РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 611/2013 НА КОМИСИЯТА
от 24 юни 2013 година
относно мерките, приложими за съобщаването на нарушения на сигурността на личните данни съгласно Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 г. относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) (1), и по-специално член 4, параграф 5 от нея,
след като се консултира с Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност (ENISA),
след като се консултира с Работната група за защита на лицата по отношение на обработката на лични данни, която е сформирана съгласно член 29 от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица по отношение на обработката на лични данни и за свободното движение на такива данни (2) (Работната група по член 29),
след като се консултира с Европейския надзорен орган по защита на данните (ЕНОЗД),
като има предвид, че:
(1)
В Директива 2002/58/ЕО се предвижда да бъдат хармонизирани националните разпоредби, необходими за осигуряване на еднаква степен на защита на основните права и свободи, и по-специално правото на неприкосновеност на личния живот и правото на поверителност по отношение на обработката на лични данни в сектора на електронните комуникации, както и да бъде осигурено свободно движение на такива данни и оборудване за електронни комуникации и услуги в Съюза.
(2)
Съгласно член 4 от Директива 2002/58/ЕО доставчиците на общественодостъпни електронни съобщителни услуги са задължени да уведомяват компетентните национални органи, а в определени случаи и засегнатите абонати и лица, за нарушенията на сигурността на личните данни. Нарушенията на сигурността на лични данни са дефинирани в член 2, буква и) от Директива 2002/58/ЕО като нарушения на сигурността, които водят до случайно или незаконно унищожаване, загуба, промяна, неразрешено разкриване или достъп до лични данни, предавани, съхранявани или обработвани по друг начин във връзка с предоставянето на общественодостъпна електронна съобщителна услуга в Общността.
(3)
С цел да се осигури последователност при изпълнението на мерките, посочени в член 4, параграфи 2, 3 и 4 от Директива 2002/58/ЕО, член 4, параграф 5 от нея оправомощава Комисията да приема технически мерки за изпълнение във връзка с обстоятелствата, формата и процедурите, приложими за изискванията за информация и уведомяване, посочени в споменатия член.
(4)
Различните национални изисквания в това отношение могат да доведат до правна несигурност, по-сложни и тромави процедури и значителни административни разходи за доставчиците на услуги, извършващи трансгранична дейност. Поради това Комисията счита за необходимо да приеме такива технически мерки за изпълнение.
(5)
Настоящият регламент се ограничава със съобщаването на нарушения на сигурността на лични данни и следователно не определя технически мерки за изпълнение във връзка с член 4, параграф 2 от Директива 2002/58/ЕО относно информиране на абонатите, в случай че има конкретна опасност от нарушаване на сигурността на мрежата.
(6)
От член 4, параграф 3, първа алинея от Директива 2002/58/ЕО следва, че доставчиците трябва да уведомяват компетентния национален орган за всички нарушения на сигурността на лични данни. Следователно на доставчика не следва да се оставя свобода за вземане на решение дали да уведоми компетентния национален орган. Това обаче не следва да възпрепятства въпросния компетентен национален орган да приоритизира разследването на някои нарушения по начин, който той счита за подходящ в съответствие с приложимото законодателство, и да предприема необходимите мерки за предотвратяване на докладване на недостатъчно или прекалено много нарушения във връзка с лични данни.
(7)
Целесъобразно е да се предвиди система за уведомяване на компетентния национален орган за нарушенията на сигурността на лични данни, която се състои, в случаите, в които са изпълнени определени условия, от различни етапи, за всеки от които важат определени срокове. Тази система е предназначена да гарантира, че компетентният национален орган бива информиран възможно най-рано и във възможно най-пълна степен, без обаче да бъде възпрепятстван доставчикът в усилията му да разследва нарушението и да взема необходимите мерки за ограничаване и отстраняване на последствията от него.
(8)
За целите на настоящия регламент, за да се счита, че е било открито нарушение на сигурността на лични данни, не са достатъчни нито обикновеното подозрение, че е имало нарушение на сигурността на лични данни, нито простото откриване на инцидент, без да има налице достатъчно информация, въпреки всички възможни усилия на доставчика да осигури такава. В тази връзка особено внимание следва да се обърне на наличието на информацията, посочена в приложение I.
(9)
В контекста на прилагането на настоящия регламент в случай на нарушаване на сигурността на лични данни с трансгранично измерение съответните компетентни национални органи следва да си сътрудничат.
(10)
Настоящият регламент не предвижда допълнителна спецификация за регистъра на нарушенията на сигурността на лични данни, който трябва да се поддържа от доставчиците, като се има предвид, че в член 4 от Директива 2002/58/ЕО неговото съдържание се определя изчерпателно. Доставчиците обаче могат да се позовават на настоящия регламент, за да се определи форматът на регистъра.
(11)
Всички компетентни национални органи следва да осигурят сигурни електронни средства, така че доставчиците да съобщават за нарушения на сигурността на личните данни в общ формат (основан на стандарт като XML), съдържащ информацията, посочена в приложение I, на съответните езици, така че да се даде възможност на всички доставчици в рамките на Съюза да следват сходна процедура за съобщаване, независимо от това къде се намират или къде е било извършено нарушаването на сигурността на личните данни. В тази връзка Комисията следва да улеснява въвеждането на сигурни електронни средства, като свиква заседания с компетентните национални органи, когато това е необходимо.
(12)
При оценяване дали дадено нарушаване на сигурността на личните данни има вероятност да повлияе неблагоприятно на личните данни или неприкосновеността на личния живот на абонат или лице следва да се вземе предвид по-специално естеството и съдържанието на съответните лични данни, по-специално когато данните касаят финансова информация, като например данни за кредитни карти и подробности за банкови сметки; специалните категории от данни, посочени в член 8, параграф 1 от Директива 95/46/ЕО; както и някои данни, конкретно свързани с предоставянето на телефонни или интернет услуги, т.е. данни за електронната поща, данни за местоположението, файлове със статистика за интернет връзките, история на посетените уебстраници и списъци с повиквания, указани по позиции.
(13)
При изключителни обстоятелства, когато уведомяването на абоната или лицето може да изложи на риск правилното разследване на нарушаването на сигурността на личните данни, на доставчика следва да бъде разрешено да забавя уведомяването на абоната или лицето. В този контекст извънредни обстоятелства могат да включват криминални разследвания, както и други нарушения на сигурността на лични данни, които не са равностойни на сериозно престъпление, но за които може да е целесъобразно уведомяването да бъде отложено. Във всеки случай националният компетентен орган следва да е този, който преценява за всеки отделен случай и в светлината на обстоятелствата дали да даде съгласие за отлагане или да изиска уведомяване.
(14)
Макар че доставчиците следва да имат данни за контакт със своите абонати предвид преките им договорни отношения, за други лица, засегнати от нарушаването на сигурността на личните данни може да няма такава информация. В такъв случай следва да бъде разрешено доставчикът да уведоми въпросните лица първоначално посредством съобщения в основните национални или регионални средства за масова информация, като например вестници, които веднага щом бъде възможно трябва да бъдат последвани от индивидуално уведомяване, както е предвидено в настоящия регламент. Доставчикът следователно не е длъжен като такъв да уведомява чрез средствата за масова информация, а по-скоро е упълномощен да действа по този начин, ако пожелае, когато все още е в процес на определяне на всички лица, които са засегнати.
(15)
Информацията за нарушението следва да бъде съсредоточена върху нарушението, а не да бъде свързана с информация по друга тема. Така например включването на информация за нарушаване на сигурността на лични данни в редовна фактура не следва да се счита за адекватен начин за уведомяване за нарушаване на сигурността на лични данни.
(16)
В настоящия регламент не се определят конкретни технически мерки за защита, които да оправдават дерогация от задължението за уведомяване на абонатите и лицата за нарушаване на сигурността на личните данни, тъй като тези мерки могат да търпят промени с течение на времето и развитието на технологиите. Комисията обаче следва да бъде в състояние да публикува примерен списък на конкретни такива технологични мерки за защита в съответствие с текущите практики.
(17)
Прилагането на криптиране или хеширане не следва да се смята за достатъчно само по себе си, за да позволи доставчиците да претендират в по-широк план, че са изпълнили общото задължение за сигурност, посочено в член 17 от Директива 95/46/ЕО. В тази връзка доставчиците следва също така да прилагат подходящи организационни и технически мерки за предотвратяване, откриване и блокиране на нарушения на сигурността на личните данни. Доставчиците следва да вземат предвид всеки остатъчен риск, който може да съществува, след като са били извършени проверки, с цел да разберат къде потенциално може да има нарушения на сигурността на личните данни.
(18)
Когато доставчикът използва друг доставчик за извършването на част от услугата, например във връзка с фактуриране или управленски функции, в случай на нарушение на сигурността на лични данни този друг доставчик, който няма преки договорни отношения с крайния потребител, не следва да бъде задължен да издава уведомления. Вместо това той следва да предупреди и информира за това доставчика, с който има преки договорни взаимоотношения. Това следва да се прилага и в контекста на предоставянето на едро на електронни съобщителни услуги, когато обикновено доставчикът на едро няма преки договорни отношения с крайния потребител.
(19)
В Директива 95/46/ЕО се определя обща рамка за защита на личните данни в Европейския съюз. Комисията представи предложение за регламент на Европейския парламент и на Съвета, който да замени Директива 95/46/ЕО (Директивата за защитата на данните). Предложеният регламент за защитата на данните ще въведе задължение за всички администратори на лични данни да уведомяват за нарушаване на сигурността на личните данни, основавайки се на член 4, параграф 3 от Директива 2002/58/ЕО. Настоящият регламент на Комисията е напълно съвместим с тази предложена мярка.
(20)
Предложеният регламент за защитата на данните също така прави ограничен брой технически изменения в Директива 2002/58/ЕО, за да се вземе предвид преобразуването на Директива 95/46/ЕО в регламент. Съществените правни последици от новия регламент за Директива 2002/58/ЕО ще бъдат обект на преразглеждане от страна на Комисията.
(21)
Прилагането на настоящия регламент следва да бъде преразгледано три години след влизането му в сила, а неговото съдържание - преразгледано в светлината на действащата нормативна уредба към горепосочения момент, включително в светлината на предложения регламент за защитата на данните. Преразглеждането на настоящия регламент следва да бъдат свързано, когато това е възможно, с евентуално бъдещо преразглеждане на Директива 2002/58/ЕО.
(22)
Прилагането на настоящия регламент може да бъде оценено въз основа, inter alia, на всяка статистика, водена от националните компетентни органи, за съобщените нарушения на сигурността на лични данни. Тези статистически данни могат да включват например информация относно броя на нарушенията на сигурността на лични данни, съобщени на националния компетентен орган, броя на нарушенията на сигурността на лични данни, съобщени на абоната или лицето, времето, необходимо за разрешаването на проблема с нарушението на сигурността на лични данни, както и дали са били взети технически мерки за защита. Тези статистически данни следва да осигурят на Комисията и на държавите членки последователни и сравними статистически данни и не трябва да разкриват нито самоличността на уведомяващия доставчик, нито тази на засегнатите абонати или лица. За тази цел Комисията може също така да провежда редовни срещи с националните компетентни органи и други заинтересовани страни.
(23)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета за регулиране на съобщенията,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Обхват
Настоящият регламент се прилага за съобщаването на нарушения на сигурността на лични данни от страна на доставчици на публичнодостъпни електронни съобщителни услуги („доставчикът“).
Член 2
Уведомяване на компетентните национални органи
1. Доставчикът уведомява националния компетентен орган за всички нарушения на сигурността на личните данни.
2. Доставчикът уведомява националния компетентен орган за нарушението на сигурността на лични данни не по-късно от 24 часа след откриване на нарушението на сигурността на лични данни, когато това е възможно.
Доставчикът трябва да включи в своето уведомление до националния компетентен орган информацията, посочена в приложение I.
Счита се, че е открито нарушение на сигурността на лични данни, когато доставчикът е получил достатъчно информация, че е имало произшествие, свързано със сигурността, довело до компрометиране на лични данни, за да направи той съдържателно уведомление, както се изисква съгласно настоящия регламент.
3. Когато не е налице цялата информация, посочена в приложение I, и се изисква допълнително разследване на нарушението на сигурността на лични данни, на доставчика следва да бъде разрешено да изпрати първоначалното уведомление на националния компетентен орган не по-късно от 24 часа след откриване на нарушението на сигурността на лични данни. Това първоначално уведомяване на националния компетентен орган включва информацията, посочена в раздел 1 от приложение I. Доставчикът изпраща второ уведомление на националния компетентен орган възможно най-скоро и най-късно в рамките на три дни след първоначалното уведомяване. Това второ уведомление включва информацията, посочена в раздел 2 от приложение I, и когато е необходимо, актуализира вече предоставената информация.
Когато доставчикът, въпреки разследванията си, не е в състояние да предостави цялата информация в тридневен срок от първоначалното уведомяване, той съобщава толкова информация, с колкото разполага за този срок, и предоставя на националния компетентен орган мотивирана обосновка за закъснялото съобщаване на останалата информация. Доставчикът съобщава останалата информация на националния компетентен орган и когато е необходимо, актуализира вече предоставената информация във възможно най-кратък срок.
4. Националният компетентен орган предоставя на всички доставчици, установени в съответната държава членка, сигурни електронни средства за съобщаване на нарушения на сигурността на лични данни и на информация относно процедурите за достъп до тях и използването им. Когато е необходимо, Комисията свиква заседания с компетентните национални органи, за да улесни прилагането на тази разпоредба.
5. Когато нарушаването на сигурността на личните данни засяга абонати или лица от държави членки, различни от тази на националния компетентен орган, на който е било съобщено нарушаване на сигурността на личните данни, националният компетентен орган информира другите съответни национални органи.
За да улесни прилагането на тази разпоредба, Комисията създава и поддържа списък на националните компетентни органи и съответните звена за контакт.
Член 3
Уведомяване на абоната или лицето
1. Когато има вероятност нарушението на сигурността на личните данни да повлияе неблагоприятно на личните данни или неприкосновеността на личния живот на абонат или отделно лице, освен уведомяването, посочено в член 2, доставчикът също така уведомява засегнатия абонат или лице.
2. Дали дадено нарушаване на сигурността на личните данни има вероятност да повлияе неблагоприятно на личните данни или неприкосновеността на личния живот на абонат или отделно лице се преценява, като се вземат предвид по-специално следните обстоятелства:
а)
естеството и съдържанието на съответните лични данни, по-специално когато данните се отнасят за финансова информация, специалните категории от данни, посочени в член 8, параграф 1 от Директива 95/46/ЕО, както и данни за местоположението, файлове със статистика за интернет връзките, история на посетените уебстраници, данни за електронната поща и списъци с повиквания, указани по позиции;
б)
вероятните последици от нарушаването на сигурността на личните данни за засегнатия абонат или лице, по специално когато нарушението може да доведе до кражба на самоличност или измама с фалшива самоличност, физическа вреда, психично разстройство, накърняване на достойнството или на репутацията; както и
в)
обстоятелствата на нарушаването на сигурността на личните данни, по-специално когато данните са били откраднати или когато доставчикът знае, че данните са в притежание на неупълномощена трета страна.
3. Уведомяването на абоната или лицето се извършва без ненужно забавяне след откриването на нарушението на сигурността на лични данни, както е определено в член 2, параграф 2, трета алинея. То не зависи от уведомяването на националния компетентен орган за нарушаване на сигурността на лични данни, посочено в член 2.
4. Доставчикът трябва да включи в своето съобщение до абоната или лицето информацията, посочена в приложение II. Уведомяването на абоната или лицето се извършва на ясен и лесноразбираем език. Доставчикът не трябва да използва уведомяването като възможност за популяризиране или реклама на нови или допълнителни услуги.
5. При изключителни обстоятелства, когато уведомяването на абоната или лицето може да изложи на риск правилното разследване на нарушението на сигурността на лични данни, на доставчика се разрешава, след като е получил съгласие от страна на националния компетентен орган, да забави уведомяването на абоната или лицето, докато компетентният национален орган счете, че е възможно да уведоми за нарушаването на сигурността на лични данни в съответствие с настоящия член.
6. Доставчикът уведомява засегнатия абонат или лице за нарушаването на сигурността на личните данни чрез средства за комуникация, гарантиращи незабавното получаване на информация и чиято сигурност е защитена по подходящ начин в съответствие със съвременното техническо ниво. Информацията за нарушението трябва да бъде съсредоточена върху нарушението, а не да бъде свързана с информация по друга тема.
7. Когато доставчикът, който има преки договорни отношения с крайния потребител, независимо от положените целесъобразни усилия не е в състояние в рамките на срока, посочен в параграф 3, да определи всички лица, които има вероятност да са засегнати по неблагоприятен начин от нарушението на сигурността на лични данни, той може да уведоми въпросните лица посредством обявления в основните национални или регионални медии в съответните държави членки в рамките на посочения срок. Тези обявления следва да съдържат информацията, посочена в приложение II, и когато е необходимо - в сбита форма. В такъв случай доставчикът трябва да продължи да полага всички целесъобразни усилия да определи посочените лица и да им съобщи информацията, посочена в приложение II, във възможно най-кратък срок.
Член 4
Технически мерки за защита
1. Чрез дерогация от член 3, параграф 1 не се изисква уведомяване на засегнат абонат или отделно засегнато лице за нарушение на сигурността на лични данни, ако доставчикът е доказал в удовлетворителна степен пред националния компетентен орган, че е взел подходящи технически мерки за защита и че тези мерки са приложени за данните, засегнати от нарушаването на сигурността. Такива технически мерки за защита трябва да правят данните неразбираеми за всяко лице, което не е упълномощено за достъп до тях.
2. Данните се разглеждат като неразбираеми, ако:
а)
са сигурно шифровани със стандартизиран алгоритъм, като ключът, използван за дешифриране на данните, не е бил разкрит при нарушение на сигурността, и ключът, използван за дешифриране на данните, е генериран така, че да не може да бъде открит с наличните технически средства от което и да било лице, което не е упълномощено за достъп до ключа; или
б)
са заменени с тяхната хеширана стойност, изчислена със стандартизирана шифроваща хеш-функция с ключ, като ключът, използван за хеширане на данните, не е бил разкрит при нарушение на сигурността, и ключът, използван за хеширане на данните, е генериран така, че да не може да бъде открит с наличните технически средства от което и да било лице, което не е упълномощено за достъп до ключа.
3. В съответствие с текущите практики, след консултация с компетентните национални органи посредством Работната група по член 29, с Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност и с Европейския надзорен орган по защита на данните, Комисията може да публикува ориентировъчен списък с подходящи технически мерки за защита, споменати в параграф 1.
Член 5
Използване на друг доставчик
Когато се използва друг доставчик за доставянето на част от електронната съобщителна услуга без преки договорни отношения с абонатите, в случай на нарушение, свързано с личните данни, този друг доставчик незабавно уведомява доставчика, който го е ангажирал.
Член 6
Докладване и преразглеждане
В рамките на три години от влизането в сила на настоящия регламент Комисията следва да представи доклад за прилагането на настоящия регламент, неговата ефективност и въздействието му върху доставчиците, абонатите и физическите лица. Въз основа на този доклад Комисията преразглежда настоящия регламент.
Член 7
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на 25 август 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 24 юни 2013 година.
A BIZOTTSÁG 611/2013/EU RENDELETE
(2013. június 24.)
a 2002/58/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv) szerinti személyes adatok megsértésére vonatkozó bejelentésre alkalmazandó intézkedésekről
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok feldolgozásáról és a magánélet védelméről szóló, 2002. július 12-i 2002/58/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv) (1) és különösen annak 4. cikke (5) bekezdésére,
az Európai Hálózat- és Információbiztonsági Ügynökséggel (ENISA) folytatott konzultációt követően,
a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) 29. cikke alapján létrehozott, az egyéneknek a személyes adatok feldolgozása tekintetében való védelmével foglalkozó munkacsoporttal (a 29. cikk szerinti munkacsoport) folytatott konzultációt követően,
az európai adatvédelmi biztossal folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)
A 2002/58/EK irányelv előírja azon nemzeti rendelkezések összehangolását, amelyekre azért van szükség, hogy biztosítsák az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezelése vonatkozásában az alapvető jogok és szabadságok védelmének egyenértékű szintjét - különös tekintettel a magánélethez és a bizalmas adatkezeléshez való jogra -, valamint biztosítsák az ilyen adatoknak, az elektronikus hírközlő berendezéseknek és az elektronikus hírközlési szolgáltatásoknak az Unión belüli szabad mozgását.
(2)
A 2002/58/EK irányelv 4. cikke értelmében a nyilvánosan elérhető elektronikus hírközlési szolgáltatást nyújtó szolgáltatók a személyes adatok megsértését kötelesek bejelenteni az illetékes nemzeti hatóságnak, és arról bizonyos esetekben az érintett előfizetőket és magánszemélyeket is kötelesek értesíteni. A személyes adatok megsértését a 2002/58/EK irányelv 2. cikkének i) pontja a biztonság olyan megsértéseként határozza meg, amely az Unióban nyilvánosan elérhető hírközlési szolgáltatások nyújtásával összefüggésben továbbított, tárolt vagy más módon feldolgozott személyes adatok véletlen vagy jogellenes megsemmisítését, elveszítését, módosítását, jogosulatlan felfedését vagy az azokhoz való jogosulatlan hozzáférést eredményezi.
(3)
A 2002/58/EK irányelv 4. cikkének (2), (3) és (4) bekezdésében említett intézkedések következetes végrehajtásának biztosítása érdekében az említett irányelv 4. cikkének (5) bekezdése felhatalmazza a Bizottságot, hogy műszaki végrehajtási intézkedéseket fogadjon el az említett cikkben foglalt tájékoztatási és értesítési követelményekre alkalmazandó körülményekre, formátumra és eljárásokra vonatkozóan.
(4)
Az e tekintetben fennálló különféle nemzeti követelmények jogbizonytalansághoz, bonyolultabb és nehézkesebb eljárásokhoz, valamint a több tagállamban is tevékenykedő szolgáltatók számára jelentős adminisztratív költségekhez vezethetnek. A Bizottság ezért szükségesnek tartja a vonatkozó műszaki végrehajtási intézkedések elfogadását.
(5)
E rendelet hatálya a személyes adatok megsértésének bejelentésére korlátozódik, ezért nem határoz meg műszaki végrehajtási intézkedéseket a 2002/58/EK irányelv 4. cikkének (2) bekezdésében foglalt - az előfizetőknek a hálózati biztonság megsértésének konkrét kockázata esetén történő értesítésével kapcsolatos - rendelkezések vonatkozásában.
(6)
A 2002/58/EK irányelv 4. cikke (3) bekezdésének első albekezdéséből az következik, hogy a szolgáltató a személyes adatok megsértését minden esetben köteles az illetékes nemzeti hatóságnak bejelenteni. Ezért a szolgáltatónak nem lehet mérlegelési jogköre abban a tekintetben, hogy az illetékes nemzeti hatóságnál bejelentést tesz-e vagy sem. Ez azonban nem lehet akadálya annak, hogy az érintett illetékes nemzeti hatóság a személyes adatok megsértésének egyes eseteit belátása szerint kiemelten kezelje a hatályos joggal összhangban, valamint hogy megtegye a szükséges lépéseket annak érdekében, hogy a személyes adatok megsértésének túlzó vagy elégtelen jelentését elkerülje.
(7)
Indokolt rendelkezni olyan rendszerről, amely a személyes adatok megsértésének a nemzeti hatóságoknál történő bejelentésére szolgál, és - bizonyos feltételek teljesülése esetén - különböző szakaszokból áll, melyek mindegyike határidőhöz van kötve. Ez a rendszer azt hivatott biztosítani, hogy az illetékes nemzeti hatóság mihamarabb minél teljesebb tájékoztatást kapjon, anélkül azonban, hogy ez akadályozná a szolgáltatót abban, hogy a jogsértést kivizsgálja, és megtegye a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy gátat vessen neki és a következményeit orvosolja.
(8)
Sem a személyes adatok megsértésének puszta gyanúja, sem annak puszta ténye, hogy váratlan eseményt észleltek, amiről a szolgáltató minden erőfeszítése ellenére sem áll rendelkezésre elegendő információ, nem elegendő ahhoz, hogy e rendelet alkalmazásában úgy lehessen tekinteni, hogy személyes adat megsértésére derült fény. Ebben az összefüggésben különös figyelmet kell fordítani az I. mellékletben említett információk rendelkezésre állására.
(9)
E rendelet alkalmazása kapcsán az érintett illetékes nemzeti hatóságoknak indokolt együttműködniük a személyes adatok megsértésének azon eseteiben, amelyeknek van határokon átnyúló vetülete.
(10)
Ez a rendelet nem részletezi tovább a személyes adatok sérelmeinek a szolgáltatók általi kötelező nyilvántartására vonatkozó előírásokat, mivel a 2002/58/EK irányelv 4. cikke kimerítően rendelkezik a szóban forgó nyilvántartás tartalmáról. A szolgáltatók mindazonáltal támaszkodhatnak e rendeletre a nyilvántartás formátumának meghatározásakor.
(11)
Valamennyi nemzeti hatóságnak biztonságos elektronikus eszközt kell a szolgáltatók rendelkezésére bocsátania ahhoz, hogy azok közös, szabványos formátumban (pl. XML) tehessenek bejelentést a személyes adatok megsértéséről, az I. mellékletben meghatározott adatokat minden érintett nyelven feltüntetve, s ezáltal lehetővé téve, hogy az Unióban valamennyi szolgáltató - függetlenül székhelyétől vagy attól, hogy a személyes adat megsértésére hol került sor - hasonló bejelentési eljárást alkalmazzon. Ezzel összefüggésben a Bizottságnak elő kell segítenie a biztonságos elektronikus eszközök alkalmazását azzal, hogy szükség esetén találkozókra hívja az illetékes nemzeti hatóságokat.
(12)
Annak mérlegelésekor, hogy a személyes adatok megsértése várhatóan hátrányosan érinti-e az előfizető vagy a magánszemély személyes adatainak vagy magánéletének védelmét, figyelembe kell venni a vonatkozó személyes adatok jellegét és tartalmát, különös tekintettel arra, ha az adat pénzügyi információt, például hitelkártya- és bankszámlaadatokat, a 95/46/EK irányelv 8. cikkének (1) bekezdésében szereplő különleges adatkategóriákat, valamint bizonyos, kifejezetten a távközlési vagy internetszolgáltatáshoz kapcsolódó adatokat (például elektronikus levelezési adatok, helymeghatározó adatok, internetes naplófájlok, internetes böngészési előzmények és tételes híváslisták) érint.
(13)
Kivételes körülmények között lehetővé kell tenni, hogy a szolgáltató elhalassza az előfizető vagy magánszemély értesítését, ha az előfizető vagy magánszemély értesítése veszélyeztetné a személyes adatok megsértésének megfelelő kivizsgálását. Ebben az összefüggésben a kivételes körülmények bűnügyi nyomozást vagy a személyes adatok megsértésének egyéb olyan eseteit is felölelhetik, amelyek ugyan nem tekinthetők súlyos bűncselekménynek, de amelyek esetében indokolt lehet az értesítés elhalasztása. Mindenesetre az illetékes nemzeti hatóság feladata annak mérlegelése, hogy az adott esetben és a körülmények ismeretében hozzájárul-e az értesítés elhalasztásához vagy ellenkezőleg, megköveteli az értesítést.
(14)
A szolgáltatóknak rendelkezniük kell előfizetőik elérhetőségével, tekintettel a köztük fennálló közvetlen szerződéses jogviszonyra, azonban a személyes adatok megsértése által hátrányosan érintett egyéb magánszemélyekről nincs szükségképpen ilyen információjuk. Ilyen esetben lehetővé kell tenni, hogy a szolgáltató az érintett magánszemélyeket először a főbb országos vagy regionális tömegtájékoztatási eszközök útján, például napilapokban közzétett hirdetményeken keresztül értesítse, amit a lehető leghamarabb az e rendeletben előírt egyedi értesítésnek kell követnie. A szolgáltatónak tehát nem kötelessége a tömegtájékoztatás útján történő értesítés, hanem felhatalmazást kap arra, hogy belátása szerint így járjon el addig is, amíg még folyamatban van az érintettek teljes körének azonosítása.
(15)
A személyes adatok megsértéséről szóló tájékoztatásnak csakis a személyes adatok megsértéséről kell szólnia, és nem kapcsolható össze más témákról szóló információkkal. A személyes adatok megsértésére vonatkozó tájékoztatásnak a szokásos számlába való belefoglalása például nem tekinthető a személyes adatok megsértésére vonatkozó tájékoztatás megfelelő módjának.
(16)
Ez a rendelet nem határoz meg olyan különleges technológiai védelmi intézkedéseket, amelyek eltérést tennének indokolttá az előfizetőknek vagy magánszemélyeknek a személyes adatok megsértéséről való értesítésétől, mivel a szóban forgó intézkedések a technológia fejlődése következtében időközben változhatnak. A Bizottság azonban közzéteheti a jelenlegi gyakorlatnak megfelelő, ilyen jellegű technológiai védelmi intézkedések tájékoztató jellegű jegyzékét.
(17)
A titkosítás vagy kivonatolás (hashing) alkalmazása önmagában nem tekintendő elégségesnek ahhoz, hogy a szolgáltatók általánosságban azt állíthassák, hogy eleget tettek a 95/46/EK irányelv 17. cikkében meghatározott, a biztonságra vonatkozó általános kötelezettségüknek. E tekintetben a szolgáltatóknak megfelelő szervezeti és műszaki intézkedéseket is végre kell hajtaniuk a személyes adatok megsértésének megelőzése, felderítése és megszüntetése érdekében. Indokolt, hogy a szolgáltatók az ellenőrzések végrehajtása után esetlegesen fennmaradó kockázatot figyelembe vegyék annak felméréséhez, hogy potenciálisan hol fordulhat elő személyes adatok megsértése.
(18)
Ha a szolgáltató a szolgáltatások egy részét - például a számlázási vagy az igazgatási teendőket - egy másik szolgáltató igénybevételével teljesíti, a személyes adatok megsértésével kapcsolatos értesítés kötelezettsége nem hárítható át a végfelhasználóval közvetlen szerződéses jogviszonyban nem álló másik szolgáltatóra. A másik szolgáltatónak azt a szolgáltatót indokolt tájékoztatnia, akivel közvetlen szerződéses jogviszonyban áll. Ez alkalmazandó az elektronikus hírközlési szolgáltatások nagykereskedelmi értékesítése kapcsán is, ahol általános, hogy a nagykereskedelmi szolgáltató nem áll közvetlen szerződéses kapcsolatban a végfelhasználóval.
(19)
A 95/46/EK irányelv meghatározza a személyes adatok védelmének az Európai Unióban irányadó általános keretét. A Bizottság javaslatot terjesztett elő a 95/46/EK irányelvnek egy új európai parlamenti és tanácsi rendelettel (az adatvédelmi rendelettel) való felváltására. A javaslat értelmében az adatvédelmi rendelet - a 2002/58/EK irányelv 4. cikkének (3) bekezdése szellemében - minden adatkezelőt arra kötelezne, hogy a személyes adatok megsértéséről értesítést küldjön. Ez a bizottsági rendelet teljes összhangban van a javasolt intézkedéssel.
(20)
Az adatvédelmi rendeletre vonatkozó javaslat korlátozott számban olyan technikai kiigazításokat is tartalmaz, amelyeket a 2002/58/EK irányelven azért kell elvégezni, mert figyelembe kell venni, hogy a 95/46/EK irányelv rendeletté alakul át. Az új rendeletnek a 2002/58/EK irányelvet érintő érdemi jogi következményeit a Bizottság felülvizsgálatnak fogja alávetni.
(21)
E rendelet alkalmazását a hatálybalépése után három évvel indokolt felülvizsgálni, csakúgy, mint a tartalmát az akkor hatályos - a javasolt adatvédelmi rendeletet is magában foglaló - jogi keretre való figyelemmel. E rendelet felülvizsgálatára lehetőség szerint a 2002/58/EK irányelvnek egy majdani felülvizsgálatával együtt kell sort keríteni.
(22)
E rendelet alkalmazása többek között az illetékes nemzeti hatóságok által a személyes adatok megsértésének hozzájuk bejelentett eseteit feldolgozó statisztikák alapulvételével is értékelhető. E statisztikák kiterjedhetnek például a személyes adatok megsértésének az illetékes nemzeti hatósághoz bejelentett eseteinek számára, azon személyes adatok megsértésének eseteinek számára, amelyekről az előfizetőket vagy a magánszemélyeket tájékoztatták, a személyes adatok megsértésének orvoslására fordított időre, és arra, hogy hoztak-e technikai védelmi intézkedéseket. E statisztikáknak lehetővé kell tenniük, hogy a Bizottság és a tagállamok egységes és összehasonlítható statisztikai adatokhoz jussanak, és nem fedhetik fel sem az értesítést tevő szolgáltató, sem az érintett előfizetők vagy magánszemélyek kilétét. A Bizottság ebből a célból rendszeres találkozókat is szervezhet az illetékes nemzeti hatóságokkal és más érdekelt felekkel.
(23)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a hírközlési bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Hatály
Ez a rendelet a személyes adatok megsértésének a nyilvánosan elérhető elektronikus hírközlési szolgáltatást nyújtó szolgáltatók („szolgáltatók”) általi bejelentésére vonatkozik.
2. cikk
Az illetékes nemzeti hatósághoz intézett bejelentés
(1) A szolgáltató a személyes adatok megsértésének valamennyi esetét köteles jelenteni az illetékes nemzeti hatóságnak.
(2) A szolgáltató a személyes adatok megsértésének észlelésétől számított lehetőleg 24 órán belül bejelenti az esetet az illetékes nemzeti hatóságnak.
A szolgáltatónak az illetékes nemzeti hatósághoz intézett bejelentésében fel kell tüntetnie az I. mellékletben meghatározott adatokat.
Úgy kell tekinteni, hogy személyes adatok megsértésének észlelésére került sor, ha egy, a személyes adatok megsértését eredményező biztonsági esemény bekövetkeztéről a szolgáltató kellő tudomást szerzett ahhoz, hogy e rendeletnek megfelelően érdemi értesítést tegyen.
(3) Amennyiben nem áll rendelkezésre az I. mellékletben előírt valamennyi adat, és a személyes adatok megsértésének esete további vizsgálatot igényel, megengedhető, hogy a szolgáltató a személyes adatok megsértésétől számított 24 órán belül első bejelentést intézzen az illetékes nemzeti hatósághoz. Az illetékes nemzeti hatósághoz intézett első bejelentésnek az I. melléklet 1. szakaszában előírt információkat kell tartalmaznia. A szolgáltatónak a lehető leghamarabb - legkésőbb az első bejelentést követő három napon belül - második bejelentést kell intéznie az illetékes nemzeti hatósághoz. A második bejelentésnek tartalmaznia kell az I. melléklet 2. szakaszában foglalt információkat, és szükség esetén aktualizálnia kell a már benyújtott információkat.
Amennyiben a szolgáltató az általa folytatott vizsgálat ellenére sem tudja valamennyi információt az első bejelentéstől számított háromnapos határidőn belül benyújtani, a szolgáltatónak a rendelkezésére álló lehető legtöbb információt be kell jelentenie ezen határidőn belül, és az illetékes nemzeti hatósághoz részletes indoklást kell benyújtania a fennmaradó információ késedelmes bejelentéséről. A szolgáltatónak a lehető leghamarabb sort kell kerítenie a fennmaradó információknak az illetékes hatósághoz való eljuttatására és - szükség esetén - a már benyújtott információk aktualizálására.
(4) Az illetékes nemzeti hatóságnak valamennyi, az érintett tagállamban letelepedett szolgáltatót el kell látnia egy, a személyes adatok megsértésének bejelentésére, valamint az eljárásokról szóló információkhoz való hozzáférésre és azok felhasználására szolgáló biztonságos elektronikus eszközzel. E rendelkezés alkalmazásának megkönnyítése céljából a Bizottság szükség esetén találkozókat szervez az illetékes nemzeti hatóságokkal.
(5) Ha a személyes adatok megsértése a személyes adatok megsértésének bejelentése szerinti illetékes nemzeti hatóság tagállamától eltérő tagállambeli előfizetőket vagy magánszemélyeket érint, az illetékes nemzeti hatóság értesíti a többi érintett nemzeti hatóságot.
E rendelkezés alkalmazásának megkönnyítésére a Bizottság összeállítja és naprakészen tartja az illetékes nemzeti hatóságok és a megfelelő kapcsolattartási pontok jegyzékét.
3. cikk
Az előfizető vagy a magánszemély értesítése
(1) Amennyiben a személyes adatok megsértése várhatóan hátrányosan érinti egy előfizető vagy magánszemély személyes adatainak vagy magánéletének védelmét, a szolgáltató a 2. cikkben említett bejelentésen felül az előfizetőt vagy a magánszemélyt is értesíti az eseményről.
(2) Azt, hogy a személyes adatok megsértése várhatóan hátrányosan érinti-e az előfizető vagy a magánszemély személyes adatainak vagy magánéletének védelmét, különösen a következő körülményekre való tekintettel kell mérlegelni:
a)
az érintett személyes adatok jellege és tartalma, különösen akkor, ha azok pénzügyi információkat, a 95/46/EK irányelv 8. cikkének (1) bekezdésében szereplő különleges adatkategóriákat, illetőleg helymeghatározó adatokat, internetes naplófájlokat, internetes böngészési előzményeket, elektronikus levelezési adatokat és tételes híváslistákat érintenek;
b)
a személyes adatok megsértésének várható következményei az érintett előfizetőre vagy magánszemélyre nézve, különösen akkor, ha a személyes adatok megsértése személyazonosság-lopáshoz, személyazonossággal való visszaéléshez, testi sérelemhez, lelki gyötrelemhez, a becsület csorbításához vagy hírnévrontáshoz vezethet; valamint
c)
a személyes adatok megsértésének körülményei, különösen akkor, ha az adatok eltulajdonítására került sor, vagy a szolgáltató tud róla, hogy az adatok jogosulatlan harmadik fél tulajdonában vannak.
(3) Az előfizető, illetőleg a magánszemély értesítésére a személyes adatok megsértésének - a 2. cikk (2) bekezdése harmadik albekezdésének megfelelő - észlelése után indokolatlan késedelem nélkül sort kell keríteni. Ez nem függ a személyes adat megsértéséről az illetékes nemzeti hatósághoz a 2. cikk értelmében intézendő bejelentéstől.
(4) A szolgáltató az előfizetőhöz vagy magánszemélyhez intézett értesítésében feltünteti a II. mellékletben meghatározott adatokat. Az előfizetőhöz vagy magánszemélyhez intézett értesítést világosan és közérthetően kell megfogalmazni. A szolgáltató nem használhatja fel az értesítést új vagy kiegészítő szolgáltatások népszerűsítésére vagy reklámozására.
(5) Kivételes körülmények között, ha az előfizető, illetőleg a magánszemély értesítése veszélyeztetheti a személyes adat megsértésének megfelelő kivizsgálását, a szolgáltató - az illetékes nemzeti hatóság előzetes jóváhagyásával - olyan időpontra halaszthatja az előfizető, illetőleg a magánszemély értesítését, amelyet az illetékes nemzeti hatóság már alkalmasnak tart a személyes adat megsértéséről szóló, e cikk szerinti értesítés megtételére.
(6) A szolgáltató az előfizetőt, illetőleg a magánszemélyt olyan kommunikációs eszközzel értesíti a személyes adatok megsértéséről, amely biztosítja az információ gyors célba érését, és amely a tudomány és a technika mindenkori állása szerint megfelelően biztonságos. A személyes adatok megsértéséről szóló tájékoztatás csakis a személyes adatok megsértéséről szólhat, és más tárgyú tájékoztatással nem kapcsolható össze.
(7) Amennyiben a végfelhasználóval közvetlen szerződéses jogviszonyban álló szolgáltató - annak ellenére, hogy megfelelő erőfeszítéseket tett - nem tudja azonosítani a (3) bekezdésben említett határidőn belül azokat a magánszemélyeket, akiket a személyes adatok megsértése várhatóan hátrányosan érint, a szolgáltató ezeket a magánszemélyeket a megadott határidőn belül a megfelelő tagállam főbb országos vagy regionális tömegtájékoztatási eszközei útján közzétett hirdetmények révén is értesítheti. E hirdetményeknek tartalmazniuk kell a II. mellékletben meghatározott információkat, szükség esetén tömörített formában. Ez esetben a szolgáltatónak továbbra is minden ésszerű erőfeszítést meg kell tennie az érintett magánszemélyek azonosítására és a II. mellékletben meghatározott információkról való mihamarabbi értesítésére.
4. cikk
Technológiai védelmi intézkedések
(1) A 3. cikk (1) bekezdésétől eltérve az érintett előfizetőt vagy magánszemélyt nem kötelező értesíteni a személyes adatainak megsértéséről, ha a szolgáltató az illetékes nemzeti hatóság számára kielégítően igazolta, hogy megfelelő technológiai védelmi intézkedéseket vezetett be, és hogy a szóban forgó intézkedések alkalmazásra kerültek a biztonság sérelmével érintett adatok esetében. E technológiai védelmi intézkedéseknek értelmezhetetlenné kell tenniük az adatokat a hozzáférési joggal nem rendelkező személyek számára.
(2) Az adatok értelmezhetetlennek tekinthetők, ha:
a)
szabványos algoritmussal biztonságosan titkosítva vannak, az adatok dekódolásához használt kulcsot nem veszélyeztette a biztonságnak semmilyen megsértése, és az adatok dekódolásához használt kulcs úgy került generálásra, hogy az elérhető technológiai eszközökkel azt senki olyan nem derítheti ki, aki a kulcshoz nem jogosult hozzáférni; vagy
b)
kriptográfiai kulcsos szabványos hash függvénnyel kiszámolt hash értékkel helyettesítésre kerültek, az adatok hasítására használt kulcsot nem veszélyeztette a biztonságnak semmilyen megsértése, és az adatok hasításához használt kulcs úgy került generálásra, hogy az elérhető technológiai eszközökkel azt senki olyan nem derítheti ki, aki a kulcshoz nem jogosult hozzáférni.
(3) A Bizottság, miután a 29. cikk szerinti munkacsoporton keresztül egyeztetett az illetékes hatóságokkal, valamint egyeztetett az Európai Hálózat- és Információbiztonsági Ügynökséggel és az európai adatvédelmi biztossal, közzéteheti a jelenlegi gyakorlat szerint megfelelő, az (1) bekezdésben említett technológiai védelmi intézkedések tájékoztató jellegű jegyzékét.
5. cikk
Másik szolgáltató igénybevétele
Amennyiben az elektronikus hírközlési szolgáltatás egy részének nyújtásával másik szolgáltatót bíztak meg, amely nem áll közvetlen szerződéses jogviszonyban az előfizetőkkel, a személyes adatok megsértése esetén ez a másik szolgáltató az őt megbízó szolgáltatót köteles haladéktalanul értesíteni.
6. cikk
Jelentéstétel és felülvizsgálat
A Bizottság e rendelet hatálybalépésétől számított három éven belül jelentést készít e rendelet alkalmazásáról, továbbá annak eredményességéről és a szolgáltatókat, az előfizetőket, illetve a magánszemélyeket érintő hatásairól. A Bizottság a szóban forgó jelentés alapján felülvizsgálja a rendeletet.
7. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet 2013. augusztus 25-én lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. június 24-én.