РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 230/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2014 година
за създаване на Инструмент, допринасящ за стабилността и мира
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 209, параграф 1 и член 212, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Настоящият регламент съставлява един от инструментите, които осигуряват пряка подкрепа за външните политики на Съюза, и заменя Регламент (ЕО) № 1717/2006 на Европейския парламент и на Съвета (2), чието действие изтече на 31 декември 2013 г.
(2)
Опазването на мира, предотвратяването на конфликти и укрепването на международната сигурност, както и подпомагането на населението, на държавите и регионите, изправени пред природни или причинени от човека бедствия, са сред основните цели на външната дейност на Съюза, изложени, inter alia, в член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС). Кризите и конфликтите, засягащи държави и региони, и други фактори като тероризма, организираната престъпност, насилието въз основа на пола, изменението на климата, предизвикателствата пред киберсигурността и заплахите за сигурността, произтичащи от природни бедствия, представляват риск за стабилността и сигурността. За да се решат тези въпроси ефективно и навременно, са необходими специфични финансови ресурси и инструменти, които могат да се прилагат по начин, допълващ хуманитарната помощ и инструментите за дългосрочно сътрудничество.
(3)
В заключенията си от 15-16 юни 2001 г. Европейският съвет одобри Програмата на Съюза за предотвратяване на конфликти, свързани с насилие, като подчерта „политическата ангажираност на Съюза да преследва предотвратяването на конфликтите като една от основните цели на външните отношения на Съюза“ и призна, че инструментите за сътрудничество за развитие могат да допринесат за постигането на тази цел. В заключенията на Съвета от 20 юни 2011 г. относно предотвратяване на конфликтите беше потвърдена отново валидността на тази програма като валидна основа за политиката за по-нататъшни действия на Съюза в областта на предотвратяването на конфликти. В заключенията си от 17 ноември 2009 г. Съветът одобри концепцията за повишаване на способностите на ЕС за посредничество и диалог.
(4)
В заключенията на Съвета от 19 ноември 2007 г. относно отговора на ЕС при ситуации на нестабилност, както и в заключенията на Съвета и представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, относно сигурността и развитието, също от 19 ноември 2007 г., се изтъква, че взаимната обусловеност между развитието и сигурността следва да служи като основа за стратегиите и политиките на Съюза, за да допринася за съгласуваността на политиките за развитие, в съответствие с член 208 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и за съгласуваността на външните действия на ЕС като цяло. По-конкретно, Съветът заключи, че бъдещата работа относно сигурността и развитието следва да включва последствията за сигурността и развитието от изменението на климата, въпросите на околната среда и на управлението на природните ресурси и миграцията.
(5)
На 12 декември 2003 г. Европейският съвет одобри Европейската стратегия за сигурност, а на 11 декември 2008 г. - и съвместния анализ на доклада за изпълнението ѝ. В своето съобщение, озаглавено „Стратегия за вътрешна сигурност на ЕС в действие: пет стъпки към една по-сигурна Европа“, Комисията отбелязва също важността на сътрудничеството с трети държави и регионални организации, особено за целите на борбата с многокомпонентни заплахи като трафика на хора, трафика на наркотици и тероризма.
(6)
В своето съобщение, озаглавено „ЕС в търсене на отговор за справяне със ситуации на несигурност - намеса в трудна среда с цел устойчиво развитие, стабилност и мир“, Комисията отчете съществения принос, който има Съюза за насърчаването на мира и стабилността посредством справяне с проявите на насилие и с основните причини за несигурността и за конфликтите, свързани с насилие. Настоящият регламент следва да допринася за постигането на тези цели.
(7)
На 8 декември 2008 г. Съветът одобри цялостен подход на Съюза към изпълнението на резолюции 1325 (2000 г.) и 1820 (2008 г.) на Съвета за сигурност на ООН относно жените, мира и сигурността, отчитайки тесните връзки между въпросите, свързани с мира, сигурността, развитието и равенството между половете. Съюзът многократно е призовавал за цялостно изпълнение на програмата относно жените, мира и сигурността, заложена в съответните резолюции на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации, със специален акцент върху необходимостта от борба с насилието срещу жените в ситуации на конфликт и от насърчаване на участието на жените в изграждането на мира.
(8)
Стратегическата рамка и планът за действие на ЕС относно правата на човека и демокрацията, приети от Съвета на 25 юни 2012 г., призовават за разработване на оперативни насоки, които да гарантират, че правата на човека се вземат предвид при формулирането и изпълнението на мерките за помощ в областта на борбата с тероризма, и в тях се подчертава, че премахването на изтезанията и други форми на жестоко, нечовешко или унизително отнасяне и надлежното провеждане на съдебния процес (включително презумпцията за невиновност, правото на справедлив процес и правото на защита) са приоритет на Съюза при прилагането на правата на човека.
(9)
Демокрацията и правата на човека са изведени на преден план в отношенията на Съюза с трети държави и поради това следва да се разглеждат като принципи в рамките на настоящия регламент.
(10)
В декларацията на Европейския съвет от 25 март 2004 г. относно борбата срещу тероризма бе призовано целите за противодействие на тероризма да бъдат включени в програмите за външна помощ. В Стратегията на Европейския съюз за борба тероризма, приета от Съвета на 30 ноември 2005 г., бе отправен призив да се засили сътрудничеството за борба с тероризма с трети държави и с Обединените нации. В заключенията на Съвета от 23 май 2011 г. относно засилването на връзките между вътрешното и външното измерение на борбата с тероризма се отправя призив за укрепване на капацитета на компетентните органи, които участват в борбата с тероризма в трети държави, в стратегическото програмиране на Инструмента за стабилност, създаден с Регламент (ЕО) № 1717/2006.
(11)
Регламент (ЕО) № 1717/2006, беше приет с цел да се даде възможност на Съюза да предостави последователен и цялостен отговор при ситуации на криза или на възникваща криза, за да се преодолеят специфични глобални и трансрегионални заплахи за сигурността и да се подобри готовността за действие при кризи. Настоящият регламент има за цел да се въведе преразгледан инструмент въз основа на опита от Регламент (ЕО) № 1717/2006, за да се увеличат ефикасността и съгласуваността на действията на Съюза в областта на ответните мерки при кризи, предотвратяването на конфликти, укрепване на мира и готовността за действие при кризи и за отговор на заплахите и предизвикателствата за сигурността.
(12)
Приетите съгласно настоящия регламент мерки следва да са насочени към постигане на целите на член 21 от ДЕС и на членове 208 и 212 от ДФЕС. Те могат да допълват и следва да бъдат съгласувани с мерките, приети от Съюза, при следване на целите на общата външна политика и политика на сигурност в рамките на дял V от ДЕС и мерките, приети в рамките на част пета от ДФЕС. Съветът и Комисията следва да си сътрудничат, за да гарантират тази съгласуваност, като всеки от тях действа съгласно съответните си правомощия.
(13)
Настоящият регламент следва да е съгласуван с разпоредбите относно организацията и функционирането на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), установени в Решение 2010/427/ЕС на Съвета (3). Декларацията на върховния представител от 2010 г. относно политическата отчетност потвърди принципите на диалог и консултации с Европейския парламент и на предоставяне на информация и докладване пред него.
(14)
Комисията и ЕСВД, в зависимост от случая, следва да осъществяват редовен и периодичен обмен на мнения и информация с Европейския парламент. Освен това, съгласно съответните междуинституционални споразумения в тази област, на Европейския парламент следва да бъде даден достъп до документи с цел правото на контрол по силата на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (4) да се упражнява по осведомен начин.
(15)
Общите правила и процедури за изпълнение на инструментите на Съюза за финансиране на външна дейност трябва да се определят в Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета (5).
(16)
С оглед осигуряване на еднакви условия за прилагането на настоящия регламент на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия във връзка с програмирането и мерките за изпълнение. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011.
(17)
Като се има предвид естеството на тези актове за изпълнение, по-специално характера на политическата им насоченост и отражението им върху бюджета, за тяхното приемане следва по принцип да се използва процедурата по разглеждане, освен в случай на мерки с малък финансов мащаб.
(18)
Комисията следва да приема актове за изпълнение с незабавно приложение, когато в надлежно обосновани случаи, свързани с необходимостта от бърза реакция на Съюза, наложителни причини за спешност изискват това.
(19)
Съюзът следва да се стреми към най-ефективно използване на наличните ресурси с оглед оптимизиране на въздействието на външната му дейност. Това следва да бъде постигнато чрез съгласуваност и взаимно допълване между инструментите на Съюза за външната дейност, както и чрез създаването на полезни взаимодействия между настоящия регламент, другите инструменти на Съюза за финансиране за външна дейност и другите политики на Съюза. Това следва да доведе и до взаимното укрепване на програмите, разработени в рамките на инструментите за финансиране на външната дейност.
(20)
Доколкото целите на настоящия регламент не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, а поради обхвата и последиците от действието, могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(21)
С настоящия регламент се определя финансов пакет за целия срок на прилагане на регламента, който да представлява основната референта сума по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (6), за Европейския парламент и Съвета в рамките на годишната бюджетна процедура.
(22)
Уместно е срокът на прилагане на настоящия регламент да се съобрази с този на Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (7). Поради това настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и цели
1. С настоящия регламент се създава инструмент („Инструмент, допринасящ за стабилността и мира“), който за периода 2014-2020 г. осигурява пряко подпомагане на външните политики на Съюза, като увеличава ефикасността и съгласуваността на действията на Съюза в областите на ответните мерки при кризи, предотвратяване на конфликти, укрепване на мира и готовност за действие при кризи, както и действията му в отговор на глобалните и трансрегионалните заплахи.
2. Съюзът предприема мерки за сътрудничество за развитие, както и мерки за финансово, икономическо и техническо сътрудничество с трети държави, регионални и международни организации и други държавни субекти и представители на гражданското общество при условията, установени в настоящия регламент.
3. За целите на настоящия регламент терминът „представители на гражданското общество“ включва неправителствени организации, организации, представляващи коренното население, местни граждански групи и търговски асоциации, кооперации, профсъюзи, организации, представляващи икономически и социални интереси, местни организации (включително мрежи), които участват в децентрализирано регионално сътрудничество и интеграция, потребителски организации, женски и младежки организации, образователни организации, организации с културна насоченост, научни и изследователски организации, университети, църкви и религиозни асоциации и общности, медиите и всякакви неправителствени асоциации и частни и обществени фондации, за които е вероятно да допринесат за развитието на вътрешните политики или на външното им измерение. Други органи или субекти, които не са изброени в настоящия параграф, могат да бъдат финансирани, когато това е необходимо с оглед постигане на целите на настоящия регламент.
4. Специфичните цели на настоящия регламент са:
а)
в ситуация на криза или на възникваща криза да се способства бързо за стабилност, като се осигури ефективен отговор, предназначен да помогне да се запазят, установят или възстановят условията от съществено значение за правилното изпълнение на външните политики и действия на Съюза в съответствие с член 21 от ДЕС;
б)
да се способства за предотвратяването на конфликти и за осигуряването на капацитет и готовност за справяне с предкризисни и следкризисни ситуации и за изграждането на мира; както и
в)
да се посрещат специфични глобални и трансрегионални заплахи за мира, международната сигурност и стабилността.
Член 2
Съгласуваност и допълващ характер на помощта на Съюза
1. Комисията гарантира, че мерките, приети съгласно настоящия регламент, са съвместими с цялостната стратегическа рамка на политиките на Съюза за партньорските държави, и по-специално с целите на мерките, посочени в параграф 2, както и с други съответни мерки на Съюза.
2. Мерките, приети съгласно настоящия регламент, могат да бъдат допълващи към мерките, приети съгласно дял V от ДЕС и част пета от ДФЕС, и са съгласувани с тях. Мерките, приети съгласно настоящия регламент, надлежно отчитат вижданията на Европейския парламент.
3. Помощта на Съюза съгласно настоящия регламент допълва предвидената в рамките на инструментите на Съюза за външна помощ и се предоставя само дотолкова, доколкото адекватен и ефективен отговор не може да бъде осигурен в рамките на тези инструменти, и се планира и изпълнява по начин, по който се постига непрекъснатост на действията по силата на тези инструменти, когато това е приложимо.
4. Когато е възможно, включително при програмирането, се обхващат следните въпроси, имащи отражение върху всички сектори:
а)
насърчаване на демокрацията и доброто управление;
б)
правата на човека и хуманитарното право, включително правата на децата и правата на коренното население;
в)
недискриминацията;
г)
равенството между половете и укрепване на положението на жените;
д)
предотвратяването на конфликти; и
е)
изменението на климата.
5. Дейностите, попадащи в обхвата на Регламент (ЕО) № 1257/96 на Съвета (8) и на Решение (ЕС) № 1313 /2013/EС на Европейския парламент и на Съвета (9), които са допустими за финансиране съгласно тези актове, не се финансират съгласно настоящия регламент.
6. За да се подобрят ефективността и допълващият характер на мерките за помощ на Съюза и на националните мерки за помощ и за да се предотврати двойното финансиране, Комисията насърчава тясната координация между дейностите на Съюза и тези на държавите членки, както на равнище вземане на решения, така и при действия на място. За тази цел държавите членки и Комисията поддържат система за обмен на информация. Комисията може да предприема инициативи за насърчаване на тази координация. Освен това Комисията осигурява координацията и сътрудничеството с многостранни, регионални и подрегионални организации и други донори.
ДЯЛ II
ВИДОВЕ ПОМОЩ НА СЪЮЗА
Член 3
Помощ в отговор на ситуация на криза или на възникваща криза, за да се предотвратят конфликти
1. Съюзът предоставя техническа и финансова помощ в преследване на специфичните цели, определени в член 1, параграф 4, буква а), в отговор на следните извънредни и непредвидени ситуации:
а)
ситуация на неотложност, на криза или на възникваща криза;
б)
ситуация, застрашаваща демокрацията, законността и реда, защитата на правата на човека и основните свободи или сигурността и безопасността на лицата, по-специално на тези, изложени на насилие въз основа на пола в ситуации на нестабилност; или
в)
ситуация, застрашаваща да ескалира във въоръжен конфликт или да дестабилизира сериозно съответната трета държава или държави.
Такава помощ може също да бъде насочена към ситуации, при които Съюзът се е позовал на клаузите върху съществени елементи на международни споразумения, за да спре частично или изцяло сътрудничеството с трети държави.
2. Техническата и финансовата помощ, посочена в параграф 1, може да обхваща следното:
а)
подкрепа посредством предоставяне на техническа и логистична помощ за усилията, предприети от международни и регионални организации, както и от представители на гражданското общество, за насърчаване изграждането на доверие, посредничеството, диалога и помирението;
б)
подкрепа за изпълнение на резолюциите на Съвета за сигурност на ООН относно жените, мира и сигурността, и по-конкретно в нестабилни държави, държави с нерешен конфликт и държави след конфликт;
в)
подкрепа за установяване и функциониране на временни администрации, получили мандат в съответствие с международното право;
г)
подкрепа за развитие на демократични, плуралистични държавни институции, включително мерки за засилване ролята на жените в тези институции, на ефективна гражданска администрация и граждански надзор върху системата за сигурност, както и на мерки за засилване на капацитета на правоприлагащите и съдебните органи, които участват в борбата срещу тероризма, организираната престъпност и всички форми на незаконен трафик;
д)
подкрепа за международни наказателни съдилища и ad hoc национални съдилища, комисии за установяване на истината и помирение и механизми за правно уреждане на искове относно правата на човека и за отстояване и присъждане на права на собственост, установени в съответствие с международните стандарти в областта на правата на човека и на правовата държава;
е)
подкрепа за мерките, необходими за започване на възстановяване и реконструкция на ключови инфраструктури, жилища, обществени сгради и икономически активи, и съществен производствен капацитет, както и други мерки за повторното започване на икономическа дейност, създаването на заетост и установяването на минимални условия, необходими за устойчиво социално развитие;
ж)
подкрепа за граждански мерки, свързани с демобилизацията и реинтеграцията на бивши бойци и техните семейства в гражданското общество, и по целесъобразност тяхното репатриране, както и мерки за справяне с положението на децата и жените бойци;
з)
подкрепа за мерки за смекчаване на социалните ефекти от преструктурирането на въоръжените сили;
и)
подкрепа за мерки за справяне, в рамките на политиките за сътрудничество на Съюза и техните цели, със социално-икономическото въздействие върху гражданското население на противопехотни мини, неексплодирали взривни боеприпаси или взривни военни остатъци. Дейностите, финансирани съгласно настоящия регламент, могат да обхващат, наред с другото, обучение за рисковете, откриване на мини и прочистване от мини и във връзка с това, унищожаване на запасите;
й)
подкрепа за мерки за борба, в рамките на политиките за сътрудничество на Съюза и техните цели, с незаконната употреба и достъпа до огнестрелни оръжия, малки оръжия и леки въоръжения;
к)
подкрепа за мерки, които гарантират, че се отговаря адекватно на специфичните нужди на жените и децата в ситуации на криза и конфликт, включително излагането им на насилие въз основа на пола;
л)
подкрепа за възстановяване и реинтеграция на жертвите на въоръжен конфликт, включително мерки за справяне със специфичните нужди на жените и децата;
м)
подкрепа за мерки за насърчаване и защита на зачитането на правата на човека и основните свободи, демокрацията и правовата държава, и на съответните международни инструменти;
н)
подкрепа за социално-икономически мерки за насърчаване на справедливия достъп до природните ресурси и тяхното прозрачно управление в ситуация на криза или на възникваща криза, включително укрепване на мира;
о)
подкрепа за мерки за справяне с потенциалното въздействие на внезапни движения на населението във връзка с политическото положение и сигурността, включително. мерки за справяне с нуждите на приемните общности в ситуация на криза или на възникваща криза, включително укрепване на мира;
п)
подкрепа за мерки за насърчаване развитието и организацията на гражданското общество и неговото участие в политическия процес, включително мерки за засилване на ролята на жените в тези процеси и мерки за насърчаване на независими, плуралистични и професионални медии;
р)
подкрепа за мерки в отговор на природни или предизвикани от човека бедствия, които представляват заплаха за стабилността, и в отговор на заплахи за общественото здраве, свързани с пандемии, при липса на хуманитарна помощ и помощ за гражданска защита на Съюза или като допълнение към тази помощ.
3. В ситуациите, посочени в параграф 1 от настоящия член, Съюзът може също да предостави техническа и финансова помощ, която не попада изрично в обхвата на параграф 2 от настоящия член. Тази помощ се ограничава до извънредните мерки за помощ, посочени в член 7, параграф 2, които отговарят на всички от посочените по-долу условия:
а)
попадат както в общия обхват на настоящия регламент, така и на конкретните цели, определени в член 1, параграф 4, буква а);
б)
са ограничени по времетраене до периода, определен в член 7, параграф 2,
в)
обикновено биха били допустими съгласно други инструменти на Съюза за външна помощ или други компоненти на настоящия регламент, но които поради необходимостта от бърз отговор на ситуацията следва да бъдат осъществени чрез мерки при криза или възникваща криза.
Член 4
Помощ за предотвратяване на конфликти, укрепване на мира и готовност за действие при кризи
1. Съюзът предоставя техническа и финансова помощ за изпълнение на специфичните цели, определени в член 1, параграф 4, буква б). Тази помощ обхваща подкрепа за мерки, които целят изграждане и засилване на капацитета на Съюза и неговите партньори за предотвратяване на конфликти, укрепване на мира и справяне с предкризисни и следкризисни нужди в тясно сътрудничество с Организацията на обединените нации и други международни, регионални и подрегионални организации, държавни субекти и представители на гражданското общество по отношение на техните усилия за:
а)
насърчаване на ранното предупреждение и анализа на риска от конфликти при изготвянето и прилагането на политиките;
б)
улесняване и укрепване на капацитета в областта на изграждането на доверие, посредничеството, диалога и помирението, като се обърне особено внимание на възникващо напрежение между общностите;
в)
засилване на капацитета за участие и разгръщане в граждански мисии за стабилизиране;
г)
подобряване на възстановяването след конфликт, както и възстановяването след бедствие с отношение към политическото положение и сигурността;
д)
ограничаване на използването на природни ресурси за финансиране на конфликти и подпомагане на спазването от заинтересованите страни на инициативи като схемата за сертифициране в рамките на процеса от Кимбърли, особено по отношение осъществяването на ефективен местен контрол върху производството и търговията с природни ресурси.
2. Мерките съгласно настоящия член:
a)
включват трансфер на ноу-хау, обмен на информация и добри практики, оценка на риска или заплахата, научни изследвания и анализ, системи за ранно предупреждение, обучение и предоставяне на услуги;
б)
допринасят за по-нататъшното разгръщане на структурния диалог по въпросите за укрепването на мира;
в)
могат също да включват техническа и финансова помощ за изпълнението на дейности за подкрепа на укрепването на мира и на държавното изграждане.
Член 5
Помощ за справяне с глобалните, трансрегионалните и възникващите заплахи
1. Съюзът предоставя техническа и финансова помощ в преследване на специфичните цели, определени в член 1, параграф 4, буква в), в следните области:
а)
Заплахи за законността и реда, за сигурността и безопасността на лицата, за критични инфраструктури и за общественото здраве;
б)
смекчаване на ефекта и готовност за рискове, породени от умишлени действия, аварии или природни бедствия, свързани с химични, биологични, радиологични и ядрени материали или агенти;
2. Помощта в областите, посочени в параграф 1, буква а), обхваща подкрепа за мерки, насочени към:
а)
засилване на капацитета на правоприлагащите, съдебните и гражданските органи, които участват в борбата срещу тероризма, организираната престъпност, включително киберпрестъпността, и всички форми на незаконен трафик, както и в ефективния контрол върху незаконната търговия и транзит;
б)
справяне със заплахите за критичната инфраструктура, които могат да включват международния транспорт, включително превоза на пътници и товари, енергийните дейности и енергоразпределението и електронните информационни и комуникационни мрежи. С тези мерки се поставя акцент особено върху трансрегионалното сътрудничество и изпълнението на международните стандарти в областта на осъзнаване на риска, анализ на уязвимостта, аварийна готовност, управление на тревогите и на последиците;
в)
гарантиране на адекватен отговор на сериозни заплахи за общественото здраве, включително внезапно възникнали епидемии с потенциално транснационално въздействие;
г)
справяне с глобалните и трансрегионалните последици от изменението на климата, имащи потенциален дестабилизиращ ефект върху мира и сигурността.
3. По отношение на мерките, посочени в параграф 2, буква а):
а)
дава се приоритет на трансрегионалното сътрудничество, включващо две или повече трети държави, които са доказали ясна политическа воля за решаване на възникващите проблеми. Сътрудничество в борбата срещу тероризма може да бъде осъществявано също с отделни държави, региони и международни, регионални и подрегионални организации;
б)
те наблягат по-специално върху доброто управление и са в съответствие с международното право;
в)
по отношение на помощта за органите, които участват в борбата срещу тероризма, се дава приоритет на мерките за подкрепа, отнасящи се до развитието и укрепването на законодателството за противодействие на тероризма, изпълнението и практиката на финансовото право, на митническото право и на правото в областта на имиграцията, разработването на процедури за правоприлагане, които съответстват на най-високите международни стандарти и на международното право, укрепването на демократичния контрол и на институционалните механизми за надзор, както и предотвратяването на отявления радикализъм;
г)
по отношение на помощта, свързана с проблема с наркотиците, подобаващо внимание се отделя на международното сътрудничество, което цели насърчаване на добрите практики, свързани с намаляване на търсенето, производството и вредите.
4. Помощта в областите, посочени в параграф 1, буква б) обхваща подкрепа за мерки, насочени към:
а)
насърчаване на дейности за граждански научни изследвания като алтернатива на свързаните с отбраната научни изследвания;
б)
подобряване на практиките за безопасност, свързани с граждански обекти, в които чувствителни химични, биологични, радиологични и ядрени материали или агенти се съхраняват или се третират в контекста на гражданските програми за научни изследвания;
в)
оказване на подкрепа, в рамките на политиките за сътрудничество на Съюза и техните цели, за установяването на граждански инфраструктури и съответни граждански изследвания, необходими за закриването, разчистването или конверсията на оръжейни съоръжения и обекти, когато бъде обявено, че вече не са част от отбранителна програма;
г)
засилване на капацитета на компетентните граждански органи, участващи в развитието и изпълнението на ефективен контрол на незаконния трафик на химични, биологични, радиологични и ядрени материали или агенти (включително оборудването за тяхното производство или доставка);
д)
разработване на правната рамка и на институционалния капацитет за установяване и изпълнение на ефективни мерки за контрол при износ на изделия с двойна употреба, включително мерки за регионално сътрудничество;
е)
разработване на ефективни мерки за гражданска готовност при бедствия, планове за действие при извънредни ситуации, ответни мерки при кризи и капацитет за мерки за справяне с последиците.
ДЯЛ III
ПРОГРАМИРАНЕ И ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 6
Обща рамка
Помощта на Съюза се изпълнява в съответствие с Регламент (ЕС) № 236/2014 чрез:
а)
извънредни мерки за помощ и програми за временни мерки, посочени в член 7;
б)
тематични стратегически документи и многогодишни индикативни програми, посочени в член 8;
в)
годишни програми за действие, индивидуални мерки и специални мерки;
г)
мерки за подкрепа.
Член 7
Извънредни мерки за помощ и програми за временни мерки
1. Помощта на Съюза съгласно член 3 се предоставя посредством извънредни мерки за помощ и програми за временни мерки.
2. В ситуациите, посочени в член 3, параграф 1,Комисията може да приеме извънредни мерки за помощ, които изпълняват условията, определени в член 3, параграф 3. Такава извънредна мярка за помощ може да има срок до 18 месеца, който може да се удължи двукратно с допълнителен срок от най-много шест месеца, до общ срок от най-много 30 месеца, в случай на обективни и непредвидени пречки за нейното изпълнение, при условие че не се увеличава размерът на финансовите средства за мярката.
В случаи на продължителна кризи и конфликт Комисията може да приеме втора извънредна мярка за помощ със срок до 18 месеца.
Срокът на извънредната мярка за помощ, посочена в първа алинея, съчетан със срока на мярката, посочена във втора алинея, не може да превишава 36 месеца.
3. Когато разходите за извънредна мярка за помощ надхвърлят 20 000 000 EUR, тя се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014.
4. Преди да приеме или удължи срока на действие на извънредните мерки за помощ в размер до 20 000 000 EUR, Комисията информира Съвета относно тяхното естество и цели и относно предвидените финансови средства. Комисията информира по същия начин Съвета, преди да направи значителни и съществени промени във вече приетите извънредни мерки за помощ. Комисията взема предвид съответния политически подход на Съвета както при планирането, така и при последващото изпълнение на тези мерки в интерес на съгласуваността на външната дейност на Съюза.
5. Възможно най-рано след приемането на извънредна мярка за помощ и при всички положения в рамките на три месеца след това, Комисията докладва на Европейския парламент и на Съвета, като прави преглед на естеството, контекста и обосновката на приетите мерки, включително на допълващия характер на тези мерки спрямо текущия и планиран отговор на Съюза.
6. Комисията може да приеме програми за временни мерки в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014, с оглед установяване или възстановяване на съществените условия, необходими за ефективното изпълнение на политиките за външно сътрудничество на Съюза.
Програмите за временни мерки се основават на извънредните мерки за помощ.
7. Комисията надлежно и своевременно информира Европейския парламент за планирането и изпълнението на помощта на Съюза съгласно член 3, включително за предвидените финансови средства, и информира също Европейския парламент за направените значителни промени или удължавания за тази помощ.
Член 8
Тематични стратегически документи и многогодишни индикативни програми
1. Тематичните стратегически документи представляват общата основа за изпълнението на помощта съгласно членове 4 и 5. Тематичните стратегически документи предоставят рамка за сътрудничество между Съюза и съответните партньорските държави или региони.
2. При подготовката и прилагането на тематични стратегически документи се съблюдават принципите за ефективност на помощта, като партньорство, координиране и където е приложимо, хармонизиране. За тази цел тематичните стратегически документи съответстват на документите за програмиране, одобрени или приети съгласно други инструменти на Съюза за външна помощ, и избягват дублирането с тях.
Тематичните стратегически документи по принцип се основават на диалога между Съюза и където е целесъобразно, имащите отношение държави членки, и съответните партньорски държави или региони с участието на гражданското общество и на регионалните и местните органи, така че да се гарантира, че съответните държави или региони поемат отговорност за процеса на програмиране в достатъчна степен.
При необходимост Съюзът и държавите членки се консултират помежду си на ранен етап от процеса на програмиране, за да се насърчи съгласуваността и взаимното допълване на действията им за сътрудничество.
3. Всеки тематичен стратегически документ се придружава от многогодишна индикативна програма, в която се обобщават приоритетните области, подбрани за финансиране от Съюза, специфичните цели, очакваните резултати, показателите за изпълнение и графикът за помощ от Съюза.
В многогодишната индикативна програма се определят индикативните финансови средства за всяка програма, като се отчитат нуждите и специфичните трудности на съответните партньорски държави или региони. Финансовите средства могат да бъдат представени под формата на определен диапазон, ако е необходимо.
4. Тематичните стратегически документи се одобряват и многогодишните индикативни програми се приемат от Комисията в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014 Тази процедура се прилага и по отношение на съществени прегледи, които имат за резултат значително изменение на тематичните стратегически документи или на многогодишните индикативни програми.
5. Процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014, не се прилага за несъществени изменения или технически корекции на тематичните стратегически документи и многогодишните индикативни програми, съгласно които средствата се пренасочват в рамките на индикативните финансови средства по приоритетни области или размерът на първоначалните индикативни средства се увеличава или намалява с не повече от 20 %, но със сума, която не превишава сумата от 10 000 000 евро, при условие че подобни изменения или технически корекции не засягат приоритетните области и целите, определени в тези документи.
В тези случаи измененията или техническите корекциите се съобщават незабавно на Европейския парламент и на представителите на държавите членки в комитета, посочен в член 11.
6. По надлежно обосновани наложителни причини за спешност свързани с необходимостта от бърз отговор от Съюза, Комисията може да изменя тематични стратегически документи и многогодишни индикативни програми в съответствие с процедурата, посочена в член 16, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 236/2014.
7. При всяко програмиране или преразглеждане на програмите, което се прави след публикуването на доклада за междинен преглед, посочен в член 17 от Регламент (ЕС) № 236/2014 се отчитат резултатите, констатациите и заключенията, съдържащи се в посочения доклад.
Член 9
Гражданско общество
Изготвянето, програмирането, изпълнението и мониторингът на мерките по настоящия регламент се извършват в консултации с гражданското общество, когато това е възможно и целесъобразно.
Член 10
Права на човека
1. Комисията гарантира, че мерките, приети по настоящия регламент във връзка с борбата срещу тероризма и организираната престъпност, се изпълняват в съответствие с международното право, включително международното хуманитарно право.
2. В съответствие със Стратегическата рамка и плана за действие на ЕС относно правата на човека и демокрацията Комисията разработва оперативни насоки, които да гарантират, че правата на човека се вземат предвид при формулирането и изпълнението на мерките, посочени в параграф 1, по-специално по отношение на предотвратяването на изтезанията и други форми на жестоко, нечовешко или унизително отнасяне и надлежното провеждане на съдебния процес, включително презумпцията за невиновност, правото на справедлив процес и правото на защита. Измерението, свързано с правата на човека, присъства по недвусмислен начин и в мерките, насочени към киберсигурността и борбата срещу киберпрестъпността.
3. Комисията следи внимателно изпълнението на мерките, посочени в параграф 1, за да гарантира съответствието със задълженията по отношение правата на човека. Комисията включва информация по този въпрос в редовните си доклади.
ДЯЛ IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 11
Комитет
Комисията се подпомага от комитет (Комитет относно Инструмента за стабилност и мир). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 12
Европейска служба за външна дейност
Настоящият регламент се прилага в съответствие с Решение 2010/427/ЕС, и по-специално с член 9 от него.
Член 13
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за изпълнението на настоящия регламент за периода от 2014 г. до 2020 г. се определя на 2 338 719 000 EUR.
2. Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и Съвета в границите, посочени в многогодишната финансова рамка.
3. През периода от 2014 г до 2020 г.:
a)
най-малко 70 процентни пункта от финансовия пакет се разпределят за мерки, попадащи в приложното поле на член 3, и
б)
съответно девет процентни пункта от финансовия пакет се разпределят за мерки, попадащи в приложното поле на член 4.
Член 14
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 11 март 2014 година.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 230/2014/EU RENDELETE
(2014. március 11.)
a stabilitás és a béke elősegítését szolgáló eszköz létrehozásáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 209. cikke (1) bekezdésére és 212. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében (1),
mivel:
(1)
E rendelet az egyik olyan eszköz, amely közvetlen támogatást nyújt az Unió külső politikáihoz és a 1717/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) helyébe lép, amely 2013. december 31-én hatályát vesztette.
(2)
Az Unió - többek között az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 21. cikkében meghatározott - külső tevékenységének elsődleges céljai közé tartozik a béke megőrzése, a konfliktusok kialakulásának megelőzése és a nemzetközi biztonság erősítése, valamint a segítségnyújtás a természeti vagy az ember által okozott katasztrófákkal sújtott embercsoportoknak, országoknak vagy régióknak. Az országokat és régiókat érintő válságok és konfliktusok, valamint az olyan egyéb tényezők, mint a terrorizmus, a szervezett bűnözés, a nemi alapú erőszak, az éghajlatváltozás, a kiberbiztonsággal kapcsolatos kihívások, továbbá a természeti katasztrófák nyomán megjelenő biztonsági fenyegetések veszélyt jelentenek a stabilitásra és a biztonságra. Annak érdekében, hogy e problémákat hatékonyan és időben lehessen kezelni, olyan egyedi pénzügyi forrásokra és finanszírozási eszközökre van szükség, amelyek a humanitárius támogatást és a hosszú távú együttműködési eszközöket kiegészítve képesek működni.
(3)
Az Európai Tanács a 2001. június 15-16-i következtetéseiben jóváhagyta az erőszakos cselekmények megelőzésére vonatkozó uniós programot, amelyben hangsúlyozta az Uniónak a konfliktusmegelőzés mint az EU egyik legfőbb külkapcsolati célkitűzése iránti politikai elkötelezettségét, és elismerte, hogy a fejlesztési együttműködési eszközök hozzájárulhatnak e cél eléréséhez. A konfliktusmegelőzésről kiadott 2011. június 20-i következtetéseiben a Tanács ismételten hangsúlyozta, hogy e program továbbra is a megfelelő szakpolitikai alapot képezi a konfliktusmegelőzés terén végrehajtandó további uniós tevékenységekhez. A Tanács a 2009. november 17-i következtetéseiben jóváhagyta az EU közvetítéssel és párbeszéddel kapcsolatos kapacitásának megerősítésére vonatkozó koncepciót.
(4)
Az Unió bizonytalan helyzetekre adott válaszairól szóló, 2007. november 19-i tanácsi következtetések, valamint a Tanács és a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői által szintén 2007. november 19-én elfogadott, a biztonságról és a fejlesztésről szóló következeztetések hangsúlyozzák, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 208. cikkében foglaltaknak megfelelően a politikák fejlesztési célú koherenciájához és általában az Unió külső tevékenységeinek összehangoltságához való hozzájárulás érdekében az uniós stratégiákban és politikákban figyelembe kell venni a fejlesztés és a biztonság közötti kapcsolatot. A Tanács konkrétabban azt a következtetést vonta le, hogy a biztonságra és a fejlesztésre irányuló jövőbeni tevékenységeknek magukban kell foglalniuk az éghajlatváltozásnak a környezetvédelem és a természeti erőforrások kezelése, valamint a migrációval kapcsolatos kérdések biztonságra és a fejlesztésre gyakorolt hatásait.
(5)
Az Európai Tanács 2003. december 12-én jóváhagyta az európai biztonsági stratégiát, 2008. december 11-én pedig az annak végrehajtásáról szóló jelentésről készített közös elemzést. „Az EU belső biztonsági stratégiájának megvalósítása: öt lépés a biztonságosabb Európa felé” című közleményében a Bizottság rámutatott a harmadik országokkal és a regionális szervezetekkel folytatott együttműködés fontosságára is, különösen az olyan többrétű fenyegetésekkel szembeni küzdelem érdekében, mint az emberkereskedelem, a kábítószer-kereskedelem és a terrorizmus.
(6)
„Az EU bizonytalan helyzetekre adott válaszai felé - a fenntartható fejlődés, stabilitás és béke érdekében történő, nehéz körülmények közötti kötelezettségvállalásról” című közleményében a Bizottság elismerte, hogy az unió jelentősen hozzájárult a béke és stabilitás elősegítéséhez az erőszakos megnyilvánulások, valamint a bizonytalanság és az erőszakos konfliktusok alapvető okainak kezelésével. E rendeletnek hozzá kell járulnia az említett célok eléréséhez.
(7)
A Tanács 2008. december 8-án jóváhagyta a nőkről, a békéről és a biztonságról szóló 1325 (2000) és 1820 (2008) ENSZ BT-határozatnak az EU általi végrehajtására vonatkozó átfogó megközelítést, elismerve a béke, a biztonság, a fejlesztés és a nemek közötti egyenlőség között fennálló szoros kapcsolatokat. Az Unió következetesen szorgalmazta az ENSZ Biztonsági Tanácsának a vonatkozó határozataiban megállapított, a nőkkel, a békével és a biztonsággal kapcsolatos menetrend teljes körű végrehajtását, hangsúlyozva, hogy fel kell lépni a nőkkel szemben fegyveres konfliktusok során alkalmazott erőszak ellen, és fokozni kell a nők részvételét a békeépítésben.
(8)
A Tanács által 2012. június 25-én elfogadott, az emberi jogokra és a demokráciára vonatkozó uniós stratégiai keret és cselekvési terv egyrészt operatív iránymutatás kidolgozására szólít fel annak biztosítása érdekében, hogy az emberi jogokat figyelembe vegyék a terrorizmus elleni küzdelmet támogató intézkedések tervezése és végrehajtása során, másrészt hangsúlyozza, hogy a kínzás és más kegyetlen, embertelen vagy megalázó bánásmód felszámolása, valamint a jogszerű eljárás (többek között az ártatlanság vélelme, a tisztességes eljáráshoz és a védelemhez való jog) tiszteletben tartása kiemelt fontossággal bír az Unió számára az emberi jogok érvényre juttatása során.
(9)
A demokrácia és az emberi jogok az Unió harmadik országokkal fenntartott kapcsolatainak előterében kapnak helyet, és ezért ezen rendelet alapelveinek tekintendők.
(10)
A terrorizmus elleni küzdelemről szóló, 2004. március 25-i nyilatkozatában az Európai Tanács arra szólított fel, hogy a terrorizmus elleni küzdelem célkitűzéseit be kell építeni a külső támogatási programokba. A Tanács által 2005. november 30-án elfogadott, az Európai Unió terrorizmus elleni stratégiája a harmadik országokkal és az Egyesült Nemzetekkel való fokozott együttműködésre szólított fel. A terrorizmus elleni küzdelem belső és külső vetületei közötti kapcsolatok szorosabbá tételéről szóló, 2011. május 23-i következtetéseiben a Tanács arra szólított fel, hogy az 1717/2006/EK rendelettel létrehozott Stabilitási Eszköz stratégiai programozásában erősítsék meg azon illetékes hatóságok képességeit, amelyek harmadik országokban vesznek részt a terrorizmus elleni küzdelemben.
(11)
Az 1717/2006/EK rendeletet abból a célból fogadták el, hogy az Unió képes legyen következetes és integrált választ adni a válsághelyzetekre és a kialakuló válságokra, kezelni tudja a globális és a régiókon átnyúló konkrét biztonsági fenyegetéseket, valamint hogy fokozza a válsághelyzetekre való felkészültséget. E rendelet célja az 1717/2006/EK rendelet nyomán levont tapasztalatokon alapuló felülvizsgált eszköz létrehozása a válságreagálás, a konfliktusmegelőzés, a békeépítés és a biztonsági fenyegetések és kihívások kezelésére szolgáló válsághelyzetekre való felkészültség terén tett uniós tevékenységek hatékonyságának és összehangoltságának fokozása érdekében.
(12)
Az e rendelet alapján elfogadott intézkedéseknek az EUSZ 21. cikkében, valamint az EUMSZ 208. és 212. cikkében szereplő célkitűzések megvalósítására kell irányulniuk. Ezek az intézkedések kiegészíthetik a közös kül- és biztonságpolitika célkitűzéseinek elérése érdekében az EUSZ V. címének, valamint az EUMSZ ötödik részének keretében az Unió által elfogadott intézkedéseket, és azokkal összhangban kell lenniük. A Tanácsnak és a Bizottságnak - saját hatáskörüknek megfelelően - együtt kell működniük ezen összhang biztosítása érdekében.
(13)
Ennek a rendeletnek összhangban kell állnia az Európai Külügyi Szolgálat (a továbbiakban: EKSZ) szervezetére és működésére vonatkozóan a 2010/427/EU tanácsi határozatban (3) megállapított rendelkezésekkel. A főképviselőnek a politikai elszámoltathatóságról tett 2010-es nyilatkozata megerősíti az Európai Parlamenttel való párbeszéd, konzultáció, valamint a számára biztosított tájékoztatásra és jelentéstételre vonatkozó elveket.
(14)
A Bizottságnak és a EKSZ-nek szükség szerint rendszeres és gyakori vélemény- és információcserét kell folytatnia az Európai Parlamenttel. Ezen túlmenően, az erről szóló intézményközi megállapodásoknak megfelelően az Európai Parlament számára hozzáférést kell biztosítani a dokumentumokhoz abból a célból, hogy a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) szerinti, ellenőrzéshez való jog informális módon gyakorolható legyen.
(15)
Az Unió külső tevékenységét finanszírozó eszközök végrehajtására vonatkozó közös szabályokat és eljárásokat a(z) 231/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben (5) kell megállapítani.
(16)
Az e rendelet végrehajtásához szükséges egységes feltételek biztosítása érdekében a Bizottságot végrehajtási hatáskörökkel kell felruházni a programozási és a végrehajtási intézkedések vonatkozásában. Az említett végrehajtási hatásköröket a 182/2011/EU rendelettel összhangban kell gyakorolni.
(17)
Az említett végrehajtási jogi aktusok jellegét, és különösen szakpolitikai orientációjukat és költségvetési vonzatukat figyelembe véve, elfogadásukhoz - a pénzügyileg kisebb léptékű intézkedések kivételével - főszabályként a vizsgálóbizottsági eljárást kell alkalmazni.
(18)
Kellően indokolt és rendkívül sürgős, az Unió gyors válaszát igénylő esetekben a Bizottságnak azonnal alkalmazandó végrehajtási jogi aktusokat kell elfogadnia.
(19)
Az Uniónak a rendelkezésre álló források leghatékonyabb kihasználására kell törekednie külső tevékenysége hatásainak optimalizálása érdekében. Ezt a külső tevékenységet szolgáló eszközök közötti összehangoltság és kiegészítő jelleg, valamint az ezen eszköz, a külső tevékenységet finanszírozó egyéb uniós eszközök és az egyéb uniós szakpolitikák közötti szinergiák megteremtése révén kell elérni. Ennek pedig a külső tevékenységet finanszírozó eszközök keretében kidolgozott programok kölcsönös megerősítését is maga után kell vonnia.
(20)
Mivel e rendelet céljait a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban az intézkedés léptéke, illetve hatásai miatt e célok jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az EUSZ 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.
(21)
Ez a rendelet meghatározza az alkalmazási időtartamára vonatkozó pénzügyi keretösszeget, amely az éves költségvetési eljárás során az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, a költségvetési fegyelemről, a költségvetési ügyekben való együttműködésről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról szóló, 2013. december 2-i intézményközi megállapodás (6) 17. pontja értelmében vett elsődleges referenciaösszeget jelenti az Európai Parlament és a Tanács számára.
(22)
Indokolt e rendelet alkalmazásának időszakát az 1311/2013/EU, Euratom tanácsi rendelet (7) alkalmazási időszakához igazítani. Ezért ezt a rendeletet 2014. január 1-jétől2020. december 31-ig kell alkalmazni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. CÍM
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy és célkitűzések
(1) Ez a rendelet létrehoz egy eszközt (stabilitás és a béke elősegítését szolgáló eszköz), amely a 2014 és 2020 közötti időszakban közvetlen támogatást nyújt az Unió külső politikáihoz, fokozva a válságreagálás, a konfliktusmegelőzés, a békeépítés és a válsághelyzetekre való felkészültség, valamint a globális és a régiókon átnyúló fenyegetések kezelése terén az uniós tevékenységek hatékonyságát és összehangoltságát.
(2) Az Unió fejlesztési együttműködési intézkedéseket, valamint pénzügyi, gazdasági és technikai együttműködési intézkedéseket hajt végre harmadik országokkal, regionális és nemzetközi szervezetekkel, továbbá egyéb állami és civil társadalmi szereplőkkel, az e rendeletben meghatározott feltételek szerint.
(3) E rendelet alkalmazásában a civil társadalmi szereplők kifejezés a következőket fogalja magában: a nem kormányzati szervezetek, az őslakos népesség szervezetei, helyi lakosok csoportosulásai és szakmai szövetségek, szövetkezetek, szakszervezetek, a gazdasági és szociális érdekvédelmi szervezetek, helyi szervezetek (beleértve a hálózatokat), amelyek a regionális együttműködésben és integrációban tevékenykednek, a fogyasztói szervezetek, női szervezetek, ifjúsági szervezetek, oktatási, kulturális, kutatási és tudományos szervezetek, egyetemek, egyházak és vallási egyesületek vagy közösségek, a média és minden olyan nem kormányzati egyesület és magán- vagy közalapítvány, amely hozzájárulhat a belső politikák fejlődéséhez vagy külső dimenziójához. Az e bekezdésben fel nem sorolt szervek vagy szereplők is finanszírozhatók, amennyiben ez a rendelet céljainak eléréséhez szükséges.
(4) A rendelet egyedi célkitűzései a következők:
a)
válsághelyzetben vagy kialakulóban lévő válsághelyzetben a stabilitáshoz való gyors hozzájárulás, hatékony válaszadással azon feltételek megőrzésének, megteremtésének vagy helyreállításának elősegítése érdekében, amelyek elengedhetetlenek az Unió külső politikáinak és tevékenységeinek megfelelő végrehajtásához az EUSZ 21. cikkével összhangban;
b)
a konfliktusok megelőzéséhez és a válságokat megelőző és az azokat követő helyzetek kezelésére és a békeépítésre való kapacitás és felkészültség biztosításához való hozzájárulás a; valamint
c)
a békét, a nemzetközi biztonságot és a stabilitást fenyegető globális és régiókon átnyúló konkrét veszélyek kezelése.
2. cikk
Az uniós támogatás összehangoltsága és kiegészítő jellege
(1) A Bizottság biztosítja, hogy az e rendelet alapján elfogadott intézkedések összhangban legyenek az Uniónak a partnerországokra vonatkozó átfogó stratégiai szakpolitikai keretével, és különösen a (2) bekezdésben említett intézkedések céljaival, valamint az egyéb vonatkozó uniós intézkedésekkel.
(2) Az e rendelet alapján elfogadott intézkedések kiegészíthetik az EUSZ V. címe és az EUMSZ ötödik része alapján elfogadott intézkedéseket, és azokkal összhangban kell lenniük. Az e rendelet alapján elfogadott intézkedések során kellően figyelembe kell venni az Európai Parlament véleményét.
(3) Az e rendelet alapján nyújtott uniós támogatás ki kell, hogy egészítse az uniós külső támogatási eszközök alapján nyújtott támogatásokat; a támogatás nyújtására csak olyan esetekben kerül sor, amelyekben az említett eszközök alapján nem adható megfelelő és hatékony válasz, és oly módon kell azt megtervezni és végrehajtani, hogy - adott esetben - az említett egyéb eszközök keretében történő tevékenységek folytonossága megvalósuljon.
(4) Lehetőség szerint a következő átfogó kérdéseket kell figyelembe venni, a programozás során is:
a)
a demokrácia és a jó kormányzás előmozdítása;
b)
az emberi jogok és a humanitárius jog, a gyermekek jogait és az őslakos népek jogait is beleértve;
c)
megkülönböztetésmentesség;
d)
a nemek közötti egyenlőség és a nők társadalmi szerepvállalásának növelése;
e)
konfliktusmegelőzés; és
f)
éghajlatváltozás.
(5) Az 1257/96/EK tanácsi rendelet (8) és az 1313/2013/EU európai parlamenti és tanácsi határozat (9) hatálya alá tartozó és e jogalkotási aktusok alapján finanszírozható tevékenységek e rendelet alapján nem finanszírozhatók.
(6) Az uniós és a nemzeti támogatási intézkedések hatékonyságának és kiegészítő jellegének javítása, valamint a kettős finanszírozás elkerülése érdekében a Bizottság mind döntéshozatali, mind gyakorlati szinten biztosítja az uniós tevékenységek közötti, valamint a tagállami tevékenységekkel való szoros koordinációt. Ennek érdekében a tagállamok és a Bizottság információcsere-rendszert működtetnek. A Bizottság kezdeményezéseket tehet a fenti koordináció előmozdítására. A Bizottság ezen túlmenően biztosítja a többoldalú, regionális és szubregionális szervezetekkel, valamint más támogatókkal folytatott koordinációt és együttműködést.
II. CÍM
AZ UNIÓS TÁMOGATÁS TÍPUSAI
3. cikk
Támogatás válsághelyzetben vagy kialakuló válsághelyzetben a konfliktusok megelőzése érdekében
(1) Az Unió technikai és pénzügyi segítségnyújtást biztosít az 1. cikk (4) bekezdésének a) pontjában meghatározott egyedi célkitűzések megvalósítása érdekében az alábbi kivételes és előre nem látott helyzetekben:
a)
szükséghelyzet, válsághelyzet vagy kialakuló válsághelyzet;
b)
a demokráciát, a közrendet, az emberi jogok és az alapvető szabadságjogok védelmét vagy az egyének - és különösen az instabil helyzetekben elkövetett nemi alapú erőszaknak kitett egyének - védelmét és biztonságát fenyegető helyzet; vagy
c)
olyan helyzet, amely fegyveres összetűzéshez vagy az érintett harmadik ország(ok) súlyos destabilizálódásához vezethet.
Az ilyen segítségnyújtás olyan helyzetekre is irányulhat, amelyekben az Unió harmadik országokkal való együttműködésének részleges vagy teljes felfüggesztése érdekében nemzetközi megállapodások rendelkezéseinek lényeges elemeire hivatkozott.
(2) Az (1) bekezdésben említett technikai és pénzügyi segítségnyújtás a következőkre terjedhet ki:
a)
a nemzetközi és regionális szervezetek, valamint állami vagy civil társadalmi szereplők által a bizalomépítés, a közvetítés, a párbeszéd és a megbékélés érdekében kifejtett erőfeszítések támogatása technikai és logisztikai segítségnyújtással;
b)
az ENSZ Biztonsági Tanácsának a nőkről, a békéről és a biztonságról szóló határozatai végrehajtásának a támogatása, különösen az instabil, konfliktushelyzetben vagy konfliktust követő helyzetben lévő országokban;
c)
a nemzetközi joggal összhangban felhatalmazott átmeneti kormányzat létrehozásának és működésének a támogatása;
d)
demokratikus, pluralista állami intézmények kialakításának a támogatása, beleértve azokat az intézkedéseket, amelyek célja a nők szerepének növelése az ilyen intézményekben, valamint a hatékony polgári közigazgatás és a biztonsági rendszer polgári ellenőrzésének megteremtése, továbbá azokat az intézkedéseket, amelyek megerősítik a terrorizmus, a szervezett bűnözés és a tiltott kereskedelem valamennyi formája elleni küzdelemben részt vevő bűnüldöző és igazságügyi hatóságok kapacitását;
e)
nemzetközi büntetőbíróságok és ad hoc nemzeti bíróságok, igazságfeltáró és békéltető bizottságok, továbbá az emberi jogi panaszok törvényes rendezésére szolgáló, valamint tulajdonjogi követelésekkel és azok megítélésével kapcsolatos olyan mechanizmusok támogatása, amelyeket az emberi jogok és a jogállamiság nemzetközi normáival összhangban hoztak létre;
f)
az alapinfrastruktúra, a lakhatás, a középületek, a gazdasági javak és az alapvető termelő kapacitás helyreállításának és újjáépítésének a megkezdéséhez szükséges intézkedések, valamint a gazdasági tevékenység újraindításához, a munkahelyteremtéshez és a fenntartható társadalmi fejlődéshez szükséges minimumfeltételek kialakításához szükséges egyéb intézkedések támogatása;
g)
a volt katonák leszerelését és családjukkal együtt a civil társadalomba történő újrabeilleszkedését, valamint - adott esetben - hazatelepülésüket segítő polgári intézkedések, továbbá a gyermek- és a női katonák helyzetének megoldását célzó intézkedések támogatása;
h)
a fegyveres erők átszervezésének társadalmi hatásait mérséklő intézkedések támogatása;
i)
a gyalogsági aknák, fel nem robbant hadianyag- vagy háborús robbanóanyag-maradványok polgári lakosságra gyakorolt társadalmi-gazdasági hatásának kezelésére irányuló intézkedések támogatása, az uniós együttműködési politikák és azok célkitűzéseinek keretében. Az e rendelet keretében finanszírozott tevékenységek magukban foglalhatják többek között a veszélyekkel kapcsolatos képzést, az aknakeresést és aknamentesítést, valamint ezzel összefüggésben a készletek megsemmisítését;
j)
a lőfegyverek, kézifegyverek és könnyűfegyverek jogellenes használata és megszerzése elleni küzdelmet ösztönző intézkedések támogatása az uniós együttműködési politikák és azok célkitűzéseinek keretében;
k)
a nők és a gyermekek válság- és konfliktushelyzetekben fennálló sajátos szükségleteinek biztosítását célzó intézkedések támogatása, beleértve a nemi alapú erőszakkal szembeni kiszolgáltatottságukat is;
l)
a fegyveres konfliktusok áldozatai rehabilitációjának és újrabeilleszkedésének a támogatása, beleértve a nők és gyermekek sajátos szükségleteit biztosító intézkedéseket is;
m)
az emberi jogok és az alapvető szabadságok, a demokrácia, a jogállamiság és az ezekhez kapcsolódó nemzetközi jogi okmányok tiszteletben tartását elősegítő és védelmét szolgáló intézkedések támogatása;
n)
válsághelyzetekben vagy kialakuló válsághelyzetekben, illetve békeépítés során a természeti erőforrásokhoz való méltányos hozzáférést és ezen erőforrások átlátható kezelését elősegítő társadalmi-gazdasági intézkedések támogatása;
o)
a hirtelen népességmozgások által a politikai és biztonsági helyzetre gyakorolt potenciális hatások kezelését célzó intézkedések támogatása, beleértve a válsághelyzetben vagy kialakuló válsághelyzetekben, illetve békeépítés során a befogadó közösségek szükségleteinek biztosítását támogató intézkedéseket is;
p)
a civil társadalom fejlődését és szerveződését, valamint a politikai folyamatban való részvételét elősegítő intézkedések támogatása, beleértve a nők ezen folyamatokban betöltött szerepének fokozását, valamint a független, sokszínű és professzionális média ösztönzését célzó intézkedéseket is;
q)
uniós humanitárius és polgári védelmi segítségnyújtás hiányában, illetve annak kiegészítéseképpen a stabilitást fenyegető, természeti vagy az ember okozta katasztrófákra és a járványokkal kapcsolatos közegészségügyi veszélyekre adott válaszintézkedések támogatása.
(3) Az e cikk (1) bekezdésében említett helyzetekben az Unió az e cikk (2) bekezdésének hatálya alá kifejezetten nem tartozó technikai és pénzügyi segítségnyújtást is biztosíthat. Ezt a támogatást a 7. cikk (2) bekezdésében említett azon rendkívüli támogatási intézkedésekre kell korlátozni, amelyek teljesítik a következő feltételeket:
a)
mind az e rendelet általános hatálya alá, mind pedig az 1. cikk (4) bekezdésének a) pontjában foglalt egyedi célkitűzések körébe tartoznak;
b)
a 7. cikk (2) bekezdésében megállapított időtartamra korlátozódnak;
c)
főszabály szerint más uniós külső támogatási eszközök vagy az e rendelet egyéb elemei alapján lennének támogatásra jogosultak, azonban a helyzetre való gyors reagálás szükségessége miatt rájuk a válság vagy a kialakuló válság esetén alkalmazandó intézkedések vonatkoznak.
4. cikk
A konfliktusmegelőzéshez, a békeépítéshez, a válsághelyzetekre való felkészültséghez nyújtott támogatás
(1) Az Unió technikai és pénzügyi támogatást nyújt az 1. cikk (4) bekezdésének b) pontjában meghatározott egyedi célkitűzések megvalósításához. Ennek a támogatásnak az Unió és partnerei konfliktusmegelőzési, békeépítési, valamint a válságot megelőző és az azt követő szükségleteket célzó kapacitásának - az Egyesült Nemzetek Szervezetével és más nemzetközi, regionális és szubregionális szervezetekkel, valamint az állami és a civil társadalmi szereplőkkel szoros együttműködésben történő - kiépítésére és megerősítésére szolgáló intézkedések támogatására kell kiterjednie, az alábbiakra irányuló erőfeszítéseikkel összefüggésben:
a)
a korai előrejelzés és a konfliktusérzékeny kockázatelemzés előmozdítása a szakpolitika kialakításában és végrehajtásban;
b)
a bizalomépítés, a közvetítés, a párbeszéd és a megbékélés elősegítése, valamint az ezekhez kapcsolódó kapacitásépítés, különös tekintettel a közösségek között kialakuló feszültségekre;
c)
a polgári stabilizációs missziókban való részvételi és telepítési kapacitások megerősítése;
d)
a konfliktus utáni helyreállítás és a politikai és biztonsági helyzetre kiható katasztrófák utáni helyreállítás javítása;
e)
annak megakadályozása, hogy a természeti erőforrásokat konfliktusok finanszírozására használják fel, valamint - különösen ami a természeti erőforrások kitermelésére és kereskedelmére vonatkozó hatékony belföldi ellenőrzés végrehajtását illeti - az olyan kezdeményezések érdekeltek általi betartásának támogatása, mint például a kimberley-i folyamat tanúsítási rendszere.
(2) Az e cikk szerinti intézkedések:
a)
kiterjednek a know-how átadására, az információcserére és a legjobb gyakorlatok megosztására, a kockázat- vagy fenyegetettségértékelésre, a kutatásra és az elemzésre, a korai előrejelző rendszerekre, a képzésekre és a szolgáltatásnyújtásra;
b)
hozzájárulnak a békeépítéssel kapcsolatos kérdésekről folytatott strukturális párbeszéd javításához;
c)
kiterjedhetnek a békeépítést és az államépítést támogató tevékenységek végrehajtásához nyújtott technikai és pénzügyi támogatásra.
5. cikk
A globális és a régiókon átnyúló, valamint a kialakulóban lévő fenyegetések kezeléséhez nyújtott támogatás
(1) Az Unió technikai és pénzügyi támogatást nyújt az 1. cikk (4) bekezdésének c) pontjában meghatározott egyedi célkitűzések megvalósításához az alábbi területeken:
a)
a közrendet, az egyének védelmét és biztonságát, a kritikus infrastruktúrát és a közegészséget érintő fenyegetések;
b)
a vegyi, biológiai, radiológiai és nukleáris anyagokhoz vagy szerekhez kapcsolódó kockázatok mérséklése és az azokra való felkészültség, legyenek azok szándékos, véletlen vagy természeti eredetű kockázatok;
(2) Az (1) bekezdés a) pontjában hivatkozott területeken nyújtott támogatásnak az alábbiakra irányuló intézkedések elősegítésére kell kiterjednie:
a)
a terrorizmus, a szervezett bűnözés, ideértve a számítástechnikai bűnözést, továbbá a tiltott kereskedelem valamennyi formája elleni küzdelemben, valamint az illegális kereskedelem és árutovábbítás tényleges ellenőrzésében részt vevő bűnüldöző, igazságügyi és polgári hatóságok kapacitásának megerősítése.
b)
a kritikus infrastruktúrát, így például a nemzetközi szállítást - beleértve a személy- és áruszállítást -, az energiával kapcsolatos tevékenységeket és az energiaelosztást, továbbá az elektronikus információs és kommunikációs hálózatokat érintő fenyegetések kezelése. Ezen intézkedéseknek külön hangsúlyt kell fektetniük a régiókon átnyúló együttműködésre, valamint a kockázati tudatossággal, a sebezhetőségi elemzésekkel, a vészhelyzeti felkészültséggel, a riasztás és annak következményei kezelésével kapcsolatos nemzetközi normák alkalmazására;
c)
a közegészséget fenyegető jelentős veszélyekre, többek között a hirtelen kialakuló és esetlegesen több államot érintő járványokra való megfelelő reagálás biztosítása;
d)
az éghajlatváltozás által gyakorolt, a békét és a biztonságot esetlegesen destabilizáló, globális és több régióra kiterjedő hatások kezelése.
(3) A (2) bekezdés a) pontjában említett intézkedések vonatkozásában:
a)
elsőbbséget kell biztosítani a két vagy több olyan harmadik ország részvételével folytatott, régiókon átnyúló együttműködésnek, amelyek egyértelmű politikai hajlandóságot mutatnak a felmerülő problémák kezelésére. A terrorizmus elleni küzdelem terén folytatott együttműködés megvalósítható egy-egy országgal, régióval, illetve nemzetközi, regionális vagy szubregionális szervezettel is;
b)
külön hangsúlyt kell fektetni a jó kormányzásra, és összhangban kell állniuk a nemzetközi joggal;
c)
a terrorizmus elleni küzdelemben érintett hatóságok támogatását illetően előnyben kell részesíteni a terrorizmus elleni jogszabályok továbbfejlesztésére és megszilárdítására, a pénzügyi, a vámügyi és a bevándorlási jogszabályok végrehajtására és az azokkal kapcsolatos gyakorlatra, a legmagasabb szintű nemzetközi normákkal összehangolt és a nemzetközi jognak megfelelő bűnüldözési eljárások kialakítására, a demokratikus ellenőrzés és az intézményi felügyeleti mechanizmusok megerősítésére, valamint az erőszakos radikalizálódás megelőzésére vonatkozó támogatási intézkedéseket;
d)
a kábítószerrel kapcsolatos problémák kezeléséhez nyújtott támogatást illetően kellő figyelmet kell fordítani arra a nemzetközi együttműködésre, amelynek célja a kereslet, az előállítás és az ártalmak csökkentése érdekében alkalmazott legjobb gyakorlatok előmozdítása.
(4) Az (1) bekezdés b) pontjában hivatkozott területeken nyújtott támogatásnak az alábbiakra irányuló intézkedések elősegítésére kell kiterjednie:
a)
a védelmi célú kutatás alternatívájaként polgári kutatási tevékenységek előmozdítása;
b)
a polgári kutatási programok keretében érzékeny vegyi, biológiai, radiológiai és nukleáris anyagok vagy szerek tárolására vagy kezelésére szolgáló polgári létesítményekkel kapcsolatos biztonsági gyakorlatok javítása;
c)
a fegyverkezéshez kapcsolódó, de védelmi programhoz már nem tartozó létesítmények és helyszínek leszereléséhez, helyreállításához vagy átalakításához szükséges polgári infrastruktúrák létrehozásának és a vonatkozó polgári tanulmányok készítésének támogatása az uniós együttműködési politikák és azok céljai keretében;
d)
a vegyi, biológiai, radiológiai és nukleáris anyagok vagy szerek (többek között az előállításukhoz szükséges eszközök és hordozóeszközeik) tiltott kereskedelmének tényleges ellenőrzését kidolgozásában és végrehajtásában részt vevő illetékes polgári hatóságok kapacitásának megerősítése;
e)
a kettős felhasználású termékek kivitele hatékony ellenőrzésének bevezetésére és végrehajtására szolgáló jogi keret és intézményi kapacitások kialakítása, ideértve a regionális együttműködési intézkedéseket is;
f)
a hatékony polgári katasztrófavédelem, a vészhelyzeti tervezés és a válságreagálás, valamint a helyreállító intézkedésekhez szükséges kapacitás kialakítása.
III. CÍM
PROGRAMOZÁS ÉS VÉGREHAJTÁS
6. cikk
Általános keret
Az uniós támogatást a 236/2014/EU rendelettel és a következő intézkedésekkel összhangban kell végrehajtani:
a)
a 7. cikk szerinti rendkívüli támogatási intézkedések és átmeneti intézkedési programok;
b)
a 8. cikk szerinti tematikus stratégiai dokumentumok és többéves indikatív programok;
c)
éves cselekvési programok, egyedi intézkedések és különleges intézkedések;
d)
kísérő intézkedések.
7. cikk
Rendkívüli támogatási intézkedések és átmeneti intézkedési programok
(1) A 3. cikk szerinti uniós támogatást rendkívüli támogatási intézkedések és átmeneti intézkedési programok útján kell elérhetővé tenni.
(2) A Bizottság a 3. cikk (3) bekezdésében meghatározott feltételeket teljesítő rendkívüli támogatási intézkedéseket fogadhat el a 3. cikk (1) bekezdésében említett helyzetekben. Az ilyen rendkívüli támogatási intézkedések időtartama legfeljebb 18 hónap lehet, de a végrehajtásukat hátráltató objektív és előre nem látható akadályok esetén ez az időtartam kétszer - alkalmanként legfeljebb hat hónappal - meghosszabbítható összesen legfeljebb 30 hónapra, feltéve, hogy nem emelik meg az adott intézkedés pénzügyi összegét.
Elhúzódó válság és konfliktus esetében a Bizottság egy második, legfeljebb 18 hónap időtartamú rendkívüli támogatási intézkedést is elfogadhat.
Az első albekezdésben említett rendkívüli támogatási intézkedés és a második albekezdésben említett rendkívüli támogatási intézkedés együttes időtartama nem haladhatja meg a 36 hónapot.
(3) Amennyiben a rendkívüli támogatási intézkedés költsége meghaladja a 20 000 000 EUR-t, akkor azt a 236/2014/EU rendelet 16. cikkének (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.
(4) A legfeljebb 20 000 000 EUR költségű rendkívüli támogatási intézkedések elfogadása vagy meghosszabbítása előtt a Bizottság tájékoztatja a Tanácsot az intézkedések jellegéről és céljairól, valamint a tervezett pénzügyi összegekről. A Bizottság hasonlóképpen tájékoztatja a Tanácsot azt megelőzően is, hogy a már elfogadott rendkívüli támogatási intézkedéseken jelentős tartalmi módosításokat hajtana végre. Az Unió külső tevékenységeinek összhangja érdekében a Bizottság az ilyen intézkedések tervezése és végrehajtása során egyaránt figyelembe veszi a Tanács vonatkozó szakpolitikai megközelítését.
(5) A rendkívüli támogatási intézkedések elfogadását követően a lehető leghamarabb, de legkésőbb három hónapon belül a Bizottság jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amelyben áttekintést nyújt az elfogadott intézkedések jellegéről, hátteréről és indokolásáról, beleértve azt is, hogy az intézkedések mennyiben egészítik ki a folyamatban lévő, illetve a tervezett uniós reagálást.
(6) A Bizottság a 236/2014/EU rendelet 16. cikkének (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárással összhangban átmeneti intézkedési programokat fogadhat el az Unió külső együttműködési politikáinak hatékony végrehajtásához szükséges alapvető feltételek megteremtése, illetve helyreállítása érdekében.
Az átmeneti intézkedési programoknak a rendkívüli támogatási intézkedésekre kell épülniük.
(7) A Bizottság megfelelő módon, kellő időben tájékoztatja az Európai Parlamentet a 3. cikk szerinti uniós támogatás - többek között a tervezett pénzügyi összegek - tervezéséről és végrehajtásáról, továbbá az említett támogatás jelentős módosításairól vagy hosszabbításairól is tájékoztatja az Európai Parlamentet.
8. cikk
Tematikus stratégiai dokumentumok és többéves indikatív programok
(1) A 4. és 5. cikk szerinti támogatás végrehajtásának általános alapjául a tematikus stratégiai dokumentumoknak kell szolgálniuk. A tematikus stratégiai dokumentumoknak keretet kell nyújtaniuk az Unió és az érintett partnerországok vagy -régiók közötti együttműködéshez.
(2) A tematikus stratégiai dokumentumokat a segélyhatékonysági alapelveknek - például a partnerségre, a koordinációra és adott esetben a harmonizációra - megfelelően kell elkészíteni és végrehajtani. Ennek érdekében a tematikus stratégiai dokumentumoknak összhangban kell állniuk a külső támogatásra vonatkozó más uniós eszközök alapján jóváhagyott vagy elfogadott programozási dokumentumokkal, és azokkal nem lehetnek átfedésben.
A tematikus stratégiai dokumentumoknak elvben az Unió - vagy adott esetben a megfelelő tagállamok - és az érintett partnerországok vagy -régiók között folytatott párbeszéden kell alapulniuk, bevonva a civil társadalmat, továbbá a regionális és a helyi hatóságokat annak biztosítása érdekében, hogy az érintett országok vagy régiók kellő felelősséget vállalhassanak a programozási folyamatban.
Az Unió és annak tagállamai a programozási folyamat korai szakaszában konzultációt folytatnak egymással abból a célból, hogy az együttműködési tevékenységeik összhangját és egymást kiegészítő jellegét előmozdítsák.
(3) Minden egyes tematikus stratégiai dokumentumot többéves indikatív programnak kell kísérnie, amely összegzi az uniós finanszírozásra kiválasztott kiemelt területeket, az egyedi célkitűzéseket, a várt eredményeket, a teljesítménymutatókat és az uniós támogatás időkeretét.
A többéves indikatív programban meg kell határozni az abban szereplő egyes programok indikatív pénzügyi keretét, figyelemmel az érintett partnerországok vagy -régiók szükségleteire és egyedi nehézségeire. A pénzügyi keret szükség esetén összegsáv formájában is megadható.
(4) A Bizottság a 236/2014/EU rendelet 16. cikkének (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárással összhangban hagyja jóvá a tematikus stratégiai dokumentumokat, illetve fogadja el a többéves indikatív programokat. Az említett eljárást az olyan érdemi felülvizsgálatokra is alkalmazni kell, amelyek a tematikus stratégiai dokumentum és a többéves indikatív program jelentős módosítását eredményezik.
(5) A 236/2014/EU rendelet 16. cikkének (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás nem alkalmazandó a tematikus stratégiai dokumentumok és a többéves indikatív programok olyan nem érdemi módosításaira vagy technikai kiigazításaira, amelyek alapján finanszírozást csoportosítanak át az indikatív pénzügyi kereten belüli, kiemelt területek között, illetve a kiinduló indikatív pénzügyi keretet legfeljebb 20 %-kal, de 10 000 000 EUR-t meg nem haladó összeggel növelik vagy csökkentik, feltéve, hogy ezek a módosítások vagy technikai kiigazítások nem érintik az említett dokumentumokban meghatározott kiemelt területeket és célkitűzéseket.
Ez esetben a módosításokat vagy technikai kiigazításokat haladéktalanul közölni kell az Európai Parlamenttel és a tagállamoknak a 11. cikkben említett bizottságba delegált képviselőivel.
(6) Amennyiben azt az Unió gyors reagálását igénylő sürgősségi szempontok kellőképpen indokolják a Bizottság a(z) 236/2014/EU rendelet 16. cikkének (4) bekezdésében említett sürgősségi eljárással összhangban módosíthatja a tematikus stratégiai dokumentumokat és a többéves indikatív programokat.
(7) A 236/2014/EU rendelet 17. cikkében említett félidős felülvizsgálati jelentés közzétételét követően végrehajtott programozási vagy program-felülvizsgálati tevékenység során figyelembe kell venni a jelentésben foglalt eredményeket, megállapításokat és következtetéseket.
9. cikk
Civil társadalom
Az e rendelet szerinti intézkedések előkészítése, programozása, végrehajtása és monitoringja során - lehetőség és szükség szerint - konzultálni kell a civil társadalommal.
10. cikk
Emberi jogok
(1) A Bizottság gondoskodik arról, hogy az e rendelet szerint elfogadott, a terrorizmus és a szervezett bűnözés elleni küzdelemmel kapcsolatos intézkedések végrehajtása összhangban legyen a nemzetközi joggal, és azon belül a nemzetközi humanitárius joggal.
(2) Az emberi jogokra és a demokráciára vonatkozó uniós stratégiai keretnek és cselekvési tervnek megfelelően a Bizottság operatív iránymutatást dolgoz ki annak biztosítása érdekében, hogy az emberi jogokat figyelembe vegyék az (1) bekezdésben említett intézkedések tervezése és végrehajtása során, különös tekintettel a kínzás és más kegyetlen, embertelen vagy megalázó bánásmód megelőzésére, valamint a jogszerű eljárásnak - többek között az ártatlanság vélelmének, a tisztességes eljáráshoz és a védelemhez való jognak - a tiszteletben tartására. Az emberi jogi szempontnak a kiberbiztonságra és a számítástechnikai bűnözés elleni küzdelemre irányuló intézkedésekben is egyértelműen meg kell nyilvánulnia.
(3) A Bizottság gondosan figyelemmel kíséri az (1) bekezdésben említett intézkedések végrehajtását, annak érdekében, hogy biztosítsa az emberi jogi kötelezettségeknek valómegfelelést. A Bizottság erre vonatkozóan tájékoztatást nyújt a rendszeres jelentéstétel során.
IV. CÍM
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
11. cikk
A Bizottság
A Bizottság munkáját egy bizottság (a továbbiakban: a stabilitást és a békét szolgáló eszközzel foglalkozó bizottság) segíti. A bizottság a 182/2011/EU rendelet szerinti bizottság.
12. cikk
Európai Külügyi Szolgálat
Ezt a rendeletet a 2010/427/EU határozattal - és különösen annak 9. cikkével - összhangban kell alkalmazni.
13. cikk
Pénzügyi keretösszeg
(1) Az e rendelet végrehajtására elkülönített pénzügyi keretösszeg a 2014-től-2020-ig tartó időszakra 2 338 719 000 EUR.
(2) Az éves előirányzatokat az Európai Parlament és a Tanács engedélyezi a többéves pénzügyi keretben meghatározott korlátokon belül.
(3) A 2014-től 2020-ig tartó időszakban:
a)
a pénzügyi keretösszeg legalább 70 százalékpontját a 3. cikkben szereplő intézkedésekre;
b)
a pénzügyi keretösszeg kilenc százalékpontját pedig a 4. cikkben szereplő intézkedésekre kell fordítani.
14. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napját követő napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2014. január 1-jétől2020. december 31-ig kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2014. március 11-én.