosító számát, amennyiben a szervezet részt vesz a gyártásellenőrzési szakaszban, valamint azt az évszámot, amelyben a felszerelést a jelöléssel ellátják.
(4) A bejelentett szervezet azonosító számát vagy maga a szervezet vagy annak utasításai alapján a gyártó, illetve a gyártó meghatalmazott képviselője tünteti fel.
11. cikk
Elektronikus címke
(1) A piacfelügyelet elősegítése és a tengerészeti felszerelések (3) bekezdésben említett egyes tételei hamisításának megakadályozása érdekében a gyártók a hajókormány-embléma helyett vagy mellett megfelelő és megbízható kivitelű elektronikus címkét alkalmazhatnak. Ekkor a 9. és a 10. cikket az esettől függően értelemszerűen alkalmazni kell.
(2) A Bizottság költség-haszon elemzést végez az elektronikus címkének a hajókormány-embléma kiegészítéseként vagy annak helyettesítéseként történő alkalmazásáról.
(3) A Bizottság a 37. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el a tengerészeti felszerelések azon tételeinek beazonosítása érdekében, amelyek esetében előnyös lehet az elektronikus címke alkalmazása. Különösen fontos, hogy a Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elkészítése során konzultációt folytasson szakértőkkel, a tagállamok szakértőit is beleértve.
(4) A Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni abból a célból, hogy a tervezés, a teljesítmény, valamint az elektronikus címke rögzítése és használata tekintetében - bizottsági rendeletek formájában, a 38. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében - meghatározza a megfelelő műszaki kritériumokat.
(5) A (3) bekezdésnek megfelelően azonosított felszerelések esetében a hajókormány-embléma a (4) bekezdésben említett megfelelő műszaki kritériumok elfogadását követő három éven belül kiegészíthető megfelelő és megbízható kivitelű elektronikus címkével.
(6) A (3) bekezdésnek megfelelően azonosított felszerelések esetében a hajókormány-embléma a (4) bekezdésben említett megfelelő műszaki kritériumok elfogadásától számított öt év elteltével helyettesíthető megfelelő és megbízható kivitelű elektronikus címkével.
3. FEJEZET
A GAZDASÁGI SZEREPLŐK KÖTELEZETTSÉGEI
12. cikk
A gyártók kötelezettségei
(1) A hajókormány-emblémának a terméken való feltüntetésével a gyártó garanciát vállal arra, hogy a tengerészeti felszerelést, amelyre a szóban forgó jelölés került, a 35. cikk (2) bekezdésének megfelelően végrehajtott műszaki előírásoknak és szabványoknak megfelelően tervezték és gyártották, valamint vállalja, hogy betartja az e cikk (2)-(9) bekezdésében meghatározott kötelezettségeket.
(2) A gyártó elkészíti a szükséges műszaki dokumentációt, és elvégezteti az alkalmazandó megfelelőségértékelési eljárásokat.
(3) Ha a megfelelőségértékelési eljárások azt bizonyítják, hogy a tengerészeti felszerelés megfelel az alkalmazandó követelményeknek, a gyártó a 16. cikknek megfelelően EU-megfelelőségi nyilatkozatot állít ki, és a 9. és 10. cikkel összhangban feltünteti a terméken a hajókormány-emblémát.
(4) A gyártó a műszaki dokumentációt és a 16. cikkben említett EU-megfelelőségi nyilatkozatot a hajókormány-embléma elhelyezését követően legalább 10 éven keresztül megőrzi, de mindenképpen legalább az érintett tengerészeti felszerelés várható élettartamának végéig.
(5) A gyártó gondoskodik olyan eljárásokról, amelyek révén sorozatgyártás esetén is biztosított a megfelelőség fenntartása. A tengerészeti felszerelés kialakításában vagy tulajdonságaiban, és a 4. cikkben említett, a felszerelésre vonatkozó és a megfelelőségi nyilatkozat alapjául szolgáló nemzetközi jogi eszközökben bekövetkező változásokat figyelembe kell venni. Amennyiben a II. melléklet értelmében ez szükséges, a gyártó újra elvégezteti a megfelelőségértékelést.
(6) A gyártó biztosítja, hogy a terméken fel legyen tüntetve a termék azonosítását lehetővé tevő típus-, tétel- vagy sorozatszám vagy egyéb ilyen elem, illetve ha a termék mérete vagy jellege ezt nem teszi lehetővé, akkor az, hogy a termék csomagolása vagy a kísérő dokumentáció, vagy adott esetben mindkettő tartalmazza az előírt információkat.
(7) A gyártó a terméken, vagy ha ez nem lehetséges, a termék csomagolásán vagy a termék kísérő dokumentációján, vagy adott esetben mindkettőn feltünteti nevét, bejegyzett kereskedelmi nevét vagy bejegyzett védjegyét, valamint kapcsolattartási címét. Címként a gyártó fő kapcsolattartási címét kell megadni.
(8) A gyártó gondoskodik arról, hogy a felhasználók által könnyen érthető formában rendelkezésre álljanak a következők: a terméket kísérő útmutató, a termék fedélzeten való biztonságos telepítéséhez és használatához szükséges valamennyi információ, ideértve adott esetben a használat korlátozásaira vonatkozó információkat is, továbbá minden egyéb, a nemzetközi jogi eszközök vagy vizsgálati előírások által megkívánt dokumentum.
(9) Ha a gyártó úgy ítéli meg, illetve oka van azt feltételezni, hogy az a termék, amelyen a hajókormány-emblémát feltüntette, nem felel meg az alkalmazandó tervezési, gyártási és teljesítménykövetelményeknek és a 35. cikk (2) és (3) bekezdésének megfelelően végrehajtott vizsgálati előírásoknak, haladéktalanul meghozza a szükséges korrekciós intézkedéseket a szóban forgó termék megfelelőségének biztosítása, adott esetben forgalomból való kivonása vagy visszahívása érdekében. Ezenkívül ha a termék kockázatot jelent, a gyártó haladéktalanul tájékoztatja erről a tagállamok illetékes nemzeti hatóságait, részletesen ismertetve különösen a meg nem felelés mibenlétét és a meghozott korrekciós intézkedéseket.
(10) Valamely illetékes hatóság indokolt kérésére a gyártó az adott hatóság által ismert vagy számára elfogadható nyelven azonnal rendelkezésre bocsátja a termék megfelelőségének igazolásához szükséges összes információt és dokumentációt, valamint a szóban forgó hatóságnak hozzáférést biztosít telephelyéhez a 765/2008/EK rendelet 19. cikke szerinti piacfelügyeleti intézkedések céljára, továbbá ezen irányelv 25. cikke (4) bekezdésének megfelelően mintákat bocsát a hatóság rendelkezésére, illetve biztosítja számára a mintákhoz való hozzáférést. A hatóság kérésére a gyártó együttműködik a hatósággal az általa forgalomba hozott termékek által képviselt kockázatok kiküszöbölésére hozott intézkedések terén.
13. cikk
Meghatalmazott képviselők
(1) A tagállamok területén kívüli gyártó írásbeli megbízással meghatalmazott uniós képviselőt nevez ki, és a megbízásban megjelöli a meghatalmazott képviselő nevét és kapcsolattartási címét.
(2) A 12. cikk (1) bekezdésében meghatározott kötelezettségek teljesítése és a műszaki dokumentáció elkészítése nem képezik a meghatalmazott képviselő megbízatásának részét.
(3) A meghatalmazott képviselő a gyártótól kapott megbízásban meghatározott feladatokat látja el. A meghatalmazott képviselő megbízatása legalább az alábbiakra terjed ki:
a)
az EU-megfelelőségi nyilatkozatot és a műszaki dokumentációt a hajókormány-embléma elhelyezését követően legalább 10 éven keresztül megőrzi, de mindenképpen legalább az érintett tengerészeti felszerelés várható élettartamának végéig, hogy azokat a nemzeti felügyeleti hatóságok rendelkezésére tudja bocsátani;
b)
valamely illetékes hatóság indokolt kérésére annak rendelkezésére bocsátja a termék megfelelőségének igazolásához szükséges összes információt és dokumentációt;
c)
kérésükre együttműködik az illetékes hatóságokkal a megbízása körébe tartozó termékek által képviselt kockázatok kiküszöbölésére hozott intézkedések terén.
14. cikk
Egyéb gazdasági szereplők
(1) Az importőr a terméken, vagy ha ez nem lehetséges, a termék csomagolásán vagy a termék kísérő dokumentációján, vagy adott esetben mindkettőn feltünteti nevét, bejegyzett kereskedelmi nevét vagy bejegyzett védjegyét, valamint kapcsolattartási címét.
(2) Valamely illetékes hatóság indokolt kérésére az importőr és a forgalmazó az adott hatóság által ismert vagy számára elfogadható nyelven annak rendelkezésére bocsátja a termék megfelelőségének igazolásához szükséges összes információt és dokumentációt. A hatóság kérésére az importőr és a forgalmazó együttműködik a hatósággal az általa forgalomba hozott termékek által képviselt kockázatok kiküszöbölésére hozott intézkedések terén.
(3) Az importőr vagy forgalmazó, amennyiben egy tengerészeti felszerelést saját neve vagy védjegye alatt hoz forgalomba vagy helyez el egy uniós hajó fedélzetén, illetve egy már forgalomba hozott tengerészeti felszerelést úgy módosít, hogy az befolyásolhatja a felszerelésnek a vonatkozó követelményeknek való megfelelését, ezen irányelv alkalmazásában gyártónak tekintendő, és rá mint gyártóra vonatkoznak a 12. cikkben rögzített kötelezettségek.
(4) A hajókormány-embléma elhelyezését követően legalább 10 évig, de mindenképpen legalább az adott tengerészeti felszerelés várható élettartamáig tartó időszakon keresztül a gazdasági szereplőknek a piacfelügyeleti hatóságok kérésére meg kell nevezniük:
a)
azokat a gazdasági szereplőket, amelyek nekik terméket szállítottak;
b)
azokat a gazdasági szereplőket, amelyeknek terméket szállítottak.
4. FEJEZET
MEGFELELŐSÉGÉRTÉKELÉS ÉS A MEGFELELŐSÉGÉRTÉKELŐ SZERVEZETEK BEJELENTÉSE
15. cikk
Megfelelőségértékelési eljárások
(1) A megfelelőségértékelési eljárásokat a II. melléklet határozza meg.
(2) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a tengerészeti felszerelések adott tételére vonatkozóan a gyártó vagy a gyártó meghatalmazott képviselője végeztesse el a megfelelőségértékelést egy bejelentett szervezeten keresztül, a Bizottság által a 38. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében elfogadott végrehajtási jogi aktusok által kínált alábbi eljárási opciók egyikének alkalmazásával:
a)
ha EK-típusvizsgálat (B. modul) alkalmazandó, minden tengerészeti felszerelést a forgalomba hozatalát megelőzően a következő eljárások alá kell vonni:
-
a gyártási folyamatra vonatkozó minőségbiztosítás (D. modul); vagy
-
a termékre vonatkozó minőségbiztosítás (E. modul); vagy
-
termékellenőrzés (F. modul);
b)
ha a tengerészeti felszereléseket egyedileg vagy kis mennyiségben gyártják, nem pedig sorozatgyártási vagy tömeggyártási eljárással, megfelelőségértékelési eljárásként az egyedi EK-ellenőrzés (G. modul) alkalmazható.
(3) A Bizottság az e célból rendelkezésre bocsátott információs rendszer útján naprakész nyilvántartást vezet a jóváhagyott tengerészeti felszerelésekről és a visszavont vagy elutasított kérelmekről, és ezt a nyilvántartást az érdekelt felek rendelkezésére bocsátja.
16. cikk
EU-megfelelőségi nyilatkozat
(1) Az EU-megfelelőségi nyilatkozat igazolja, hogy a 4. cikknek megfelelően meghatározott követelmények teljesültek.
(2) Az EU-megfelelőségi nyilatkozatnak a 768/2008/EK határozat III. mellékletében meghatározott minta felépítését kell követnie. Tartalmaznia kell az ezen irányelv II. mellékletében meghatározott vonatkozó modulokban előírt elemeket, és a nyilatkozatot naprakészen kell tartani.
(3) Az EU-megfelelőségi nyilatkozat kiállításával a gyártó vállalja a 12. cikk (1) bekezdésében foglalt felelősség viselését és az abban foglalt kötelezettségek teljesítését.
(4) A tengerészeti felszerelés valamely uniós hajó fedélzetén való elhelyezésekor az érintett felszerelésre vonatkozó EU-megfelelőségi nyilatkozat egy példányát a hajó rendelkezésére kell bocsátani, és mindaddig a fedélzeten kell tartani, amíg a szóban forgó felszerelést el nem távolítják a hajóról. A nyilatkozatot a gyártónak le kell fordítania a lobogó szerinti tagállam által kívánt nyelv(ek)re, ideértve legalább egy, a tengeri szállítási ágazatban általánosságban használt nyelvet is.
(5) Az EU-megfelelőségi nyilatkozat egy példányát a bejelentett szervezet vagy a vonatkozó megfelelőségértékelési eljárásokat végző szervezetek rendelkezésére kell bocsátani.
17. cikk
Megfelelőségértékelő szervezetek bejelentése
(1) A tagállamok a Bizottság által e célból rendelkezésre bocsátott információs rendszer útján bejelentik a Bizottságnak és a többi tagállamnak azokat a szervezeteket, amelyeket felhatalmaztak az ezen irányelv szerinti megfelelőségértékelési feladatok ellátására.
(2) A bejelentett szervezeteknek meg kell felelniük a III. mellékletben meghatározott követelményeknek.
18. cikk
Bejelentő hatóságok
(1) A tagállamok kijelölnek egy bejelentő hatóságot, amely felel a megfelelőségértékelő szervezetek értékeléséhez és bejelentéséhez szükséges eljárások kialakításáért és végrehajtásáért, valamint a bejelentett szervezetek ellenőrzéséért, ideértve a 20. cikknek való megfelelést is.
(2) A bejelentett szervezeteket legalább kétévente ellenőrizni kell. A Bizottság dönthet úgy, hogy megfigyelőként részt vesz az ellenőrzés végrehajtásában.
(3) A tagállamok dönthetnek úgy, hogy az (1) bekezdésben említett értékelést és ellenőrzést nemzeti akkreditáló testületnek kell elvégeznie.
(4) Amennyiben a bejelentő hatóság az (1) bekezdés szerinti értékelést, bejelentést vagy ellenőrzést olyan szervezet hatáskörébe utalja vagy azzal olyan szervet bíz meg, amely nem kormányzati szerv, akkor ezen szervnek jogi személynek kell lennie, és értelemszerűen meg kell felelnie az V. mellékletben foglalt követelményeknek. Emellett ennek a szervnek olyan intézkedéseket kell hoznia, amelyek révén biztosított a tevékenységeiből eredő felelősségének fedezése.
(5) A bejelentő hatóság teljes felelősséget vállal a (4) bekezdésben említett szerv által elvégzett feladatokért.
(6) A bejelentő hatóságnak meg kell felelnie az V. mellékletben meghatározott követelményeknek.
19. cikk
A bejelentő hatóságok tájékoztatási kötelezettsége
(1) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot azokról az eljárásaikról, amelyeket a megfelelőségértékelő szervezetek értékelése és bejelentése, valamint e szervezetek ellenőrzése érdekében hoztak létre, továbbá ezek bármilyen változásairól.
(2) Ezeket az információkat a Bizottság az e célból rendelkezésre bocsátott információs rendszer útján nyilvánosan hozzáférhetővé teszi.
20. cikk
A bejelentett szervezetek leányvállalatai és alvállalkozói
(1) Amennyiben a bejelentett szervezet a megfelelőség értékelésével kapcsolatos bizonyos feladatokat alvállalkozásba ad vagy egy leányvállalattal végeztet el, biztosítania kell, hogy az alvállalkozó vagy a leányvállalat megfeleljen a III. mellékletben meghatározott követelményeknek, továbbá tájékoztatnia kell ennek megfelelően a bejelentő hatóságot.
(2) A bejelentett szervezetek teljes felelősséget vállalnak az alvállalkozók vagy leányvállalatok által elvégzett feladatokért, függetlenül azok letelepedési helyétől.
(3) Csak az ügyfél beleegyezésével lehet a tevékenységeket alvállalkozásba adni vagy leányvállalattal elvégeztetni.
(4) A bejelentett szervezetek a bejelentő hatóság számára elérhetővé teszik az alvállalkozó vagy a leányvállalat szakmai képesítését értékelő és az általuk ezen irányelv alapján elvégzett munkára vonatkozó dokumentumokat.
21. cikk
A bejelentés változásai
(1) Amennyiben a bejelentő hatóság megállapítja vagy tájékoztatást kap arról, hogy a bejelentett szervezet már nem felel meg a III. mellékletben meghatározott követelményeknek vagy elmulasztja teljesíteni ezen irányelv szerinti kötelezettségeit, akkor a bejelentő hatóság adott esetben korlátozhatja, felfüggesztheti vagy visszavonhatja a bejelentést attól függően, hogy milyen mértékű a szóban forgó követelmények vagy kötelezettségek teljesítésének elmulasztása. Erről a bejelentő hatóság a Bizottság által e célból rendelkezésre bocsátott információs rendszer útján haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot.
(2) Amennyiben a bejelentést korlátozzák, felfüggesztik vagy visszavonják, illetve ha a bejelentett szervezet megszüntette tevékenységét, a bejelentő tagállam megteszi a szükséges lépéseket annak biztosítására, hogy az említett szervezet dokumentációját vagy egy másik bejelentett szervezet dolgozza fel, vagy pedig kérésre az illetékes bejelentő vagy piacfelügyeleti hatóságok számára elérhetővé tegye.
22. cikk
A bejelentett szervezetek szakmai alkalmasságának vitatása
(1) A Bizottság kivizsgál minden olyan esetet, amikor - a rendelkezésére álló információk alapján, illetve ha erre felhívják a figyelmét - kétsége merül fel a bejelentett szervezet szakmai alkalmasságával vagy azzal kapcsolatban, hogy a bejelentett szervezet folyamatosan teljesíti-e a rá vonatkozó követelményeket és kötelezettségeket.
(2) A bejelentő tagállam kérésre a Bizottság rendelkezésére bocsátja az érintett szervezet bejelentésének vagy szakmai alkalmassága folyamatos meglétének alapjául szolgáló összes információt.
(3) A Bizottság gondoskodik a vizsgálatai során tudomására jutó érzékeny információk bizalmas kezeléséről.
(4) Amennyiben a Bizottság megállapítja, hogy a bejelentett szervezet nem, illetve már nem teljesíti a rá vonatkozó bejelentés követelményeit, akkor erről haladéktalanul tájékoztatja a bejelentő tagállamot, és felkéri azt a szükséges korrekciós intézkedések haladéktalan megtételére, beleértve szükség esetén a bejelentés visszavonását is.
23. cikk
A bejelentett szervezetek működési kötelezettségei
(1) A bejelentett szervezetek a 15. cikkben előírt eljárásoknak megfelelően végzik vagy végeztetik el a megfelelőségértékeléseket.
(2) Amennyiben a bejelentett szervezet megállapítja, hogy a gyártó nem teljesítette a 12. cikkben meghatározott kötelezettségeket, felszólítja a gyártót a megfelelő korrekciós intézkedések haladéktalan megtételére, és nem ad ki megfelelőségi tanúsítványt.
(3) Amennyiben a megfelelőségi tanúsítvány kiadása után a megfelelőség ellenőrzése során a bejelentett szervezet megállapítja, hogy egy termék már nem megfelelő, felszólítja a gyártót a megfelelő korrekciós intézkedések haladéktalan megtételére, és szükség esetén felfüggeszti vagy visszavonja a tanúsítványt. Amennyiben nem foganatosítanak korrekciós intézkedéseket, vagy azok nem érik el a kívánt hatást, a bejelentett szervezet adott esetben korlátozhatja, felfüggesztheti vagy visszavonhatja a tanúsítványt.
24. cikk
A bejelentett szervezetek tájékoztatási kötelezettsége
(1) A bejelentett szervezetek tájékoztatják a bejelentő hatóságot a következőkről:
a)
a megfelelőségi tanúsítványok bárminemű elutasítása, korlátozása, felfüggesztése vagy visszavonása;
b)
a bejelentés hatályát és feltételeit érintő körülmények;
c)
a piacfelügyeleti hatóságoktól kapott, a megfelelőségértékelési tevékenységekre vonatkozó tájékoztatás iránti megkeresések;
d)
kérésre a bejelentésükkel összefüggő megfelelőségértékelési tevékenységek, valamint minden más elvégzett tevékenység, többek között a határokon átnyúló tevékenységek, illetve az alvállalkozók megbízása.
(2) A bejelentett szervezetek kérésre a Bizottság és a tagállamok rendelkezésére bocsátják a megfelelőségértékelés kedvezőtlen vagy kedvező eredményeivel kapcsolatos releváns információkat. A bejelentett szervezetek megfelelően tájékoztatják az ugyanazon termékek megfelelőségértékelésével foglalkozó más bejelentett szervezeteket a kedvezőtlen és - kérésre - a kedvező megfelelőségértékelési eredményekről.
5. FEJEZET
UNIÓS PIACFELÜGYELET, TERMÉKELLENŐRZÉS, VÉDINTÉZKEDÉSEK
25. cikk
Az uniós piacfelügyeleti keret
(1) A tengerészeti felszerelések vonatkozásában a tagállamok a 765/2008/EK rendelet III. fejezetében meghatározott uniós piacfelügyeleti kerettel összhangban lévő piacfelügyeleti tevékenységet végeznek e cikk (2) és (3) bekezdése szerint.
(2) A nemzeti piacfelügyeleti intézményeknek és programoknak figyelembe kell venniük a tengerészeti felszereléseket gyártó ágazat különleges jellemzőit - a megfelelőségértékelés részeként végrehajtott különböző eljárásokat is beleértve -, és mindenekelőtt a nemzetközi egyezmények által a lobogó szerinti állam hatóságaira ruházott felelősségeket.
(3) A piacfelügyelet magában foglalhatja a dokumentumok átvizsgálását vagy a hajókormány-emblémával ellátott tengerészeti felszerelések ellenőrzését függetlenül attól, hogy azokat elhelyezték-e valamely hajó fedélzetén vagy sem. A valamely hajó fedélzetén már elhelyezett tengerészeti felszerelések ellenőrzését olyan vizsgálatokra kell korlátozni, amelyek elvégezhetők az érintett felszerelés fedélzeten való zavartalan működése közben is.
(4) Ha egy tagállamnak a 765/2008/EK rendeletben meghatározott piacfelügyeleti hatóságai mintán alapuló ellenőrzéseket kívánnak végezni, - amennyiben ez ésszerű és megvalósítható - felkérhetik a gyártót, hogy - saját költségén - bocsássa rendelkezésre a szükséges mintákat, vagy biztosítson hozzáférést a helyszínen a mintákhoz.
26. cikk
A kockázatot jelentő tengerészeti felszerelések kezelésére vonatkozó tagállami szintű eljárások
(1) Ha valamely tagállam piacfelügyeleti hatóságainak elégséges indokuk van azt feltételezni, hogy az ezen irányelv hatálya alá tartozó tengerészeti felszerelés kockázatot jelent a tengerbiztonság, az egészség vagy a környezet szempontjából, akkor elvégzik az érintett tengerészeti felszerelés értékelését, amely kiterjed az ebben az irányelvben meghatározott összes követelményre. Az érintett gazdasági szereplők a szükséges mértékben együttműködnek a piacfelügyeleti hatóságokkal.
Amennyiben az értékelés során a piacfelügyeleti hatóságok megállapítják, hogy a tengerészeti felszerelés nem felel meg az ebben az irányelvben megállapított követelményeknek, akkor haladéktalanul felszólítják az érintett gazdasági szereplőt az ahhoz szükséges korrekciós intézkedések megtételére, hogy a tengerészeti felszerelés megfeleljen az említett követelményeknek, vagy - az előírásuktól függően és a kockázat jellegével arányos ésszerű időn belül - kivonják a forgalomból vagy visszahívják a tengerészeti felszerelést.
A piacfelügyeleti hatóságok ennek megfelelően tájékoztatják az illetékes bejelentett szervezetet.
Az e bekezdés második albekezdésében említett intézkedésekre a 765/2008/EK rendelet 21. cikke alkalmazandó.
(2) Ha a piacfelügyeleti hatóságok úgy ítélik meg, hogy a meg nem felelés nem korlátozódik országuk területére vagy az országuk lobogója alatt közlekedő hajókra, akkor a Bizottság által piacfelügyeleti célból rendelkezésre bocsátott információs rendszer útján tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot az (1) bekezdés értelmében elvégzett értékelés eredményeiről és azokról az intézkedésekről, amelyek meghozatalára a gazdasági szereplőt felszólították.
(3) A gazdasági szereplők biztosítják, hogy minden megfelelő korrekciós intézkedést meghoznak az összes olyan érintett termék tekintetében, amelyeket az uniós piacon forgalmaztak vagy adott esetben uniós hajók fedélzetén helyeztek el vagy ilyen célból szállítottak.
(4) Amennyiben az érintett gazdasági szereplő nem teszi meg a megfelelő korrekciós intézkedéseket a piacfelügyeleti hatóságok által az (1) bekezdés második albekezdésének megfelelően meghatározott időszakon belül, vagy egyéb módon mulasztja el teljesíteni ezen irányelv szerinti kötelezettségeit, a piacfelügyeleti hatóságok meghozzák az összes olyan megfelelő átmeneti intézkedést, amely az adott tengerészeti felszerelés országuk piacán történő forgalmazását vagy az országuk lobogója alatt közlekedő hajók fedélzetén történő elhelyezésének megtiltását vagy korlátozását, illetve a forgalomból való kivonását vagy visszahívását célozza.
Ezekről az intézkedésekről a piacfelügyeleti hatóságok haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot.
(5) A (4) bekezdésben említett, a piacfelügyeleti hatóságok által foganatosított intézkedésekre vonatkozó tájékoztatásban megadják az összes rendelkezésre álló adatot, különösen a nem megfelelő tengerészeti felszerelés azonosításához szükséges adatokat, a termék származási helyét, a megfelelés állítólagos hiányának és a felmerülő kockázatnak a jellegét, a meghozott tagállami intézkedések jellegét és időtartamát, valamint az érintett gazdasági szereplő által felhozott érveket. A piacfelügyeleti hatóságok külön jelzik, ha az előírások megsértése a következők valamelyike miatt következett be:
a)
a tengerészeti felszerelés nem felelt meg a 4. cikk értelmében meghatározott alkalmazandó tervezési, gyártási és teljesítménykövetelményeknek;
b)
a megfelelőségértékelési eljárások során nem teljesültek a 4. cikkben említett vizsgálati előírások;
c)
hiányosságok mutatkoztak a szóban forgó vizsgálati előírásokban.
(6) Az eljárást kezdeményező tagállamtól eltérő tagállamok haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot az elfogadott intézkedésekről és azokról a birtokukban lévő további információkról, amelyek az érintett tengerészeti felszerelés megfelelésének hiányáról tanúskodnak, valamint - amennyiben nem értenek egyet a bejelentett tagállami intézkedéssel - a kifogásaikról.
(7) Egy tagállam átmeneti intézkedését megalapozottnak kell tekinteni, ha azzal szemben valamely tagállam vagy a Bizottság a (4) bekezdésben említett, a piacfelügyeleti hatóságok által foganatosított intézkedésekre vonatkozó tájékoztatás kézhezvételétől számított négy hónapon belül nem emel kifogást.
(8) A tagállamok az érintett tengerészeti felszereléssel kapcsolatban biztosítják a megfelelő korlátozó intézkedések haladéktalan megtételét, ideértve akár a termék forgalomból való kivonását is.
27. cikk
Uniós védintézkedési eljárás
(1) Amennyiben a 26. cikk (3) és (4) bekezdésében rögzített eljárás befejezését követően kifogást emelnek egy tagállam valamelyik intézkedésével szemben, vagy ha a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a tagállami intézkedés ellentétes lehet az uniós jogszabályokkal, a Bizottság haladéktalanul konzultációt kezd a tagállamokkal és az érintett gazdasági szereplővel vagy szereplőkkel, és értékeli az adott tagállami intézkedést. Az értékelés eredményei alapján a Bizottság határozatot hoz arról, hogy a tagállami intézkedés megalapozott-e vagy sem.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában, ha a Bizottság meggyőződött arról, hogy a tagállami intézkedés elfogadása során követett eljárás alkalmas a kockázatok kimerítő és objektív értékelésére, és a tagállami intézkedés megfelel a 765/2008/EK rendelet 21. cikkének, akkor az említett kockázat tekintetében a szóban forgó tagállami intézkedés alkalmasságának és arányosságának vizsgálatára szorítkozhat.
(3) A Bizottság valamennyi tagállamnak címezi határozatát, és haladéktalanul megküldi azt számukra, valamint a megfelelő gazdasági szereplőnek vagy szereplőknek.
(4) Amennyiben az adott tagállami intézkedés megalapozottnak minősül, valamennyi tagállam meghozza a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a nem megfelelő tengerészeti felszerelést kivonja piacáról, vagy szükség esetén visszahívja azt. A tagállamok tájékoztatják erről a Bizottságot.
(5) Ha a szóban forgó tagállami intézkedés megalapozatlannak minősül, az érintett tagállam visszavonja azt.
(6) Ha a tengerészeti felszerelés meg nem felelése a 4. cikkben említett vizsgálati előírásokban mutatkozó hiányosságoknak tulajdonítható, a Bizottság ezen irányelv céljának teljesítése érdekében végrehajtási jogi aktusok útján megerősítheti, módosíthatja vagy visszavonhatja a tagállami védintézkedést, a 38. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében.
A Bizottság emellett felhatalmazást kap arra, hogy a 37. cikk szerinti eljárás keretében hozott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén átmeneti harmonizált követelményeket és vizsgálati előírásokat fogadjon el a tengerészeti felszerelés adott tételére vonatkozóan. A 8. cikk (3) bekezdésében foglalt kritériumok értelemszerűen alkalmazandók. A Bizottság ingyenes hozzáférést biztosít az említett követelményekhez és vizsgálati előírásokhoz.
(7) Amennyiben az érintett vizsgálati előírás európai szabvány, a Bizottság tájékoztatja az illetékes európai szabványügyi testületet vagy testületeket, és az ügyet a 98/34/EK irányelv 5. cikkével felállított bizottság elé terjeszti. Az említett bizottság konzultál az illetékes európai szabványügyi testülettel vagy testületekkel, majd haladéktalanul véleményt nyilvánít.
28. cikk
A tengerbiztonság, az egészség vagy a környezet szempontjából kockázatot jelentő, megfelelő termékek
(1) Amennyiben egy tagállam a 26. cikk (1) bekezdése szerinti értékelés elvégzését követően megállapítja, hogy az ezen irányelvnek megfelelő tengerészeti felszerelés kockázatot jelent a tengerbiztonság, az egészség vagy a környezet szempontjából, akkor felszólítja az érintett gazdasági szereplőt a megfelelő intézkedések meghozatalára annak biztosítása érdekében, hogy az érintett tengerészeti felszerelés a forgalomba hozatalkor többé ne jelentsen kockázatot, illetve hogy a tengerészeti felszerelést - a kockázat jellegéhez igazodó mértékben - az általa meghatározott ésszerű határidőn belül kivonják a forgalomból vagy visszahívják.
(2) A gazdasági szereplő korrekciós intézkedést hoz az összes olyan érintett termék tekintetében, amelyeket Unió-szerte forgalmazott vagy uniós hajók fedélzetén elhelyezett.
(3) A tagállam erről haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot. A tájékoztatásban meg kell adni az összes rendelkezésre álló adatot, különösen az érintett tengerészeti felszerelés azonosításához szükséges adatokat, a tengerészeti felszerelés származási helyét és értékesítési láncát, a felmerülő kockázat jellegét, valamint a meghozott tagállami intézkedések jellegét és időtartamát.
(4) A Bizottság haladéktalanul konzultációt kezd a tagállamokkal és az érintett gazdasági szereplővel vagy szereplőkkel, és értékeli a meghozott tagállami intézkedéseket. Az értékelés eredményei alapján a Bizottság határozatot hoz arra vonatkozóan, hogy az intézkedés megalapozott-e, és szükség esetén megfelelő intézkedésekre tesz javaslatot. E célból a 27. cikk (2) bekezdését értelemszerűen kell alkalmazni.
(5) A Bizottság valamennyi tagállamnak címezi határozatát, és haladéktalanul közli azt velük, valamint a megfelelő gazdasági szereplőnek vagy szereplőknek.
29. cikk
Az előírások formai megsértése
(1) A 26. cikk sérelme nélkül, ha valamely tagállam a következő megállapítások egyikére jut, felszólítja az érintett gazdasági szereplőt, hogy szüntesse meg az előírások említett megsértését:
a)
a hajókormány-emblémát a 9. vagy a 10. cikket megsértve tüntették fel a terméken;
b)
a hajókormány-emblémát nem tüntették fel a terméken;
c)
az EU-megfelelőségi nyilatkozatot nem készítették el;
d)
az EU-megfelelőségi nyilatkozatot helytelenül készítették el;
e)
a műszaki dokumentáció nem áll rendelkezésre vagy hiányos;
f)
az EU-megfelelőségi nyilatkozatot nem küldték meg a hajó számára.
(2) Amennyiben a megfelelés (1) bekezdésben említett hiánya továbbra is fennáll, az érintett tagállam minden megfelelő intézkedést megtesz a forgalmazott tengerészeti felszerelés betiltására vagy korlátozására, vagy gondoskodik annak visszahívásáról vagy piaci forgalomból történő kivonásáról.
30. cikk
Műszaki innováción alapuló mentességek
(1) A műszaki innováció különleges eseteiben a lobogó szerinti állam hatósága engedélyezheti olyan tengerészeti felszerelések uniós hajók fedélzetén történő elhelyezését, amelyek nem felelnek meg a megfelelőségértékelési eljárások követelményeinek, ha a lobogó szerinti állam hatósága bevizsgálással vagy egyéb módon meggyőződött arról, hogy ezek a felszerelések összhangban vannak ezen irányelv célkitűzéseivel.
(2) Az ilyen bevizsgálási eljárások semmiképpen sem idézhetnek elő hátrányos megkülönböztetést a lobogó szerinti tagállamban gyártott és a más államokban gyártott tengerészeti felszerelések viszonylatában.
(3) Az ebben a cikkben említett tengerészeti felszereléseket a lobogó szerinti tagállam tanúsítványával kell ellátni, amelyet mindig a felszereléssel együtt kell tartani, és amely igazolja, hogy a felszerelés hajón történő elhelyezésére a lobogó szerinti tagállam engedélyt adott, valamint meghatározza az érintett felszerelés használatával kapcsolatos szükséges korlátozásokat, illetve előírásokat.
(4) Ha egy tagállam engedélyezi az e cikk hatálya alá tartozó tengerészeti felszereléseknek egy uniós hajó fedélzetén történő elhelyezését, az engedélyező tagállam értesíti a Bizottságot és a többi tagállamot ennek részleteiről, és megküldi nekik a vonatkozó bevizsgálásokra, értékelésekre és megfelelőségértékelési eljárásokra vonatkozó jelentéseket.
(5) Amennyiben a Bizottság úgy ítéli, hogy az (1) bekezdés szerinti feltételek nem teljesültek, a (4) bekezdésben említett értesítés kézhezvételét követő 12 hónapon belül felszólíthatja az érintett tagállamokat a megadott engedély meghatározott határidőn belül történő visszavonására. E célból a Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján lép fel. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 38. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(6) Ha egy, az (1) bekezdés hatálya alá tartozó tengerészeti felszerelésekkel ellátott hajó átvezetésre kerül egy másik tagállam lajstromába, a befogadó, lobogó szerinti tagállam annak biztosítása céljából, hogy a felszerelések legalább annyira hatékonyak legyenek, mint a megfelelőségértékelési eljárások követelményeit teljesítő felszerelések, megteheti a szükséges intézkedéseket, amelyek magukban foglalhatnak vizsgálatokokat és a megfelelés gyakorlatban történő igazolását is.
31. cikk
Vizsgálati és értékelési mentességek
Egy lobogó szerinti állam hatósága vizsgálat vagy értékelés céljából engedélyezheti olyan tengerészeti felszerelések uniós hajók fedélzetén történő elhelyezését, amelyek nem teljesítik a megfelelőségértékelési eljárásokkal kapcsolatos követelményeket, vagy amelyekre a 30. cikk nem vonatkozik, amennyiben teljesülnek az alábbi feltételek:
a)
a tengerészeti felszerelések rendelkeznek a lobogó szerinti tagállam tanúsítványával, amelyet mindig a felszereléssel együtt kell tartani, és amely igazolja, hogy a felszerelés uniós hajók fedélzetén történő elhelyezésére a szóban forgó tagállam engedélyt adott, valamint meghatározza az érintett felszerelés használatával kapcsolatos szükséges korlátozásokat, illetve egyéb különleges előírásokat;
b)
az engedély érvényességét a vizsgálat elvégzéséhez a lobogó szerinti állam megítélése szerint szükséges lehető legrövidebb időtartamra kell korlátozni;
c)
a szóban forgó tengerészeti felszerelések nem alkalmazhatók az ezen irányelv követelményeit teljesítő felszerelések helyett, azokat nem helyettesíthetik, és utóbbiakat az uniós hajó fedélzetén üzemképes és azonnali használatra kész állapotban meg kell tartani.
32. cikk
Mentességek rendkívüli körülmények esetén
(1) Abban az esetben, ha a tengerészeti felszereléseket egy Unión kívüli kikötőben és olyan, a lobogó szerinti állam hatósága számára kellőképpen megindokolt rendkívüli körülmények között ki kell cserélni, és amikor az idő, késedelem és költség figyelembevételével a hajókormány-emblémával rendelkező felszereléseknek a hajó fedélzetén történő elhelyezése nem valósítható meg, a (2)-(4) bekezdéssel összhangban másféle felszerelés is elhelyezhető a fedélzeten.
(2) A fedélzeten elhelyezett tengerészeti felszereléseket a releváns IMO-követelményeknek való megfelelést bizonyító dokumentációnak kell kísérnie, amelyet a vonatkozó egyezmények részes feleként egy IMO-tagállam állított ki.
(3) Az ilyen másféle tengerészeti felszerelések természetéről és jellemzőiről haladéktalanul tájékoztatni kell a lobogó szerinti állam hatóságát.
(4) A lobogó szerinti állam hatósága a lehető legrövidebb időn belül köteles gondoskodni arról, hogy az (1) bekezdésben említett tengerészeti felszerelés a vizsgálati dokumentációval együtt megfeleljen a nemzetközi jogi eszközökben és az ezen irányelvben előírt vonatkozó követelményeknek.
(5) Ha bebizonyosodott, hogy valamely, hajókormány-emblémát viselő tengerészeti felszerelés nem érhető el a piacon, a lobogó szerinti tagállam a (6)-(8) bekezdéssel összhangban engedélyezheti másféle tengerészeti felszerelések fedélzeten való elhelyezését.
(6) Az engedélyezett tengerészeti felszerelésnek - amennyire lehetséges - meg kell felelnie a 4. cikkben említett követelményeknek és vizsgálati előírásoknak.
(7) A fedélzeten elhelyezett tengerészeti felszereléseket egy ideiglenes jóváhagyási tanúsítványnak kell kísérnie, amelyet a lobogó szerinti tagállam vagy valamely másik tagállam állított ki, és amely megadja a következőket:
a)
hajókormány-emblémát viselő azon felszerelés, amelyet a tanúsítvánnyal ellátott felszerelés helyettesít;
b)
azon körülmények pontos leírása, amelyek között a jóváhagyási tanúsítvány kiállításra került, különös tekintettel a hajókormány-emblémát viselő felszerelés piacon való elérhetetlenségére;
c)
azon tervezési, gyártási és teljesítménykövetelmények, amelyek alapján a tanúsítványt kiállító tagállam jóváhagyta a felszerelést;
d)
az adott jóváhagyási eljárásban alkalmazott vizsgálati előírások, ha voltak ilyenek.
(8) Az ideiglenes jóváhagyási tanúsítványt kiállító tagállam haladéktalanul értesíti erről a Bizottságot. Amennyiben úgy ítéli meg, hogy a (6) és (7) bekezdés szerinti feltételek nem teljesülnek, a Bizottság végrehajtási jogi aktusok keretében felszólíthatja a tagállamot az említett tanúsítvány visszavonására vagy más megfelelő intézkedések megtételére. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 38. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
6. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
33. cikk
Tapasztalatcsere
A Bizottság gondoskodik a tagállamok bejelentéssel kapcsolatos szakpolitikai intézkedésekért felelős nemzeti hatóságai közötti tapasztalatcsere megszervezéséről, különös tekintettel a piacfelügyeletre.
34. cikk
A bejelentett szervezetek koordinálása
(1) A Bizottság biztosítja, hogy megfelelő koordináció és együttműködés jöjjön létre a bejelentett szervezetek között, és ez az együttműködés a bejelentett szervezetek ágazati csoportja formájában megfelelően működjön.
(2) A tagállamok biztosítják, hogy az általuk bejelentett szervezetek közvetlenül vagy kijelölt képviselőkön keresztül részt vegyenek az ágazati csoport munkájában.
35. cikk
Végrehajtási intézkedések
(1) A tagállamok a Bizottság által e célból rendelkezésre bocsátott információs rendszer útján közlik a Bizottsággal az ezen irányelv végrehajtásáért felelős hatóságok nevét és kapcsolattartási adatait. A Bizottság az említett hatóságokról jegyzéket készít, és azt rendszeresen frissíti, illetve közzéteszi.
(2) A tengerészeti felszerelések minden olyan tétele tekintetében, amelyekhez a nemzetközi egyezmények szerint szükség van a lobogó szerinti állam hatóságának jóváhagyására, a Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján meghatározza a nemzetközi jogi eszközökben az adott tétel vonatkozásában előírt tervezési, gyártási és teljesítménykövetelményeket, valamint vizsgálati előírásokat. Az említett aktusok elfogadásakor a Bizottság - a nemzetközi jogi eszközöknek megfelelően és a hajóépítésre vonatkozó időkeretek figyelembevételével - azt is egyértelműen meghatározza, hogy mely időponttól kezdődően kell alkalmazni ezeket a követelményeket és vizsgálati előírásokat, továbbá meghatározza a forgalomba hozatalra és a fedélzeten való elhelyezésre vonatkozó időpontokat. A Bizottság az alkalmazásukra vonatkozó közös kritériumokat és részletes eljárásokat is meghatározhatja.
(3) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján meghatározza a nemzetközi jogi eszközökben újonnan előírt tervezési, gyártási és teljesítménykövetelményeket, amelyek a fedélzeten már elhelyezett felszerelésre alkalmazandók annak érdekében, hogy az uniós hajók fedélzetén elhelyezett felszerelések megfeleljenek a nemzetközi jogi eszközöknek.
(4) A Bizottság adatbázist hoz létre és tart fenn, amely legalább a következő információkat tartalmazza:
a)
az ezen irányelv szerint kiállított megfelelőségi tanúsítványok bejelentett szervezetek által rendelkezésre bocsátatott jegyzéke és főbb adatai;
b)
az ezen irányelv szerint kiállított megfelelőségi nyilatkozatok gyártók által rendelkezésre bocsátatott jegyzéke és főbb adatai;
c)
az alkalmazandó nemzetközi jogi eszközök, valamint a 4. cikk (4) bekezdése értelmében alkalmazandó követelmények és vizsgálati előírások naprakész jegyzéke;
d)
a (2) bekezdésben említett kritériumok és eljárások jegyzéke és teljes szövege;
e)
adott esetben a 11. cikkben említett elektronikus címkére vonatkozó követelmények és feltételek;
f)
minden egyéb olyan hasznos információ, amely elősegíti ezen irányelv tagállamok, bejelentett szervezetek és gazdasági szereplők általi megfelelő végrehajtását.
Az adatbázist elérhetővé kell tenni a tagállamok számára. Kizárólag tájékoztatási célból elérhetővé kell tenni a nyilvánosság számára is.
(5) Az ebben a cikkben említett végrehajtási jogi aktusokat a 38. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni, bizottsági rendeletek formájában.
36. cikk
Módosítások
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 37. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el új szabványok megjelenése esetén a III. mellékletben említett szabványok hivatkozásainak naprakésszé tétele céljából.
37. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására.
(2) A Bizottságnak a 8., 11., 27., és 36. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása ötéves időszakra szól …-tól kezdődő hatállyal. A Bizottság legkésőbb kilenc hónappal az ötéves időtartam vége előtt jelentést készít a felhatalmazásról. Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács nem ellenzi a meghosszabbítást legkésőbb három hónappal az egyes időtartamok letelte előtt, akkor a felhatalmazás hallgatólagosan meghosszabbodik a korábbival megegyező időtartamra.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 8., 11., 27. és 36. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5) A 8., 11., 27. és 36. cikkek értelmében elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.
38. cikk
A bizottság
(1) A Bizottságot a 2099/2002/EK rendelettel létrehozott, a tengeri közlekedés biztonságával és a hajókról történő szennyezés megelőzésével foglalkozó bizottság (COSS) segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni. Ha a bizottság nem nyilvánít véleményt, a Bizottság nem fogadhatja el a végrehajtási jogi aktus tervezetét, és a 182/2011/EU rendelet 5. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdése alkalmazandó.
39. cikk
Átültetés
(1) A tagállamok legkésőbb …-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. E rendelkezések szövegét haladéktalanul közlik a Bizottsággal.
A tagállamok ezeket a rendelkezéseket …-tól/-től* alkalmazzák.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
40. cikk
Hatályon kívül helyezés
(1) A 96/98/EK irányelv …-ével/-ával hatályát veszti.
(2) A tengerészeti felszerelésekre vonatkozó, a tagállamok által a 96/98/EK irányelvnek való megfelelés érdekében elfogadott nemzeti jogi rendelkezések értelmében …-án/én* alkalmazandó követelményeket és vizsgálati előírásokat a 35. cikk (2) bekezdésében említett végrehajtási jogi aktusok hatálybalépéséig továbbra is alkalmazni kell.
(3) A hatályon kívül helyezett irányelvre történő hivatkozásokat ezen irányelvre történő hivatkozásként kell értelmezni.
41. cikk
Hatálybalépés
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
42. cikk
Címzettek
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2014. július 23-án.