РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1307/2014 НА КОМИСИЯТА
от 8 декември 2014 година
за определяне на критериите и географските райони на пасищата с висока степен на биоразнообразие за целите по член 7б, параграф 3, буква в) от Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за целите по член 17, параграф 3, буква в) от Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1998 г. относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 93/12/ЕИО на Съвета (1), изменена с Директива 2009/30/ЕО (2), и по-специално член 7б, параграф 3, буква в), алинея втора от нея,
като взе предвид Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници и за изменение и впоследствие за отмяна на директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО (3), и по-специално член 17, параграф 3, буква в), алинея втора от нея,
като има предвид, че:
(1)
В Директиви 98/70/ЕО и 2009/28/ЕО е посочено, че транспортните биогорива и другите течни горива от биомаса могат да се отчитат във връзка с изпълнението на определените цели и съответните икономически оператори могат да ползват публична подкрепа при условие че са спазени критериите за устойчиво развито производство, формулирани в тези директиви. В рамките на тази схема транспортните биогорива и другите течни горива от биомаса могат да бъдат включвани в отчитането на постигане на целите само в случай че не са произведени от суровини, получени от земи, които през или след януари 2008 г. са били пасища с висока степен на биоразнообразие, освен в случаите на изкуствено създадени пасища с висока степен на биоразнообразие, за които има доказателства, че добивът на съответната суровина е необходим за запазване на тяхното състояние като пасища.
(2)
В член 17, параграф 3, буква в), последната алинея от Директива 2009/28/ЕО и в член 7б, параграф 3, буква в), последната алинея от Директива 98/70/ЕО има изискване към Комисията да зададе критерии и географски райони във връзка с определянето кои пасища представляват пасища с висока степен на биоразнообразие по член 7б, параграф 3, буква в) от Директива 98/70/ЕО и член 17, параграф 3, буква в) от Директива 2009/28/ЕО.
(3)
В зависимост от климатичните зони съществуват различни видове пасища с висока степен на биоразнообразие, които могат да включват, inter alia, райони с ниска храстовидна растителност, пасбища, ливади, райони в саванaта, степи, райони с ниски дървета и храсти, наречени „скръби“, тундра и прерии. В тези райони се развиват разнообразни отличителни характеристики, например по отношение на степента на залесеност и интензивността на ползването за паша и коситба. Следователно за целите по член 7б, параграф 3, буква в) от Директива 98/70/ЕО и член 17, параграф 3, буква в) от Директива 2009/28/ЕО е уместно да се използва широкообхватно определение за понятието „пасище“.
(4)
В Директиви 98/70/ЕО и 2009/28/ЕО се прави разлика между естествени и изкуствени пасища с висока степен на биоразнообразие и са дадени съответни дефиниции за тези два вида пасища. Във връзка с това е уместно в тези дефиниции да бъдат включени критерии, отнасящи се за стопанисването. Също така, за целите по настоящия регламент е уместно деградиралите пасища да се считат за пасища с обедняла степен на биоразнообразие.
(5)
Спазването на изискванията по член 7б, параграф 3, буква в) от Директива 98/70/ЕО и по член 17, параграф 3, буква в) от Директива 2009/28/ЕО се верифицира в съответствие с член 7в, параграфи 1 и 3 от Директива 98/70/ЕО и член 18, параграфи 1 и 3 от Директива 2009/28/ЕО.
(6)
На международно равнище липсва изчерпателна информация за географските райони на пасищата с висока степен на биоразнообразие. Ето защо посочените в настоящия регламент данни се отнасят само за тези пасища с висока степен на биоразнообразие, за които вече има информация.
(7)
Предвидените в настоящия регламент мерки са съобразени със становището на Комитета по устойчиво развитото производство на транспортни биогорива и други течни горива от биомаса, учреден с член 25, параграф 2 от Директива 2009/28/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
За целите по член 7б, параграф 3, буква в) от Директива 98/70/ЕО и член 17, параграф 3, буква в) от Директива 2009/28/ЕО се прилагат следните критерии и определения:
1)
„пасище“ означава разположени на сушата екосистеми, в които в продължение на период от поне пет години преобладава непрекъснато тревиста или храстовидна растителност. Понятието включва ливади или пасбища, използвани за добив на сено, но не включва обработваемите земи, използвани за отглеждане на други култури, и земеделските земи, оставени временно като угари. Също така понятието не включва и трайно залесените зони съгласно определението в член 17, параграф 4, буква б) от Директива 2009/28/ЕО, освен ако те представляват агро-горски системи, включващи системи за земеползване, в които се отглеждат съвместно дървета и селскостопански култури или системи за отглеждане на фауна в селскостопански условия. Преобладаването на тревиста и храстовидна растителност означава, че тяхната сумарна заета площ е по-голяма от покритата от короните на дърветата площ в съответния участък.
2)
„човешка намеса“ означава организирана паша, коситба, подрязване, реколтиране или изгаряне.
3)
„естествено пасище с висока степен на биоразнообразие“ означава такова пасище, което:
а)
би престанало да бъде пасище при отсъствие на човешка намеса; и
б)
запазва своя състав от естествени биологични видове и екологични характеристики и процеси.
4)
„изкуствено пасище с висока степен на биоразнообразие“ означава такова пасище, което:
а)
би престанало да бъде пасище при отсъствие на човешка намеса; и
б)
не е деградирало, т.е. не се характеризира с дълготрайна загуба на биоразнообразие, дължаща се например на прекалено голямо използване за паша, механично увреждане на растителността, почвена ерозия или влошаване на качеството на почвата; и
в)
е богато на биологични видове, т.е. представлява:
i)
местообитание от голямо значение за опазването на критично застрашени, застрашени или уязвими биологични видове, класифицирани в Червения списък на застрашените видове на Международния съюз за опазване на природата, или в други списъци с подобно предназначение на застрашени видове или местообитания, формулирани в националното законодателство или признати от компетентен национален орган в страната на произход на суровината; или
ii)
местообитание от голямо значение за ендемични видове или видове с ограничен ареал на разпространение; или
iii)
местообитание от голямо значение за поддържане на вътрешновидово генетично разнообразие; или
iv)
местообитание от голямо значение за глобално значими концентрации на мигриращи видове или видове, живеещи в общности; или
v)
регионално или национално значима екосистема или силно застрашена екосистема.
Член 2
Без това да засяга посоченото в член 3, пасищата в следните географски райони на Европейския съюз се считат винаги за пасища с висока степен на биоразнообразие:
1)
местообитанията, посочени в приложение I към Директива 92/43/ЕО на Съвета (4);
(2)
местообитанията, имащи съществено значение за животински и растителни видове от значение за ЕС, посочени в приложение II и приложение IV към Директива 92/43/ЕИО;
(3)
местообитанията, имащи съществено значение за видовете диви птици, посочени в приложение I към Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5).
Пасищата с висока степен на биоразнообразие в Европейския съюз не са ограничени само в географските райони, посочени в параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член. Други пасища също биха могли да съответстват на критериите за пасища с висока степен на биоразнообразие, посочени в член 1.
Член 3
Ако бъдат представени доказателства, че реколтирането на суровината е необходимо за запазването на състоянието на пасището, не е необходимо да се дават допълнителни доказателства за съответствие с изискванията по член 7б, параграф 3, буква в), подточка ii) от Директива 98/70/ЕО и с изискванията по член 17, параграф 3, буква в), подточка ii) от Директива 2009/28/ЕО.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 октомври 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Брюксел на 8 декември 2014 година.
A BIZOTTSÁG 1307/2014/EU RENDELETE
(2014. december 8.)
a benzin és a dízelüzemanyagok minőségéről szóló 98/70/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 7b. cikke (3) bekezdésének c) pontja, valamint a megújuló energiaforrásból előállított energia támogatásáról szóló 2009/28/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 17. cikke (3) bekezdésének c) pontja céljára a nagy biodiverzitású gyepterületek kritériumainak és földrajzi térségeinek meghatározásáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a 2009/30/EK irányelvvel (1) módosított, a benzin és a dízelüzemanyagok minőségéről, valamint a 93/12/EGK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 1998. október 13-i 98/70/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (2) és különösen annak 7b. cikke (3) bekezdése c) pontjának második albekezdésére,
tekintettel a megújuló energiaforrásból előállított energia támogatásáról, valamint a 2001/77/EK és a 2003/30/EK irányelv módosításáról és azt követő hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. április 23-i 2009/28/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (3) és különösen annak 17. cikke (3) bekezdése c) pontjának második albekezdésére,
mivel:
(1)
A 98/70/EK és a 2009/28/EK irányelv egyaránt előírja, hogy a bioüzemanyagok és a folyékony bio-energiahordozók csak abban az esetben számíthatók be a célértékek teljesítésébe, illetve a gazdasági szereplőket csak akkor jogosítják fel állami támogatás igénybevételére, ha megfelelnek az említett irányelvekben meghatározott fenntarthatósági kritériumoknak. A szabályok értelmében a bioüzemanyagok és a folyékony bio-energiahordozók csak akkor számíthatók be a célértékek teljesítésébe, illetve csak akkor jogosítanak állami támogatásra, ha nyersanyaguk nem olyan gyepterületről származik, amely 2008 januárjában vagy az után nagy biodiverzitású gyepterületnek minősült, kivéve, ha olyan a mesterséges nagy biodiverzitású gyepterületről van szó, ahol a gyepterületi besorolás megőrzéséhez bizonyítottan szükséges a nyersanyagok betakarítása.
(2)
A 2009/28/EK irányelv 17. cikke (3) bekezdése c) pontjának utolsó albekezdése és a 98/70/EK irányelv 7b. cikke (3) bekezdése c) pontjának utolsó albekezdése megköveteli a Bizottságtól, hogy állapítsa meg a 98/70/EK irányelv 7b. cikke (3) bekezdésének c) pontja, valamint a 2009/28/EK irányelv 17. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében a nagy biodiverzitású gyepterületté minősítéshez használandó kritériumokat és földrajzi térségkeket.
(3)
A nagy bidoverzitású gyepterületek a különböző éghajlati övezetekben eltérőek, többek között ide sorolhatók a hangafüves területek, a legelők, a rétek, a szavannák, a sztyeppek, a cserjések, a tundrák és a prérik. Az egyes területek megkülönböztető jellemzőkkel bírnak, például más-más a fás borítottságuk, valamint a legeltetés vagy kaszálás intenzitása. Ezért a 98/70/EK irányelv 7b. cikke (3) bekezdésének c) pontja és a 2009/28/EK irányelv 17. cikke (3) bekezdésének c) pontja céljára a gyepterület fogalmát átfogóan kell meghatározni.
(4)
A 98/70/EK és a 2009/28/EK irányelv természetes és mesterséges gyepterületeket különböztet meg, és ezeket meg is határozza. Ezért helyénvaló ezeket a meghatározásokat további elemekkel bővíteni. E rendelet alkalmazásában helyénvaló úgy tekinteni, hogy a degradálódott állapotú gyepterület csökkent biodiverizású.
(5)
A 98/70/EK irányelv 7b. cikke (3) bekezdése c) pontjának és a 2009/28/EK irányelv 17. cikke (3) bekezdése c) pontjának való megfelelésről a 98/70/EK irányelv 7c. cikkének (1) és (3) bekezdésével, illetve a 2009/28/EK irányelv 18. cikkének (1) és (3) bekezdésével összhangban kell meggyőződni.
(6)
A nagy bidoverzitású gyepterületek földrajzi elhelyezkedéséről nemzetközi szinten még nem állnak rendelkezésre részletes adatok. Ezért ez a rendelet csupán azon nagy biodiverzitású gyepterületek földrajzi térségeit határozza meg, amelyekről már vannak adatok.
(7)
Az ebben a rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a 2009/28/EK irányelv 25. cikkének (2) bekezdésével létrehozott, a bioüzemanyagok és a folyékony bio-energiahordozók fenntarthatóságáért felelős bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 98/70/EK irányelv 7b. cikke (3) bekezdésének c) pontja és a 2009/28/EK irányelv 17. cikke (3) bekezdésének c) pontja alkalmazásában:
1. „gyepterület”: olyan szárazföldi ökoszisztéma, ahol legalább öt egymást követő éven keresztül a lágyszárú növények és cserjék jelenléte dominál. Ide tartoznak a széna begyűjtése érdekében kaszált rétek és legelők, de nem tartoznak ide az egyéb haszonnövények termesztése érdekében művelt földterületek, sem az ideiglenesen parlagon hagyott mezőgazdasági termőterületek. Szintúgy nem tartoznak ide a 2009/28/EK irányelv 17. cikke (4) bekezdésének b) pontjában meghatározott összefüggő erdőterületek, kivéve azokat az agrárerdészeti földhasználati rendszereket, amelyekben a fákat mezőgazdasági környezetben, növényi terményekkel vagy haszonállatokkal együtt kezelik. A lágyszárú növények és cserjék jelenléte akkor domináns, ha a lágyszárúak és cserjék összesített talajborítása nagyobb, mint a fák lombkoronájának fedése;
2. „emberi beavatkozás”: irányított legeltetés, gépi vagy kézi kaszálás, betakarítás vagy égetés;
3. „nagy biodiverzitású természetes gyepterület”: olyan gyepterület, amely:
a)
emberi beavatkozás hiányában is gyepterület maradna; továbbá
b)
megőrizte természetes fajösszetételét, ökológiai jellemzőit és folyamatait;
4. „nagy biodiverzitású mesterséges gyepterület”: olyan gyepterület, amely:
a)
emberi beavatkozás hiányában nem maradna gyepterület; továbbá
b)
nem degradálódott, vagyis nem jellemzi a biológiai sokféleség hosszú távú eltűnése például túllegeltetés, a növényzet mechanikai károsodása, talajerózió vagy a talajminőség romlása következtében; valamint
c)
fajokban gazdag, vagyis:
i.
a Természetvédelmi Világszövetség (IUCN) veszélyeztetett fajokat tartalmazó vörös listája vagy más hasonló célú, akár a nemzeti jogszabályokban előírt, akár a nyersanyag származási országának illetékes nemzeti hatósága elismerése alapján összeállított faj- vagy élőhelylista értelmében különösen veszélyeztetett, veszélyeztetett vagy sérülékeny faj kiemelten fontos élőhelye; vagy
ii.
őshonos vagy korlátozott elterjedésű faj kiemelten fontos élőhelye; vagy
iii.
valamely fajon belüli genetikai sokféleség szempontjából kiemelten fontos élőhely; vagy
iv.
vonuló vagy csapatosan megjelenő faj világszinten jelentős populációjának kiemelten fontos élőhelye; vagy
v.
regionális vagy nemzeti szinten jelentős, súlyosan veszélyeztetett vagy egyedülálló ökoszisztéma.
2. cikk
A 3. cikk sérelme nélkül az Európai Unió alábbi földrajzi területein előforduló gyepterületek mindenkor nagy biodiverzitású gyepterületnek tekintendők:
1.
a 92/43/EGK tanácsi irányelv (4) I. mellékletében felsorolt élőhelyek;
2.
a 92/43/EGK tanácsi irányelv II. és IV. mellékletében szereplő uniós jelentőségű állat- és növényfajok szempontjából kiemelten fontos élőhelyek;
3.
a 2009/147/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5) I. mellékletében felsorolt vadon élő madárfajok szempontjából kiemelten fontos élőhelyek.
Az Európai Unióban a nagy biodiverzitású gyepterületek nem korlátozódnak az e cikk (1), (2) vagy (3) bekezdésében említett földrajzi területekre. Az 1. cikkben meghatározott kritériumoknak másutt lévő gyepterületek is megfelelhetnek.
3. cikk
Amennyiben bizonyításra kerül, hogy a nyersanyagok betakarítása szükséges a gyepterületi besorolás megőrzéséhez, a 98/70/EK irányelv 7b. cikke (3) bekezdése c) pontja ii. alpontjának és a 2009/28/EK irányelv 17. cikke (3) bekezdése c) pontja ii. alpontjának való megfelelés igazolásához nincs szükség további bizonyítékra.
4. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet 2015. október 1-jétől alkalmazandó.
Ez a rendelet a Szerződéseknek megfelelően teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó a tagállamokban.
Kelt Brüsszelben, 2014. december 8-án.