РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 22 януари 2013 година
за разрешаване на засилено сътрудничество в областта на данъка върху финансовите сделки
(2013/52/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 329, параграф 1 от него,
като взе предвид исканията, отправени от Кралство Белгия, Федерална република Германия, Република Естония, Република Гърция, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Австрия, Португалската република, Република Словения и Словашката република,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид одобрението на Европейския парламент,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 3, параграф 3 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) Съюзът установява вътрешен пазар.
(2)
В съответствие с член 113 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) Съветът приема разпоредби за хармонизиране на законодателството относно данъците върху оборота, акцизите и другите форми на косвено данъчно облагане, в степента, в която такава хармонизация е необходима за осигуряване създаването и функционирането на вътрешния пазар и за предотвратяване на нарушаването на конкуренцията.
(3)
През 2011 г. Комисията взе под внимание дискусията на всички нива относно допълнително облагане на финансовия сектор. Тази дискусия е израз на желанието да се гарантира, че финансовият сектор поема справедлив и съществен дял от разходите, свързани с кризата, и че в бъдеще ще подлежи на равнопоставено облагане спрямо други сектори, както и на стремежа да се премахнат стимулите за прекомерно рискови дейности на финансовите институции, да се допълнят регулаторните мерки, с които се цели избягване на бъдещи кризи, и да се генерират допълнителни приходи за общите бюджети или за конкретни политически цели.
(4)
В този контекст на 28 септември 2011 г. Комисията прие предложение за Директива на Съвета относно обща система на данък върху финансовите сделки и за изменение на Директива 2008/7/ЕО (1). Основната цел на предложението беше да се осигури правилно функциониране на вътрешния пазар и да се избегне нарушаване на конкуренцията.
(5)
На заседанието на Съвета от 22 юни 2012 г. беше установено, че липсва единодушна подкрепа за предложената от Комисията обща система за данък върху финансовите сделки (ДФС). На заседанието си от 29 юни 2012 г. Европейският съвет заключи, че предложената директива няма да бъде приета от Съвета в разумен срок. На заседанието на Съвета на 10 юли 2012 г. бяха отбелязани оставащите съществени различия в мненията по отношение на необходимостта от създаване на обща система на ДФС на равнището на Съюза и беше потвърдено, че принципът на хармонизирано данъчно облагане на финансовите сделки няма в близко бъдеще да получи единодушна подкрепа в рамките на Съвета.
(6)
При тези обстоятелства единадесет държави-членки, а именно Белгия, Германия, Естония, Гърция, Испания, Франция, Италия, Австрия, Португалия, Словения и Словакия отправиха искания до Комисията с писма, получени между 28 септември и 23 октомври 2012 г., в които се посочва, че желаят да установят засилено сътрудничество помежду си в областта на ДФС. Тези държави-членки поискаха обхватът и целите на засиленото сътрудничество да се основават на предложението на Комисията за директива от 28 септември 2011 г. Отбелязана беше по-специално необходимостта от предотвратяване на действия за избягване на данъчно облагане, данъчни нарушения и прехвърляне към други юрисдикции.
(7)
Засиленото сътрудничество следва да осигури необходимата правна уредба за създаването на обща система на ДФС в участващите държави-членки и да гарантира, че са хармонизирани основните данъчни характеристики. Следва, доколкото е възможно, да бъдат избегнати стимулите за данъчен арбитраж и изкривяванията при разпределяне на средствата между финансовите пазари, както и възможностите за двойно данъчно облагане или двойно необлагане, а също и действията за избягване на данъчно облагане.
(8)
Условията, установени в член 20 от ДЕС и в членове 326 и 329 от ДФЕС, са изпълнени.
(9)
На заседанието на Съвета от 29 юни 2012 г. беше посочено, че целта за приемане на обща система за ДФС не може да бъде постигната в разумен срок от Съюза като цяло и това беше потвърдено на заседанието на Съвета от 10 юли 2012 г. Следователно е изпълнено изискването по член 20, параграф 2 от ДЕС, според което засиленото сътрудничество може да бъде установено единствено като крайна мярка.
(10)
Материалноправната област, в която ще се осъществява засиленото сътрудничество - а именно създаването на обща система на ДФС в рамките на Съюза, попада в обхвата на член 113 от ДФЕС и следователно в обхвата на Договорите.
(11)
Засиленото сътрудничество в областта на създаването на обща система на ДФС има за цел да осигури правилното функциониране на вътрешния пазар. Чрез това сътрудничество се избягва едновременното съществуване на различни национални режими, а оттам - ненужното фрагментиране на пазара, както и последващите проблеми под формата на нарушаване на конкуренцията, отклонения в търговията между различните продукти, участници и географски региони, и стимули, насърчаващи стопанските субекти да избягват данъчното облагане чрез операции с ниска икономическа стойност. Тези въпроси са от особено значение във финансовата област, която се отличава с високо мобилни данъчни основи. По този начин засиленото сътрудничество благоприятства осъществяването на целите на Съюза, защитава интересите му и засилва процеса на интеграция в съответствие с член 20, параграф 1 от ДЕС.
(12)
Създаването на обща хармонизирана система на ДФС не е включено в списъка с областите от изключителната компетентност на Съюза, установен в член 3, параграф 1 от ДФЕС. Тъй като тя служи за функционирането на вътрешния пазар, съгласно член 113 от ДФЕС тя попада в обхвата на споделената компетентност на Съюза по смисъла на член 4 от ДФЕС и следователно не е от изключителната компетентност на Съюза.
(13)
Засиленото сътрудничество във въпросната област е в съответствие с Договорите и с правото на Съюза съгласно член 326, първа алинея от ДФЕС. Съгласно член 326, втора алинея от ДФЕС то няма да засяга вътрешния пазар, нито икономическото, социалното и териториалното сближаване, не представлява пречка, нито дискриминация спрямо търговията между държавите-членки и не предизвиква нарушения на конкуренцията между тях.
(14)
В съответствие с член 327 от ДФЕС засиленото сътрудничество в съответната област зачита компетентността, правата и задълженията на държавите-членки, които не участват в него. Тази система няма да попречи на неучастващите държави-членки да запазят или да въведат ДФС въз основа на нехармонизирани национални правила. Общата система на ДФС ще определи данъчните права на участващите държави-членки единствено въз основа на подходящи критерии за привързване.
(15)
При изпълнение на всяко от условията за участие, изложени в настоящото решение, и в съответствие с член 328 от ДФЕС засиленото сътрудничество в посочената в решението област е отворено по всяко време за всички държави-членки, желаещи да спазват вече приетите в тази насока актове,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
На Кралство Белгия, Федерална република Германия, Република Естония, Република Гърция, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Австрия, Португалската република, Република Словения и Словашката република се разрешава да установят засилено сътрудничество помежду си в областта на създаването на обща система на данък върху финансовите сделки, като за целта прилагат съответните разпоредби на Договорите.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 22 януари 2013 година.
A TANÁCS HATÁROZATA
(2013. január 22.)
a pénzügyi tranzakciós adó területén létrehozandó megerősített együttműködésre való felhatalmazásról
(2013/52/EU)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 329. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel a Belga Királyság, a Németországi Szövetségi Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Görög Köztársaság, a Spanyol Királyság, a Francia Köztársaság, az Olasz Köztársaság, az Osztrák Köztársaság, a Portugál Köztársaság, a Szlovén Köztársaság és a Szlovák Köztársaság kérelmére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament egyetértésére,
mivel:
(1)
Az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 3. cikkének (3) bekezdése értelmében az Unió belső piacot hoz létre.
(2)
Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 113. cikke alapján a Tanács rendelkezéseket fogad el a forgalmi adók, a jövedéki adók és a közvetett adók egyéb formáira vonatkozó jogszabályok olyan mértékű harmonizálására, amennyire az ilyen harmonizáció a belső piac létrehozásához, működéséhez, és a verseny torzulásának elkerüléséhez szükséges.
(3)
A Bizottság 2011-ben megállapította, hogy minden szinten vita folyik a pénzügyi ágazat további adóztatásáról. Ez a vita abból a kívánalomból ered, hogy a pénzügyi ágazat méltányosan és jelentős mértékben járuljon hozzá a válság költségeinek fedezéséhez, és hogy az ágazat adóztatása a jövőben a többi ágazathoz viszonyítva tisztességes alapon történjen, továbbá hogy a pénzügyi intézmények számára ne legyenek kifizetődők a túlzottan kockázatos tevékenységek, hogy e határozat kiegészítse a jövőbeli válságok elkerülését célzó szabályozási intézkedéseket, valamint hogy további bevétel keletkezzen az általános költségvetések számára vagy adott szakpolitikai célokra.
(4)
Mindezek fényében a Bizottság 2011. szeptember 28-án elfogadta a pénzügyi tranzakciós adó közös rendszeréről és a 2008/7/EK irányelv módosításáról szóló tanácsi irányelvre irányuló javaslatot (1). E javaslat fő célja a belső piac megfelelő működésének biztosítása és a verseny torzulásának elkerülése volt.
(5)
A Tanács a 2012. június 22-i ülésén megállapította, hogy a pénzügyi tranzakciós adó közös rendszere, amelyre a Bizottság javaslata vonatkozik, nem élvez egyhangú támogatást. Az Európai Tanács 2012. június 29-én arra a következtetésre jutott, hogy a Tanács belátható időn belül nem fogja elfogadni a javasolt irányelvet. A Tanács 2012. július 10-i ülésén utalás történt arra, hogy tartós és jelentős véleménykülönbségek állnak fenn a tekintetben, hogy szükség van-e uniós szinten a pénzügyi tranzakciós adó közös rendszerének létrehozására, és a résztvevők megerősítették, hogy a pénzügyi tranzakciók harmonizált megadóztatásának elve belátható időn belül nem kap egyhangú támogatást a Tanácson belül.
(6)
Ezen körülmények között tizenegy tagállam, nevezetesen Belgium, Németország, Észtország, Görögország, Spanyolország, Franciaország, Olaszország, Ausztria, Portugália, Szlovénia és Szlovákia 2012. szeptember 28. és október 23. között beérkezett levelek útján kérelemmel fordult a Bizottsághoz, jelezve, hogy a pénzügyi tranzakciós adó terén megerősített együttműködést kívánnak létrehozni. Ezek a tagállamok azt kérelmezték, hogy a megerősített együttműködés hatálya és célkitűzései a Bizottság 2011. szeptember 28-án előterjesztett irányelvjavaslatán alapuljanak. Ezenfelül hivatkoztak konkrétan arra is, hogy el kell kerülni az adócsalási kísérleteket, a torzulásokat és a más joghatóságba való áttelepüléseket.
(7)
A megerősített együttműködés célja, hogy biztosítsa a részt vevő tagállamokban a pénzügyi tranzakciós adó közös rendszerének létrehozásához szükséges jogi keretet és azt, hogy az adó alapvető elemei harmonizáltak legyenek. Ezáltal a lehető legnagyobb mértékben küszöbölhetők az adózási arbitrázsra ösztönző tényezők és a pénzügyi piacok közötti allokációs torzulások, valamint a kettős adóztatás és az adózás elmaradása, illetve az adócsalási kísérletek.
(8)
Az EUSZ 20. cikkében, valamint az EUMSZ 326. és 329. cikkében előírt feltételek teljesülnek.
(9)
A 2012. június 29-i tanácsi ülésen jegyzőkönyvbe került, 2012. július 10-én pedig megerősítést nyert, hogy a pénzügyi tranzakciós adó közös rendszerének elfogadására irányuló célkitűzés az Unió egésze által ésszerű határidőn belül nem érhető el. Következésképpen teljesül az EUSZ 20. cikkének (2) bekezdésében előírt követelmény, miszerint megerősített együttműködést csak végső lehetőségként lehet létrehozni.
(10)
Az érintett terület, amelyen a megerősített együttműködés zajlana, nevezetesen a pénzügyi tranzakciós adó közös rendszerének az Unión belüli létrehozása az EUMSZ 113. cikkének és így a Szerződéseknek az alkalmazási körébe tartozó terület.
(11)
A pénzügyi tranzakciós adó közös rendszerének létrehozása területén folytatott megerősített együttműködés célja a belső piac megfelelő működésének biztosítása. Az ilyen magas szintű együttműködéssel megszüntethető a különböző nemzeti rendszerek párhuzamos létezése, így elkerülhető a piac indokolatlan széttöredezése és az ebből adódó olyan problémák, mint a versenytorzulás vagy a kereskedelem eltérülése bizonyos termékek, szereplők és földrajzi területek között, valamint a gazdasági szereplőket a kis gazdasági értékű műveletek révén végrehajtott adóelkerülésre ösztönző tényezők. Ezek a kérdések különösen fontosak az érintett területen, amelyre az igen mobil adóalapok jellemzőek. Ily módon a megerősített együttműködés az EUSZ 20. cikkének (1) bekezdése értelmében előmozdítja az Unió célkitűzéseit, védi az Unió érdekeit, és erősíti az integráció folyamatát.
(12)
A pénzügyi tranzakciós adó közös harmonizált rendszerének létrehozása nem tartozik az Uniónak az EUMSZ 3. cikkének (1) bekezdésében felsorolt kizárólagos hatáskörei közé. Mivel az EUMSZ 113. cikkével összhangban a belső piac működését szolgálja, az Uniónak az EUMSZ 4. cikke szerinti megosztott hatáskörébe, azaz az Unió nem kizárólagos hatáskörébe tartozik.
(13)
Az érintett területen folytatott megerősített együttműködés az EUMSZ 326. cikke első bekezdésének megfelelően összeegyeztethető a Szerződésekkel és az Unió jogával. Az EUMSZ 326. cikkének második bekezdésével összhangban nem befolyásolja hátrányosan a belső piacot, sem a gazdasági, társadalmi és területi kohéziót, nem jelent megkülönböztetést vagy akadályt a tagállamok közötti kereskedelemben, és nem torzítja közöttük a versenyt.
(14)
A szóban forgó területen folytatott megerősített együttműködés az EUMSZ 327. cikkének megfelelően tiszteletben tartja a részt nem vevő tagállamok hatásköreit, jogait és kötelezettségeit. Egy ilyen rendszer nem befolyásolja a részt nem vevő tagállamok azon lehetőségét, hogy nem harmonizált nemzeti szabályok alapján pénzügyi tranzakciós adót tartsanak fenn vagy vezessenek be. A pénzügyi tranzakciós adó közös rendszere csak a megfelelő kapcsoló elvek alapján ruház adóztatási jogokat a részt vevő tagállamokra.
(15)
Az EUMSZ 328. cikkével összhangban az e határozatban foglalt részvételi feltételeknek való megfelelés esetén az említett területen való megerősített együttműködés mindenkor nyitva áll mindazon tagállamok számára, amelyek az annak keretében már elfogadott jogi aktusoknak meg kívánnak felelni,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Belga Királyság, a Németországi Szövetségi Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Görög Köztársaság, a Spanyol Királyság, a Francia Köztársaság, az Olasz Köztársaság, az Osztrák Köztársaság, a Portugál Köztársaság, a Szlovén Köztársaság és a Szlovák Köztársaság felhatalmazást kap arra, hogy a Szerződések vonatkozó rendelkezéseinek alkalmazásával a pénzügyi tranzakciós adó közös rendszerének létrehozása területén megerősített együttműködést hozzon létre.
2. cikk
Ez a határozat elfogadása napján lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2013. január 22-én.