ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 148/2013 НА КОМИСИЯТА
от 19 декември 2012 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции във връзка с регулаторните технически стандарти относно минималните данни, отчитани пред регистри на трансакции
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции (2), и по-специално член 9, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
С оглед на осигуряването на по-голяма гъвкавост контрагентите следва да могат да делегират отчитането за договор на другия контрагент или на трета страна. Контрагентите следва също така да могат да се договарят да делегират докладването на общо трето лице, включително на централен контрагент (ЦК), като последното подава пред регистъра на трансакции отчет, включващ таблица с необходимите полета. При тези обстоятелства и с цел да се гарантира качеството на данните, в отчета следва да се посочи, че той е от името на двамата контрагенти и че съдържа пълния набор от данни, които биха били посочени, ако те отчетат договора поотделно.
(2)
За да се избегнат несъответствия в таблиците с общи данни, всеки от контрагентите по договор за дериват следва да гарантира, че за отчитаните общи данни двете страни по трансакцията са постигнали споразумение. Единен идентификационен код на трансакцията ще помогне за съгласуване на данните, в случай че контрагентите се отчитат пред различни регистри на трансакции.
(3)
За да се избегне двойното отчитане и за да се намали тежестта по отчитането, когато един контрагент или ЦК отчита трансакция от името на двамата контрагенти, контрагентът или ЦК следва да може да изпраща един отчет пред регистъра на трансакции, съдържащ съответната информация.
(4)
Остойностяването на договорите за деривати е от съществено значение, за да се даде възможност на регулаторните органи да изпълняват своите задължения, по-специално когато става въпрос за финансовата стабилност. Оценката на договора по пазарна стойност или оценката на базата на модел показва вида и размера на експозициите, свързани с този договор, и допълва информацията за първоначалната стойност, посочена в договора.
(5)
Събирането на информация относно обезпечението, свързано с конкретен договор, е от голямо значение за подсигуряването на подходящо проследяване на експозициите. За тази цел контрагентите, които обезпечават своите трансакции, следва да отчитат подробностите за тези обезпечения на ниво трансакция. Когато обезпечението се изчислява на базата на нетните позиции, произтичащи от пакет от договори, и следователно не се предоставя на база трансакция, а на база портфейл, контрагентите следва да са в състояние да отчитат портфейла с помощта на единен код или система на номериране, определена от контрагента. Този единен код следва да обозначава конкретния портфейл, за който се разменят обезпечения, когато контрагентът има повече от един портфейл, а също така следва да гарантира, че договор за дериват може да бъде обвързан с даден портфейл, за който има обезпечение.
(6)
Настоящият регламент се основава на проектите на регулаторни технически стандарти, представени от Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП) на Комисията, и отразява значението на ролята на регистрите на трансакции за подобряване прозрачността на пазарите за гражданите и регулаторните органи, за данните, които трябва да бъдат предавани и предоставяни от регистрите на трансакции в зависимост от класа деривати и естеството на трансакцията.
(7)
ЕОЦКП се консултира със съответните органи и членовете на Европейската система на централните банки (ЕСЦБ), преди да представи проектите на регулаторни технически стандарти, на които се основава настоящият регламент. Съгласно член 10 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (3) ЕОЦКП също така проведе открити обществени консултации по тези проекти на регулаторни технически стандарти, анализира потенциалните свързани с тях разходи и ползи и поиска становището на Групата на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите, създадена в съответствие с член 37 от посочения регламент,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Подробни данни, които трябва да бъдат посочени при отчитането по член 9, параграф 1 и параграф 3 от Регламент (ЕС) № 648/2012
1. Отчетите за регистрите на трансакции включват:
а)
данните, посочени в таблица 1 от приложението, която съдържа информация, отнасяща се за контрагентите по договор;
б)
информацията, посочена в таблица 2 от приложението, в която се съдържат подробни данни, отнасящи се до договор за дериват, сключен между двама контрагенти.
2. За целите на параграф 1 сключването на договор означава „изпълнение на сделка“, както е посочено в член 25, параграф 3 от Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4).
3. Когато даден отчет е изготвен от името на двамата контрагенти, той съдържа информацията, посочена в таблица 1 от приложението, във връзка с всеки от контрагентите. Информацията, посочена в таблица 2 от приложението, се подава само веднъж.
4. Когато даден отчет е изготвен от името на двама контрагенти, в него се посочва този факт, както е указано в поле 9 от таблица 1 от приложението.
5. Когато единият от контрагентите отчита подробни данни за договор пред регистъра на трансакции от името на другия контрагент или когато трето лице отчита договора пред регистъра на трансакции от името на единия или на двамата контрагенти, отчитаните подробности включват пълния набор от данни, който би бил предаден, ако договорите се отчитат пред регистъра на трансакции от всеки контрагент поотделно.
6. Когато договор за дериват включва характеристики, типични за повече от един базов актив, както е посочено в таблица 2 от приложението, в отчета се посочва класът активи, на който в най-голяма степен прилича договорът и за който контрагентите са постигнали съгласие преди изпращането на отчета.
Член 2
Трансакции, преминали през клиринг
1. Когато на съществуващ договор впоследствие е направен клиринг от централен контрагент, клирингът се отчита като промяна на съществуващия договор.
2. В случаите, когато договорът е сключен на място за търговия и е преминал през клиринг от ЦК по такъв начин, че контрагентът не знае кой е другият контрагент, отчитащият се контрагент определя ЦК като свой контрагент.
Член 3
Отчитане на експозиции
1. Данните за изискваното обезпечение съгласно таблица 1 от приложението включват цялото предоставено обезпечение.
2. Когато контрагентът не прави обезпечение на ниво трансакции, контрагентите отчитат пред регистъра на трансакции обезпечението, предоставено на база портфейл.
3. Когато обезпечението, свързано с договор, се отчита на база портфейл, отчитащият се контрагент посочва пред регистъра на трансакции кода, идентифициращ портфейла от предоставени обезпечения за другия контрагент, свързан с отчитания договор.
4. От нефинансови контрагенти, различни от посочените в член 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012, не се изисква докладване на обезпечение, пазарна оценка или оценка на база модел за договорите, посочени в таблица 1 от приложението.
5. За договори, преминали през клиринг от ЦК, пазарната оценка се осигурява само от ЦК.
Член 4
Дневник за отчетите
Промените на данни, вписани в регистрите на трансакции, се отбелязват в дневник, като се посочват лицето или лицата, които са поискали промяната, включително, ако е приложимо, самият регистър на трансакции, причината или причините за такава промяна, датата и часа и ясно описание на промените, включително старото и новото съдържание на съответните данни, както е указано в полета 58 и 59 от таблица 2 от приложението.
Член 5
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 декември 2012 година.
A BIZOTTSÁG 148/2013/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2012. december 19.)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, a központi szerződő felekről és a kereskedési adattárakról szóló 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a kereskedési adattáraknak bejelentendő adatok minimális részleteit meghatározó szabályozási technikai standardok tekintetében történő kiegészítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Központi Bank véleményére (1),
tekintettel a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, a központi szerződő felekről és a kereskedési adattárakról szóló, 2012. július 4-i 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 9. cikke (5) bekezdésére,
mivel:
(1)
A rugalmasság biztosítása érdekében az egyik szerződő fél számára lehetővé kell tenni, hogy az ügylet bejelentésének feladatát átruházza a másik szerződő félre vagy egy harmadik félre. A szerződő felek számára emellett lehetővé kell tenni, hogy megállapodjanak a bejelentés feladatának egy közösen meghatározott harmadik jogalanyra, például egy központi szerződő félre való átruházásáról, amely a kereskedési adattárnak egyetlen, a vonatkozó táblázatokat tartalmazó bejelentést nyújt be. Fenti esetekben az adatminőség biztosítása érdekében fel kell tüntetni a bejelentésben, hogy azt mindkét szerződő fél nevében nyújtották be, és hogy a bejelentés minden olyan adatot tartalmaz, amelyet az ügylet külön történő bejelentése esetében is benyújtottak volna.
(2)
A közös adatokat tartalmazó táblázatokban esetlegesen felmerülő következetlenségek elkerülésére egy adott származtatott ügylet egyes szerződő felei kötelesek garantálni, hogy egyeztették egymás között a bejelentett közös adatokat. Az ügyletre vonatkozó egyedi azonosító elősegíti az adatok egyeztetését olyan esetekben, amikor a szerződő felek a bejelentést különböző kereskedési adattárakhoz nyújtják be.
(3)
Annak érdekében, hogy elkerülhető legyen a kettős jelentéstétel, valamint, hogy csökkenthetők legyenek a bejelentéssel kapcsolatos ráfordítások, azokban az esetekben, amikor az egyik szerződő fél vagy a központi szerződő fél a bejelentést mindkét szerződő fél nevében nyújtja be, a szerződő fél vagy a központi szerződő fél számára lehetővé kell tenni, hogy a kereskedési adattárnak egyetlen, valamennyi vonatkozó adatot tartalmazó bejelentést nyújtson be.
(4)
A szabályozó hatóságok - különösen a pénzügyi stabilitást érintő - megbízatásainak teljesítéséhez alapvető fontosságú a származtatott ügyletek értékelése. Egy ügyletnek a piaci értéken történő vagy modell alapú értékelése jelzi az ügylettel kapcsolatos kitettségek előjelét és mértékét, valamint kiegészíti a szerződésben az eredeti érték vonatkozásában meghatározott adatokat.
(5)
A kitettségek megfelelő ellenőrzésének biztosításához elengedhetetlen az adott szerződéshez kapcsolódó biztosítékeszközökre vonatkozó információk összegyűjtése. Ezért az ügyleteiket biztosítékeszközökkel fedező szerződő feleknek az egyes ügyletek vonatkozásában be kell jelenteniük az azokhoz kapcsolódó biztosítékeszközök adatait. Ha a biztosítékeszközök kiszámítása egy ügyletcsomagból adódó nettó pozíciók alapján történik, és így a biztosítékeszközök nyújtására nem ügyleti, hanem portfóliószinten kerül sor, a szerződő felek számára lehetővé kell tenni, hogy a portfóliót az egyik szerződő fél által megállapított egyedi kóddal vagy számozási rendszer alkalmazásával jelentsék be. Az egyedi kódnak az egynél több portfólióval rendelkező szerződő felek esetében annak a meghatározott portfóliónak a beazonosítására kell szolgálnia, amellyel kapcsolatban a biztosítékeszközöket nyújtják, továbbá az egyedi kódnak biztosítania kell a származtatott ügyletnek egy meghatározott, biztosítékeszközökkel fedezett portfólióhoz való hozzárendelhetőségét.
(6)
Ez a rendelet az Európai Értékpapírpiaci Hatóság (EÉPH) által a Bizottságnak benyújtott szabályozási technikaistandard-tervezeten alapul és egyrészt tükrözi a kereskedési adattárak abban vállalt fontos szerepét, hogy a piac átláthatóbbá váljon a közvélemény és a szabályozó hatóságok számára, másrészt meghatározza a kereskedési adattárak felé bejelentendő, általuk feldolgozandó és rendelkezésre bocsátandó adatokat, amelyek a származtatott termékek kategóriájától és a kereskedés fajtájától függenek.
(7)
Az e rendelet alapját képező szabályozási technikaistandard-tervezetek benyújtása előtt az EÉPH konzultált az érintett hatóságokkal és a Központi Bankok Európai Rendszerének (KBER) tagjaival. Az EÉPH az európai felügyeleti hatóság (Európai Értékpapírpiaci Hatóság) létrehozásáról szóló, 2010. november 24-i 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) 10. cikkével összhangban nyilvános konzultációkat folytatott továbbá e szabályozási technikaistandard-tervezetek kapcsán, elemezte a lehetséges kapcsolódó költségeket és hasznokat, és kikérte az említett rendelet 37. cikke szerint létrehozott EÉPH Értékpapírpiaci Érdekképviseleti Csoport véleményét,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 648/2012/EU rendelet 9. cikke (1) és (3) bekezdésének megfelelő bejelentésekben meghatározandó részletes adatok
(1) A kereskedési adattárnak benyújtott bejelentések a következőket tartalmazzák:
a)
az ügylet szerződő feleire vonatkozó, a melléklet 1. táblázatában meghatározott adatok;
b)
a két szerződő fél által megkötött származtatott ügyletre vonatkozó, a melléklet 2. táblázatában meghatározott adatok.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában „egy ügylet megkötése” a 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) 25. cikkének (3) bekezdésében említett „ügyletek végzését” jelenti.
(3) Ha a két szerződő fél nevében egy bejelentés készül, az mindkét szerződő fél vonatkozásában tartalmazza a melléklet 1. táblázatában meghatározott adatokat. A melléklet 2. táblázatában meghatározott adatokat csak egyszer kell benyújtani.
(4) Ha a két szerződő fél nevében egy bejelentés készül, a melléklet 1. táblázata 9. mezőjének megfelelően jelezni kell ezt a tényt.
(5) Ha valamely ügylet adatait a kereskedési adattár felé az egyik szerződő fél jelenti be a másik szerződő fél nevében, vagy ha az ügylet adatait a kereskedési adattár felé egy harmadik jogalany jelenti be egyik vagy mindkét szerződő fél nevében, a bejelentett adatoknak tartalmazniuk kell valamennyi olyan adatot, amelyet az egyes szerződő felek az ügylet egymástól függetlenül történő bejelentése esetén közölnének a kereskedési adattár felé.
(6) Ha egy származtatott ügylet olyan jellemzőkkel rendelkezik, amelyek a melléklet 2. táblázatában meghatározott, alapul szolgáló eszközök közül egynél többre is vonatkozhatnak, a bejelentésben meg kell jelölni azt az eszközosztályt, amelyhez az ügylet - a szerződő feleknek a bejelentés kereskedési adattárnak történő benyújtását megelőzően hozott megállapodása értelmében - leginkább sorolandó.
2. cikk
Elszámolt ügyletek
(1) Ha egy meglévő ügylet elszámolása a későbbiekben egy központi szerződő félen keresztül történik, az elszámolást a meglévő ügylet módosításaként kell bejelenteni.
(2) Ha az ügylet megkötésére kereskedési helyszínen, elszámolására pedig egy központi szerződő fél által kerül sor oly módon, hogy az egyik szerződő fél előtt nem ismert a másik szerződő fél személyazonossága, a bejelentést végző szerződő fél a központi szerződő felet adja meg másik szerződő félként.
3. cikk
A kitettségek bejelentése
(1) A melléklet 1. táblázatában a biztosítékeszközök tekintetében előírt adatok valamennyi nyújtott biztosítékeszközre kiterjednek.
(2) Ha a biztosítékeszközök nem ügyleti szinten nyújtanak fedezetet, a szerződő felek a portfólió szintjén nyújtott biztosítékeszközöket jelentik be a kereskedési adattárnak.
(3) Ha az ügylethez kapcsolódó biztosítékeszközöket portfóliószinten jelentik be, a bejelentő szerződő fél a kereskedési adattár felé közöl egy azonosító kódot, amely alapján beazonosítható azoknak a biztosítékoknak a portfóliója, amelyeket a bejelentett ügylethez kapcsolódóan a másik szerződő fél számára nyújtottak.
(4) A 648/2012/EU rendelet 10. cikkében említetteken kívüli nem pénzügyi szerződő felek nem kötelesek a melléklet 1. táblázatában említett biztosítékeszközöknek, valamint az ügyletek piaci értéken történő vagy modell alapú értékelésének a bejelentésére.
(5) Az olyan ügyletek esetében, amelyek elszámolására a központi szerződő félen keresztül kerül sor, a piaci értéken történő értékeléseket csak a központi szerződő félnek kell bejelentenie.
4. cikk
Változásnapló
A kereskedési adattárakban nyilvántartott adatok változásait naplóban kell rögzíteni olyan módon, hogy beazonosítható(k) legyen(ek) a módosítást kérelmező személy(ek), és adott esetben a kereskedési adattár is, a változás oka, a módosítás dátuma, időbélyegzője és egyértelmű leírása, ideértve a vonatkozó adat régi és új tartalmát, a melléklet 2. táblázatának 58. és 59. mezőjének megfelelően.
5. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. december 19-én.