РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 26 март 2013 година
за определяне на годишните разпределени количества емисии за държавите членки за периода от 2013 до 2020 г. съгласно Решение № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
(нотифицирано под номер C(2013) 1708)
(2013/162/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно усилията на държавите членки за намаляване на техните емисии на парникови газове, необходими за изпълнение на ангажиментите на Общността за намаляване на емисиите на парникови газове до 2020 г. (1), и по-специално член 3, параграф 2, четвърта алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Емисиите на парников газ от инсталации, попадащи в обхвата на Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (2), получени от регистъра на ЕС, решенията на Комисията, националните разпределителни планове и официалната кореспонденция между Комисията и съответните държави членки, представляват проверени данни за емисиите по смисъла на член 3, параграф 2, четвърта алинея от Решение № 406/2009/ЕО.
(2)
Общите емисии на парников газ от газове и дейности, както са определени в член 2, параграф 1 от Решение № 406/2009/ЕО, подадени в съответствие с Решение № 280/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 г. относно механизма за мониторинг на емисиите на парникови газове в Общността и за прилагане на Протокола от Киото (3), за 2012 г., както са установени след първоначалния преглед от 2012 г., проведен от Комисията съгласно насоките за техническия преглед през 2012 г. на инвентаризациите на емисиите на парников газ (4), представляват преразгледани данни за емисиите на парников газ за 2005 г., 2008 г., 2009 г. и 2010 г. по смисъла на член 3, параграф 2, четвърта алинея от Решение № 406/2009/ЕО.
(3)
С цел да се осигури съгласуваност между определянето на годишните разпределени количества емисии и докладваните емисии на парников газ за всяка година, годишните разпределени количества емисии за държавите членки следва да бъдат изчислени, като се приложат и стойностите на потенциала за глобално затопляне от четвъртия доклад на МЕГИК за оценка, приет с Решение 15/CP.17. Годишното разпределено количество емисии, както е изчислено, следва да се прилага от първата година, за която докладването на инвентаризациите на парников газ, използващи тези нови стойности на потенциала за глобално затопляне, стане задължително съгласно член 3 от Решение № 280/2004/ЕО.
(4)
Данните, които понастоящем се докладват в националните инвентаризации на парников газ и националните регистри и регистъра на ЕС, не са достатъчни, за да се определят на равнище държави членки емисиите на CO2 от гражданското въздухоплаване в национален мащаб, които не са обхванати от Директива 2003/87/ЕО. Емисиите на CO2 от полети, които не са обхванати от Директива 2003/87/ЕО, представляват само много малка част от общото количество емисии на парников газ и събирането на допълнителна информация за тези емисии би създало несъразмерна административна тежест. Поради това количеството на емисиите на CO2 от категория на инвентаризация „1.A.3.A гражданско въздухоплаване“ следва да се счита за равно на нула за целите на определяне на годишните разпределени количества емисии.
(5)
Годишното разпределено количество емисии за всяка държава членка за 2020 г. следва да се изчисли, като се извади количеството проверени емисии на парников газ от инсталации, които са съществували през 2005 г., от преразгледаните емисии на парников газ за 2005 г., и резултатът се коригира с процента, посочен в приложение II към Решение № 406/2009/ЕО.
(6)
Количеството проверени емисии на парников газ от инсталации следва да се определи, както следва:
-
за държавите членки, които участват в схемата за търговия с емисии от 2005 г.: количеството на емисиите от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2005 г., коригирано с количеството на емисиите на парников газ от тези инсталации, които са били включени или изключени от схемата за търговия с емисии от 2008 до 2012 г. поради коригиран обхват, приложен от държавите членки, и количеството на емисиите на парников газ от инсталации, които са изключени временно за 2005 г., но не са изключени между 2008 г. и 2012 г. от схемата за търговия с емисии;
-
за държавите членки, които участват в схемата за търговия с емисии от 2007 г.: количеството на емисиите на парников газ от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2007 г.;
-
за държавите членки, които участват в схемата за търговия с емисии от 2013 г.: количеството на емисиите на парников газ от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2005 г. (така, както са съобщени от съответната държава членка и преразгледани от Комисията).
(7)
Средното количество на емисиите на парников газ през 2009 г. на държава членка с положителна пределна стойност за емисиите на парников газ съгласно приложение II към Решение № 406/2009/ЕО следва да се изчисли, като се извади средното количество проверени емисии на парников газ от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2008 г., 2009 г. и 2010 г. в съответната държава членка от нейното средно общо количество на преразгледани емисии на парников газ за 2008 г., 2009 г. и 2010 г.
(8)
Годишното разпределено количество емисии за държава членка с положителна пределна стойност за емисиите на парников газ съгласно приложение II към Решение № 406/2009/ЕО за периода 2013-2019 г. следва да се определи чрез линейна зависимост с начална стойност средното количество на емисиите на парников газ на тази държава членка за 2009 г. и крайна стойност нейното годишно разпределено количество емисии за 2020 г.
(9)
Годишното разпределено количество емисии за 2013 г. за държава членка с отрицателна пределна стойност за емисиите на парников газ съгласно приложение II към Решение № 406/2009/ЕО следва да се изчисли като се извади средното количество проверени емисии на парников газ от инсталации в съответната държава членка, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2008 г., 2009 г. и 2010 г. от нейното средно общо количество на преразгледани емисии на парников газ за 2008 г., 2009 г. и 2010 г.
(10)
Годишното разпределено количество емисии за периода 2014-2019 г. за държава членка с отрицателна пределна стойност за емисиите на парников газ съгласно приложение II към Решение № 406/2009/ЕО следва да се определи чрез линейна зависимост с начална стойност годишното разпределено количество емисии за тази държава членка за 2013 г. и крайна стойност нейното годишното разпределено количество емисии за 2020 г.
(11)
Проверените емисии на парников газ от инсталациите, които са включени едностранно в схемата за търговия с емисии в съответствие с член 24 от Директива 2003/87/ЕО през периода 2008-2012 г., не трябва да се включват в средното количество проверени емисии на парников газ от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2008 г., 2009 г. и 2010 г., тъй като това ще доведе до двойно отчитане на емисиите на парников газ при бъдещи корекции на годишните разпределени количества емисии съгласно член 10 от Решение № 406/2009/ЕО.
(12)
С оглед на присъединяването на Хърватия към Съюза нейното годишно разпределено количество емисии за всяка година в периода 2013-2020 г. следва да се определя, като се използва същата методика като за останалите държави членки. Тези стойности следва да станат приложими на датата на присъединяване на Хърватия.
(13)
Предвид приемането от Европейския съвет на Решение 2012/419/ЕС от 11 юли 2012 г. за изменение на статута на Майот по отношение на Европейския съюз (5), считано от 2014 г., годишното разпределено количество емисии за Франция, считано от 2014 г. се изчислява, като се вземат предвид съответните преразгледани емисии на парников газ.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по изменение на климата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Годишните разпределени количества емисии за всяка държава членка за всяка година от периода 2013-2020 г. са определени в приложение I и се прилагат с евентуалните корекции, публикувани съгласно член 10 от Решение № 406/2009/ЕО.
Член 2
Независимо от разпоредбите на член 1, когато акт, приет съгласно член 3 от Решение № 280/2004/ЕО, предвижда държавите членки да представят инвентаризации на емисиите на парников газ, определени чрез стойностите на потенциала за глобално затопляне от четвъртия доклад на МЕГИК за оценка, приет с Решение 15/CP.17 на Конференцията на страните по Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменението на климата, годишните разпределени количества емисии, определени в приложение II, се прилагат, считано от първата година, за която такова докладване на инвентаризациите на емисиите на парников газ е станало задължително.
Член 3
Годишните разпределени количества емисии за Хърватия, както са определени в приложение I, се прилагат от датата на влизане в сила на Договора за присъединяване на Хърватия.
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 26 март 2013 година.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2013. március 26.)
a 406/2009/EK európai parlamenti és tanácsi határozat szerinti, a 2013-2020-as időszakra vonatkozó éves tagállami kibocsátási jogosultságok meghatározásáról
(az értesítés a C(2013) 1708. számú dokumentummal történt)
(2013/162/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2020-ig terjedő időszakra szóló közösségi kötelezettségvállalásoknak megfelelő szintre történő csökkentésére irányuló tagállami törekvésekről szóló, 2009. április 23-i 406/2009/EK európai parlamenti és tanácsi határozatra (1) és különösen annak 3. cikke (2) bekezdésének negyedik albekezdésére,
mivel:
(1)
Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) hatálya alá tartozó létesítmények üvegházhatásúgáz-kibocsátására vonatkozó, az uniós kibocsátásiegység-forgalmi jegyzékből, a Bizottság határozataiból, a nemzeti kiosztási tervekből, valamint a Bizottság és az egyes tagállamok között folytatott hivatalos levelezésből származó adatok a 406/2009/EK határozat 3. cikke (2) bekezdésének negyedik albekezdése értelmében hitelesített kibocsátásadatoknak minősülnek.
(2)
A 406/2009/EK határozat 2. cikkének 1. pontjában meghatározott gázokból és tevékenységekből származó teljes üvegházhatásúgáz-kibocsátásra vonatkozó, az üvegházhatást okozó gázok Közösségen belüli kibocsátásának nyomon követését szolgáló rendszerről és a Kiotói Jegyzőkönyv végrehajtásáról szóló, 2004. február 11-i 280/2004/EK európai parlamenti és tanácsi határozattal (3) összhangban 2012-ben benyújtott adatok, amelyek megállapítására az üvegházhatást okozó gázok nyilvántartásainak 2012. évi műszaki felülvizsgálatára vonatkozó iránymutatásnak (4) megfelelően végrehajtott 2012. évi első bizottsági felülvizsgálatot követően került sor, a 406/2009/EK határozat 3. cikke (2) bekezdésének negyedik albekezdése értelmében a 2005., a 2008., a 2009. és a 2010. évre vonatkozó felülvizsgált üvegházhatásúgáz-kibocsátási adatoknak minősülnek.
(3)
Annak biztosítására, hogy az éves kibocsátási jogosultságok meghatározása az egyes évek tekintetében bejelentett üvegházhatásúgáz-kibocsátásokkal összhangban történjen, az éves tagállami kibocsátási jogosultságok kiszámításakor indokolt a globális felmelegedési potenciálnak az Éghajlat-változási Kormányközi Testület 4. értékelő jelentésében szereplő, a 15/CP.17 határozatban elfogadott értékeit is figyelembe venni. Az ily módon kiszámított éves kibocsátási jogosultságokat indokolt az első olyan évtől alkalmazni, amelyre vonatkozóan a 280/2004/EK határozat 3. cikke értelmében az üvegházhatást okozó gázok nyilvántartását már a globális felmelegedési potenciálra vonatkozó említett új értékek alkalmazásával kötelező összeállítani.
(4)
Az üvegházhatást okozó gázok nemzeti nyilvántartásában, valamint a nemzeti és az uniós kibocsátásiegység-forgalmi jegyzékekben jelenleg rendelkezésre álló adatok nem elegendőek a polgári légi közlekedésből származó, a 2003/87/EK irányelv által nem szabályozott nemzeti szintű szén-dioxid-kibocsátások tagállami szinten történő meghatározásához. A 2003/87/EK irányelv által nem szabályozott repülőjáratokból származó szén-dioxid-kibocsátás csak elenyésző részét képezi az összes üvegházhatásúgáz-kibocsátásnak, ezért az e kibocsátásokra vonatkozó kiegészítő információk összegyűjtése aránytalanul nagy adminisztratív terhet jelentene. Következésképpen az éves kibocsátási jogosultságok meghatározásakor helyénvaló nullának tekinteni az üvegházhatást okozó gázok nyilvántartásaiban az „1.A.3.A.: polgári légi közlekedés” kategóriába tartozó szén-dioxid-kibocsátások mennyiségét.
(5)
Az egyes tagállamok 2020-ra vonatkozó éves kibocsátási jogosultságát indokolt úgy kiszámítani, hogy a 2005-ben meglévő létesítmények által kibocsátott üvegházhatású gázok hitelesített mennyiségét levonjuk a 2005. évi üvegházhatásúgáz-kibocsátások felülvizsgált mennyiségéből, az így kapott eredményt pedig kiigazítjuk a 406/2009/EK határozat II. mellékletében megállapított százalékos értékkel.
(6)
A létesítmények által kibocsátott üvegházhatású gázok hitelesített mennyiségét a következő mennyiségekben célszerű meghatározni:
-
a kibocsátáskereskedelmi rendszerben 2005 óta részt vevő tagállamok esetében: a 2005-ben a 2003/87/EK irányelv hatálya alá tartozó létesítmények által kibocsátott mennyiség, kiigazítva egyrészt azon létesítmények üvegházhatásúgáz-kibocsátásainak mennyiségével, amelyek 2008 és 2012 között - az alkalmazási kör tagállamok általi módosítása miatt - a kibocsátáskereskedelmi rendszerbe be- vagy onnan kikerültek, másrészt azon létesítmények üvegházhatásúgáz-kibocsátásának mennyiségével, amelyek 2005-ben átmenetileg ki voltak véve a kibocsátáskereskedelmi rendszerből, 2008 és 2012 között viszont nem,
-
a kibocsátáskereskedelmi rendszerben 2007 óta részt vevő tagállamok esetében: a 2007-ben a 2003/87/EK irányelv hatálya alá tartozó létesítmények által kibocsátott üvegházhatású gázok mennyisége,
-
a kibocsátáskereskedelmi rendszerben 2013-tól részt vevő tagállamok esetében: a 2005-ben a 2003/87/EK irányelv hatálya alá tartozó létesítmények által kibocsátott üvegházhatású gázok mennyisége (az adott tagállam által közölt és a Bizottság által felülvizsgált adat).
(7)
A 406/2009/EK határozat II. melléklete értelmében pozitív üvegházhatásúgáz-kibocsátási határértékkel rendelkező tagállamok üvegházhatásúgáz-kibocsátásainak 2009. évi átlagos mennyiségét úgy kell kiszámítani, hogy az adott tagállam üvegházhatásúgáz-kibocsátásainak 2008., 2009. és 2010. évi átlagos felülvizsgált összmennyiségéből levonjuk a tagállamban található, a 2008., a 2009. és a 2010. évben a 2003/87/EK irányelv hatálya alá tartozó létesítmények üvegházhatásúgáz-kibocsátásainak átlagos hitelesített mennyiségét.
(8)
A 406/2009/EK határozat II. melléklete értelmében pozitív üvegházhatásúgáz-kibocsátási határértékkel rendelkező tagállamok éves kibocsátási jogosultságának a 2013-2019-es időszakban az adott tagállam 2009. évi üvegházhatásúgáz-kibocsátásainak átlagos mennyiségétől kiinduló és a tagállam 2020. évre megállapított éves kibocsátási jogosultságával végződő lineáris pályát kell követnie.
(9)
A 406/2009/EK határozat II. melléklete értelmében negatív üvegházhatásúgáz-kibocsátási határértékkel rendelkező tagállamok 2013. évi éves kibocsátási jogosultságát úgy kell kiszámítani, hogy az adott tagállam üvegházhatásúgáz-kibocsátásainak 2008., 2009. és 2010. évi átlagos felülvizsgált összmennyiségéből levonjuk a tagállamban található, a 2008., a 2009. és a 2010. évben a 2003/87/EK irányelv hatálya alá tartozó létesítmények üvegházhatásúgáz-kibocsátásainak átlagos hitelesített mennyiségét.
(10)
A 406/2009/EK határozat II. melléklete értelmében negatív üvegházhatásúgáz-kibocsátási határértékkel rendelkező tagállamok éves kibocsátási jogosultságának a 2014-2019-es időszakban az adott tagállam 2013. évre megállapított éves kibocsátási jogosultságától kiinduló és a tagállam 2020. évre megállapított éves kibocsátási jogosultságával végződő lineáris pályát kell követnie.
(11)
Indokolt úgy rendelkezni, hogy a 2008-2012-es időszakban a 2003/87/EK irányelv 24. cikkének megfelelően egyoldalúan a kibocsátáskereskedelmi rendszer hatálya alá vont létesítményekből származó üvegházhatásúgáz-kibocsátások hitelesített mennyiségei ne számítsanak bele a 2008-ban, 2009-ben és 2010-ben a 2003/87/EK irányelv hatálya alá tartozó létesítmények üvegházhatásúgáz-kibocsátásainak átlagos hitelesített mennyiségébe, máskülönben az éves kibocsátási jogosultságoknak a 406/2009/EK határozat 10. cikke szerinti jövőbeni kiigazításai alkalmával az érintett üvegházhatásúgáz-kibocsátások kétszeresen kerülnének beszámításra.
(12)
Tekintettel Horvátországnak az Unióhoz való csatlakozására, a többi tagállam esetében is alkalmazott módszerrel a 2013-2020-as időszak minden egyes évére vonatkozóan meg kell határozni Horvátország éves kibocsátási jogosultságát. Ezeket az éves jogosultságokat Horvátország csatlakozásának időpontjától indokolt alkalmazni.
(13)
Tekintettel a Mayotte Európai Unióval kapcsolatos jogállásának módosításáról szóló, 2012. július 11-i 2012/419/EU határozatnak (5) az Európai Tanács általi elfogadására és 2014-től kezdődő alkalmazására, Franciaország éves kibocsátási jogosultságai a 2014. és az azt követő évekre a vonatkozó felülvizsgált üvegházhatásúgáz-kibocsátások figyelembevételével kerültek kiszámításra.
(14)
Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak az Éghajlat-változási Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A tagállamok számára a 2013-2020-as időszak egyes éveire engedélyezett éves kibocsátási jogosultságok az I. mellékletben kerülnek megállapításra, és a 406/2009/EK határozat 10. cikkének megfelelően a későbbiekben közzéteendő esetleges kiigazításokra is figyelemmel alkalmazandók.
2. cikk
Az 1. cikk ellenére, amennyiben valamely, a 280/2004/EK határozat 3. cikke alapján elfogadott jogi aktus arra kötelezi a tagállamokat, hogy olyan üvegházhatásúgáz-kibocsátási nyilvántartásokat nyújtsanak be, amelyek az Éghajlat-változási Kormányközi Testület 4. értékelő jelentésében meghatározott, az Egyesült Nemzetek Éghajlat-változási Keretegyezménye Feleinek Konferenciája által a 15/CP.17 határozatban elfogadott, a globális felmelegedési potenciálra vonatkozó értékek figyelembevételével készültek, a II. mellékletben rögzített éves kibocsátási jogosultságokat kell alkalmazni az első olyan évtől, amelyre vonatkozóan ilyen üvegházhatásúgáz-kibocsátási nyilvántartást kell benyújtani.
3. cikk
A Horvátországra vonatkozóan az I. mellékletben meghatározott éves kibocsátási jogosultságok Horvátország csatlakozási szerződésének hatálybalépésétől alkalmazandók.
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2013. március 26-án.