РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 215/2013 НА СЪВЕТА
от 11 март 2013 г.
за налагане на изравнително мито върху вноса на някои стоманени продукти с органично покритие с произход от Китайската народна република
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета относно защитата срещу субсидиран внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 15 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. ОТКРИВАНЕ
(1)
На 22 февруари 2012 г. Европейската комисия ("Комисията") обяви чрез известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2) („известието за започване“), започването на антисубсидийна процедура по отношение на вноса в Съюза на стоманени продукти с органично покритие с произход от Китайската народна република (наричана по-нататък „КНР“ или „засегнатата държава“).
(2)
Антисубсидийната процедура беше открита вследствие на жалба, подадена на 9 януари 2012 г. от EUROFER (наричан по-нататък „жалбоподателят“) от името на производители, които в настоящия случай представляват над 70 % от общото производство на Съюза на някои стоманени продукти с органично покритие. Жалбата съдържаше prima facie доказателства за наличието на субсидиране на въпросния продукт и за произтичаща от него съществена вреда, които бяха сметнати за достатъчни основания за започването на процедура.
(3)
Преди започването на процедурата и в съответствие с член 10, параграф 7 от основния регламент Комисията съобщи на правителството на КНР (по-нататък наричано „ПКНР“), че е получила надлежно аргументирана жалба, според която субсидираният внос на някои стоманени продукти с органично покритие от КНР е причинил съществена вреда на промишлеността на Съюза. ПКНР беше поканено за консултации, с цел да се изясни положението във връзка със съдържанието на жалбата и да се стигне до взаимно приемливо решение. ПКНР прие поканата и впоследствие бяха проведени такива консултации. По време на консултациите не се стигна до взаимно приемливо решение. Въпреки това, бяха надлежно взети предвид коментарите, направени от ПКНР във връзка със съдържащите се в жалбата твърдения, че схемите не подлежат на изравнителни мерки. След провеждането на консултациите бяха получени коментари от ПКНР.
1.2. АНТИДЪМПИНГОВА ПРОЦЕДУРА
(4)
На 21 декември 2011 г. Европейската комисия обяви с известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3), започването на антидъмпингова процедура относно вноса в Съюза на някои стоманени продукти с органично покритие с произход от КНР.
(5)
На 20 септември 2012 г. с Регламент (ЕО) № 845/2012 (4) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на някои стоманени продукти с органично покритие с произход от КНР.
(6)
Анализите на вредата, проведени в рамките на настоящото антисубсидийно разследване и в рамките на паралелното антидъмпингово разследване, са идентични, тъй като определението за промишленост на Съюза, представителните за Съюза производители и периодът на разследване са едни и същи и за двете разследвания. По тази причина коментарите относно различни аспекти на вредата, направени в хода на една от тези две процедури, бяха взети предвид и за двете.
1.3. СТРАНИ, ЗАСЕГНАТИ ОТ ПРОЦЕДУРАТА
(7)
Комисията официално уведоми жалбоподателите, други известни производители от Съюза, известните производители износители в КНР, вносителите, търговците, ползвателите, доставчиците и сдруженията, за които е известно, че са засегнати, както и представителите на КНР, за започването на процедурата. На заинтересованите страни бе предоставена възможност да изложат становищата си в писмена форма и да поискат изслушване в срока, посочен в известието за започване на процедурата.
(8)
С оглед на очевидно големия брой производители износители, производители от Съюза и несвързани вносители, всички известни производители износители и несвързани вносители бяха приканени да заявят своя интерес пред Комисията и да предоставят, както е посочено в известието за започване, основна информация за тяхната дейност, свързана с разглеждания продукт по време на периода от 1 октомври 2010 г. до 30 септември 2011 г. Тази информация бе поискана съгласно член 27 от основния регламент с цел Комисията да реши дали е необходимо изготвянето на извадка и ако е така - да направи подбор. Проведени бяха и консултации с властите на КНР.
(9)
Първоначално 19 китайски производители износители/групи производители представиха поисканата информация и е съгласиха да бъдат включени в извадка. Въз основа на получената от производителите износители информация и по силата на член 27 от основния регламент, Комисията първоначално предложи извадка от 3 производители износители/групи от производители износители. Един от включените в тази извадка производители износители обаче оттегли своето съдействие. Поради това той беше заменен със следващия по обем на износа за Съюза производител износител. След като беше уведомен, този производител износител също оттегли съдействието си.
(10)
С цел да се избегне допълнително забавяне на процедурата, беше взето решение извадката да се ограничи до две групи производители износители с най-голям обем на износа за Съюза, т.е. Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd и свързаните с него дружества и Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd и свързаните с него дружества. Извадката от тези две групи производители износители служи за основа при определянето на степента на субсидиране на тези групи, както и степента на субсидиране на всички съдействащи производители износители, които не са включени в извадката, съгласно разпоредбите на член 15, параграфи 2 и 3 от основния регламент.
(11)
По отношение на производителите от Съюза в известието за започване на процедурата Комисията обяви, че временно е изготвила извадка от производители от Съюза. Извадката се състоеше от шестима производители от Съюза, за които на Комисията е известно, че произвеждат сходния продукт, като те бяха подбрани въз основа на продажбите, обема на производството, големината и географското им положение в Съюза. Включените в извадката производители от Съюза представляват 46 % от производството на Съюза и 38 % от продажбите в Съюза. Освен това в известието за започване на процедурата заинтересованите страни бяха приканени да изложат своите становища по отношение на временната извадка. Един производител от Съюза заяви, че не желае да бъде включен в извадката и беше заменен със следващия по големина производител.
(12)
Пет несвързани вносители предоставиха исканата информация и се съгласиха да бъдат включени в извадката. Предвид ограничения брой съдействащи вносители бе сметнато, че изготвянето на извадка вече не е необходимо.
(13)
Комисията изпрати въпросници на представители на ПКНР, на двамата включени в извадката производители износители в КНР, на 14 други производители износители в КНР, които изразиха желание за това, на шестимата включени в извадката производители от Съюза, на петимата съдействащи вносители в Съюза и на известните ползватели.
(14)
Бяха получени отговори от представителите на ПКНР, от деветима производители износители и свързани с тях дружества в КНР, шестимата включени в извадката производители от Съюза, двама несвързани вносители и десет ползватели.
(15)
Комисията потърси и провери цялата информация, която счете за необходима за определяне на субсидирането, на произтичащата вреда и на интереса на Съюза. Бяха извършени проверки на място в помещенията на следните държавни органи и дружества:
а)
Правителство на Китайската народна република
-
Министерство на търговията на КНР, Beijing, Китай
б)
Производители от Съюза
-
ArcelorMittal Belgium, Белгия и свързаното с него дружество за продажби ArcelorMittal Flat Carbon Europe SA, Люксембург;
-
ArcelorMittal Poland, Полша;
-
ThyssenKrupp Steel Europe AG, Германия;
-
voestalpine Stahl GmbH и voestalpine Stahl Service Center GmbH, Австрия;
-
Tata Steel Maubeuge SA (преди Myriad SA), Франция;
-
Tata Steel UK Ltd, Обединено кралство;
в)
Групи производители износители (и свързани дружества) в КНР
-
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd и свързаните с него дружества: Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd, Zhangjiagang Wanda Steel Strip Co., Ltd, Jiangsu Huasheng New Construction Materials Co. Ltd и Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd;
-
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd и свързаното с него дружество Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Company Ltd;
г)
Вносители в Съюза
-
ThyssenKrupp Mannex, Германия;
-
Macrometal, Hamburg, Германия
(16)
Впоследствие всички страни бяха уведомени относно основните факти и съображения, на които се основаваше намерението да се препоръча налагане на окончателни изравнителни мита върху вноса на някои стоманени продукти с органично покритие с произход от КНР („окончателно разгласяване“). На страните бе даден срок, в който да представят своите коментари по окончателното разгласяване.
(17)
Представените от заинтересованите страни коментари бяха разгледани и взети под внимание, когато това бе уместно.
1.4. ПЕРИОД НА РАЗСЛЕДВАНЕ И РАЗГЛЕЖДАН ПЕРИОД
(18)
Разследването относно субсидирането и вредата обхвана периода от 1 октомври 2010 г. до 30 септември 2011 г. (наричан по-нататък „период на разследване“ или „ПР“). Разглеждането на тенденциите от значение за оценката на вредата обхвана периода от 1 януари 2008 г. до края на ПР („разглеждания период“).
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
2.1. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ
(19)
В известието за започване продуктът, предмет на разследването, бяха някои стоманени продукти с органично покритие (наричани по-долу „СОП“), т.е. плоско валцувани продукти от нелегирана или легирана стомана (с изключение на неръждаема стомана), които са боядисани, лакирани или покрити с пластмаса поне от едната страна, с изключение на т. нар. плоскости тип „сандвич“ от вида, който се използва в строителството, и се състои от два външни метални листа с притисната между тях стабилизираща сърцевина от изолиращ материал, както и с изключение на продуктите със завършващо покритие от цинков прах (богата на цинк боя с тегловно съдържание на цинк 70 % или повече).
2.2. ИСКАНИЯ ЗА ИЗКЛЮЧВАНЕ НА ПРОДУКТИ
(20)
Китайската асоциация по черна металургия (CISA), двама вносители и двама ползватели предложиха изключване на пет вида продукти. Тези искания бяха получени и анализирани, както следва:
2.2.1. СТОМАНЕНИ ПРОДУКТИ С ОРГАНИЧНО ПОКРИТИЕ (СОП) С МЕТАЛНО ПОКРИТИЕ ОТ ХРОМ ИЛИ КАЛАЙ
(21)
Един ползвател на СОП подаде искане за изключване от продуктовия обхват на СОП със субстрат с метално покритие от хром или калай. Разследването установи, че металното покритие от хром или калай придава на продукта различни физични и технически свойства от стоманения продукт с органично покритие, предмет на разследването. Освен това стоманените продукти с органично покритие със субстрат с метално покритие от хром или калай са почти изключително използвани в хранително-опаковъчната и кабелната промишленост. И накрая, промишлеността на Съюза направи изявление, че не възнамерява горепосоченият вид продукт да бъде включен в разследването. Поради гореизброените причини стоманените продукти с органично покритие със субстрат с метално покритие от хром или калай не са включени в продуктовия обхват.
2.2.2. ГОРЕЩО ВАЛЦУВАНА ЛИСТОВА СТОМАНА СЪС ЗАЩИТНО ПОКРИТИЕ, НЕЗАВИСИМО ДАЛИ Е ОРГАНИЧНО ИЛИ НЕОРГАНИЧНО
(22)
Това искане беше отхвърлено, тъй като тези продукти не попадат в кодовете по КН, които са предмет на разследването. Боядисването или покритието е само за предпазване от ръжда и съответно попадат в код по КН 7208, а не в код по КН 7210. Горещо валцуваната листова стомана със защитно покритие, независимо дали е органично или неорганично, не е включена в продуктовия обхват и поради това не може да бъде премахната от него.
2.2.3. СОП С ДЕБЕЛИНА НА СУБСТРАТА МЕЖДУ 0,6 И 2,0 MM
(23)
CISA и двама вносители поискаха изключване на стоманените продукти с органично покритие с дебелина на субстрата между 0,6 и 2,0 mm, които съставляват 5-10 % от вноса от Китай, като заявиха, че конкуренция между китайския износ и производството на промишлеността на Съюза е налице единствено за СОП с дебелина на субстрата между 0,25 и 0,6 mm.
(24)
Това искане беше отхвърлено, тъй като както китайските износители, така и производителите от Съюза произвеждат и продават СОП с дебелина на субстрата между 0,6 и 2,0 mm и поради това тези продукти очевидно са в конкуренция помежду си. Не бяха представени доказателства, че СОП с дебелина на субстрата над 0,6 mm не се конкурират със СОП с дебелина на субстрата до 0,6 mm и поради това те представляват различен вид продукт. СОП с дебелина на субстрата до и над 0,6 mm притежават еднакви основни физически и технически характеристики и еднаква крайна употреба и поради това са един и същ продукт.
2.2.4. СОП СЪС СУБСТРАТ С ПОКРИТИЕ ОТ АЛУМИНИЕВО-ЦИНКОВА СПЛАВ
(25)
Двамата вносители твърдят, че само четирима производители от Съюза са лицензирани да произвеждат този вид продукт и че само едно дружество го произвежда в действителност. Те също така твърдят, че този продукт се различава от СОП с покритие от цинк по отношение на продуктовите си характеристики.
(26)
Това искане беше отхвърлено, тъй като двата вида на продукта са взаимозаменяеми с припокриваща се употреба, като най-малко двама съдействащи производители от Съюза са произвеждали този вид продукт по време на периода на разследването. Трябва да се отбележи, че само един съдействащ китайски производител износител е изнасял този вид продукт за Съюза по време на периода на разследването.
2.2.5. СОП СЪС СУБСТРАТ С ПОКРИТИЕ ОТ ЦИНКОВА СПЛАВ
(27)
Това искане беше отхвърлено, тъй като, противно на твърдението на един ползвател, този продукт се произвежда и продава в значителни количества от няколко производители от Съюза и има същите основни физически и технически характеристики и крайна употреба като другите видове СОП.
2.3. ИСКАНЕ ЗА ВКЛЮЧВАНЕ НА ПРОДУКТ
(28)
Едно сдружение поиска в продуктовия обхват да бъдат включени СОП с метално покритие от хром или калай, класирани по кодове на TARIC 7210122010 и 7210500010. Това искане беше отхвърлено, тъй като тези кодове не са включени в първоначалната жалба, а продуктите, класирани по тези кодове, имат различни физически и технически характеристики от продуктите, обхванати от жалбата.
2.4. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ
(29)
Предвид приемането на изключването на СОП с метално покритие от хром или калай, както е посочено в съображение 21, с това изключване разглежданият продукт се изменя.
(30)
Вследствие на това, разглежданият продукт са някои стоманени продукти с органично покритие, т.е. плоско валцувани продукти от нелегирана или легирана стомана (с изключение на неръждаема стомана), които са боядисани, лакирани или покрити с пластмаса поне от едната страна, с изключение на т. нар. плоскости тип „сандвич“ от вида, който се използва в строителството и се състои от два външни метални листа с притисната между тях стабилизираща сърцевина от изолиращ материал, с изключение на продуктите със завършващо покритие от цинков прах (богата на цинк боя с тегловно съдържание на цинк 70 % или повече) и с изключение на продуктите със субстрат с метално покритие от хром или калай, класиран понастоящем в кодове по КН ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70, с произход от Китайската народна република („разглеждан продукт“).
2.5. СХОДЕН ПРОДУКТ
(31)
От разследването е видно, че стоманените продукти с органично покритие, произвеждани и продавани в Съюза от промишлеността на Съюза, СОП, произвеждани и продавани на вътрешния пазар в КНР, както и СОП, внасяни в Съюза от КНР, имат по същество еднакви основни физически и химически характеристики и еднаква основна крайна употреба. Поради това тези продукти се считат за сходни по смисъла на член 2, буква в) от основния регламент
3. СУБСИДИРАНЕ
3.1. ПРЕДВАРИТЕЛНИ БЕЛЕЖКИ
(32)
ПКНР и включените в извадката китайски производители износители са отговорили на въпросниците и са се съгласили да бъдат извършени посещения на място с цел проверка на дадените отговори.
(33)
Що се отнася до ПКНР, след анализ на попълнените въпросници Комисията изпрати на китайската страна писмо с искане за допълнителна информация и две писма, предхождащи извършването на проверка. Комисията предостави на ПКНР достатъчно време за подготовката и представянето на неговите коментари във всеки от случаите, в които това беше поискано и обосновано. На ПКНР беше предоставено значително удължаване на сроковете - 20-дневно удължаване на срока за попълване на въпросника, което означаваше 57-дневен срок за отговаряне на въпросника и 25-дневен срок за отговор на писмото с искане на допълнителна информация.
(34)
В отговорите на въпросника, на писмата с искане на допълнителна информация и на друга кореспонденция ПКНР представи отговор единствено във връзка със схемите, използвани от включените в извадката производители износители, като заяви, че следва да бъде освободено от отговаряне на въпроси, свързани с предполагаеми схеми за субсидиране, достъпни и за невключени в извадката производители или за производители, които не са заявили своя интерес.
(35)
Комисията учтиво отхвърли този подход и обясни на ПКНР, че целта на изпратения на ПКНР въпросник е Комисията да получи информация за субсидирането на производството на стоманени продукти с органично покритие в Китай и да определи до каква степен е субсидиран вносът на разглеждания продукт в Съюза. Комисията уведоми ПКНР, че се нуждае от по-подробна информация за субсидирането, за да предприеме мерки във връзка със съществено неоказване на съдействие от износители, за които се твърди, че са реализирали ползи от определени схеми за субсидиране, които не се използват от включените в извадката или съдействащи дружества, както и във връзка с евентуални искания от съдействащи производители износители за индивидуално разглеждане. При все това ПКНР не промени подхода си и не предостави информация за повечето други схеми за субсидиране, посочени като предполагаеми такива в жалбата, които обаче не се използват от включените в извадката дружества.
(36)
Преди посещението за проверка на място ПКНР поиска от Комисията допълнителна информация в писмен вид, по-специално списък с всички въпроси, които служителите на Комисията възнамеряват да зададат в хода на проверката, както и списък на правителствените служби, които се очаква да участват в посещението на място. В отсъствието на тези документи, ПКНР твърди, че „не е било уведомено какво е трябвало да подготви, нито какво да очаква по време на проверката“, както и че писмото, предхождащо проверката „определено не съдържа информация какво точно възнамерява да проверява Комисията …“.
(37)
Комисията не беше в състояние да изпълни искането на ПКНР. В този смисъл се отбелязва, че Комисията изпълни всички необходими условия по член 26 от основния регламент. На ПКНР беше изпратено подробно писмо, предхождащо извършването на проверка, с което беше потвърдена програмата (дни и група схеми за обсъждане през отделните дни от проверката) и беше изискано присъствието на органите, отговорни за съответните схеми, както и на държавните служители, участващи в изготвянето на коментарите на ПКНР. Преди проверката на място Комисията също така поясни, че органите, отговарящи за схемите, предмет на разследването, както и имената на длъжностните лица, които е най-подходящо да вземат участие в проверката и да отговарят на въпросите, са известни само на ПКНР. Що се отнася до списъка на конкретните въпроси, Комисията поясни, че съгласно законодателството на ЕС (и изискванията на СТО) такъв списък не се изисква и че целта на настоящото разследване е да бъдат проверени отговорите на въпросника, изпратени от ПКНР, както и съответните допълнителни коментари; следователно проверката ще следва структурата на посочените документи. Комисията също така ще се опита да получи допълнителна информация и да поиска разяснения по нея, необходими за текущата процедура, но конкретните въпроси в този контекст ще зависят от отговорите на ПКНР в хода на първоначалната проверка на неговите отговори. Също така преди посещението за проверка ПКНР беше изрично уведомено, че всеки отказ за предоставяне на необходимата информация или за оказване на съдействие на разследващия орган при проверката на информацията и данните, които бъдат счетени за необходими за целите на процедурата, може сериозно да затрудни процеса на разследването. На ПКНР също така бяха припомнени последиците от разпоредбите на член 28 от основния регламент.
(38)
Входа на посещението за проверка на място в китайското Министерство на търговията в Beijing Комисията се зае с проверката на предоставената информация въз основа на придружаващите документи, използвани при изготвянето на отговора на ПКНР, в съответствие с разпоредбите на членове 11 и 26 от основния регламент. В процеса на извършване на проверката Комисията стигна до предварителното заключение, че липсата на информация и придружаващи документи не позволява извършването на надлежна проверка на отговорите на въпросника. Освен това някои данни не бяха подадени въобще, въпреки че са били изрично поискани, а на някои въпроси не беше даден никакъв отговор. Поради това ПКНР беше уведомено за последиците от неоказването на съдействие в съответствие с член 28, параграфи 1 и 6 от основния регламент.
(39)
ПКНР също така направи изявление, че Комисията е създала неоснователно голяма тежест за ПКНР като във въпросника и последващото писмо с искане на допълнителна информация е поискала информация, която не е от значение и не е необходима.
(40)
По отношение на изискваната информация се отбелязва, че Комисията поиска единствено информация относно твърденията в жалбата, която бе счетена за необходима за целите на изготвянето на представителна констатация, и остана последователна в своите изисквания, отправяйки искания за едни и същи данни и информация в хода на разследването и изисквайки от ПКНР разяснения по изпратената информация и връзката ѝ с разследваните схеми. С други думи Комисията поиска само информация, необходима за оценяването на наличието и степента на субсидиране на разглеждания продукт в рамките на други схеми за субсидиране, за които се твърди в жалбата. Тази информация би позволила правилното определяне на размера на субсидията, предоставена в рамките на другите схеми за субсидиране, предмет на разследването, достъпни за неоказващите съдействие производители износители. Тъй като нито представителите на ПКНР, нито неоказващите съдействие производители износители предоставиха информацията, необходима за определяне дали другите схеми за субсидиране са достъпни за неоказващите съдействие производители износители, въз основа на най-достоверната налична информация Комисията стигна до заключението, че другите предполагаеми схеми за субсидиране действително са били достъпни за другите несъдействащи производители износители, и съответно изчисли размера на ползата, реализирана от тези схеми въз основа на най-достоверните налични факти.
3.2. ИНДИВИДУАЛНО РАЗГЛЕЖДАНЕ („ИР“)
(41)
Искания за ИР бяха подадени от двама съдействащи производители износители в съответствие с член 27, параграф 3 от основния регламент, т.е. Union Steel China (Union Steel) и Shenzhen Sino Master Steel Co. Ltd. Не беше възможно да се разреши индивидуално разглеждане на нито едно от двете дружества, тъй като поради големия брой предполагаеми схеми за субсидиране и времеемкото естество на антисубсидийното разследване, това би затруднило неоправдано разследването и би попречило на своевременното му приключване.
(42)
Union Steel обаче вече е било предмет на индивидуално разглеждане в паралелното антидъмпингово разследване и затова по отношение на това дружество бе изчислен индивидуален марж на вредата.
(43)
Тъй като ПКНР изпрати отговор само във връзка със схемите, използвани от включените в извадката производители износители, както е посочено в съображение 34 по-горе, беше на практика невъзможно да се анализират някои схеми за субсидиране, евентуално използвани от Union Steel. Поради това, въз основа на наличните факти по смисъла на член 28 от основния регламент, процентът на субсидията, приложим към други съдействащи дружества, беше приложен и към това дружество.
3.3. СПЕЦИФИЧНИ СХЕМИ
(44)
Въз основа на информацията, съдържаща се в жалбата, Комисията поиска информация във връзка със следните схеми, за които се твърди, че включват предоставяне на субсидии от страна на правителствения орган:
I)
Държавни доставки на стоки и услуги на занижени цени („LTAR“)
-
Предоставяне на ресурси на занижени цени: Горещо валцувана и студено валцувана стомана
-
Предоставяне на права за ползване на земя на занижени цени
-
Програми, включващи водоснабдяване на занижени цени
-
Програма, включваща електроснабдяване на занижени цени
-
Програма, включваща електроснабдяване и водоснабдяване на занижени цени в провинция Jiangsu
-
Доставка на различни ресурси на занижени цени
II)
Преференциални заеми и лихви за сектора на СОП
III)
Капиталови програми
-
Замяна на дълг срещу капитал
-
Вливане на капитал
-
Неизплатени дивиденти
IV)
Подоходно облагане и други преки данъци
-
Данъчни политики за приспадане на разходите за научноизследователска и развойна дейност
-
Данъчни облекчения за централните и западните региони
-
Данъчен кредит за закупуване на производствено оборудване, произведено в страната
-
Политики на преференциално данъчно облагане на дружества, насърчавани като високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии
-
Данъчни облекчения за предприятия, прилагащи пълноценно оползотворяване на ресурсите („специални суровини“)
-
Данъчен кредит при закупуване на специално оборудване
-
Преференциална данъчна за предприятия от Североизточния регион
-
Освобождаване от данъчно облагане на доходите при инвестиции в технологично обновяване в рамките на страната
-
Други местни данъчни отстъпки (провинция Shandong, град Chongqing, регион Guangxi Zhuang, данъчни привилегии за развитието на централните и западните региони)
-
Освобождаване от данък върху доходите от дивиденти, изплащани на някои местни предприятия
-
Освобождаване от данъчно облагане за период от две години, последвано от намалена наполовина данъчна ставка за период от три години за производствени ПЧУ
-
Освобождаване от местен подоходен данък и програми за намалени данъчни ставки за производствени ПЧУ
-
Данъчен кредит за ПЧУ, които закупуват произведено в страната оборудване
-
Данъчни субсидии за ПЧУ според географското разположение
V)
Програми за косвено данъчно облагане и за налагане на вносни мита
-
Налагане на вносни мита и освобождаване от ДДС за ПЧУ и някои местни предприятия, които използват вносно оборудване в насърчавани сектори
-
Възстановяване на ДДС на ПЧУ, които закупуват произведено в страната оборудване
-
Приспадане на ДДС върху дълготрайни активи в Централен регион
-
Други данъчни привилегии, предвидени за провинция Ma'anshan
VI)
Програми за отпускане на безвъзмездни средства
-
Програма China World Top Brand
-
Програма „Известни търговски марки“
-
Държавен фонд „Проект за ключови технологии“
-
Програми за субсидиране на съдебни разноски по антидъмпингови дела
VII)
Закупуване на стоки от държавата на завишени цени
VIII)
Други регионални програми
-
Предоставени субсидии в районите Tianjin Binhai New Area и икономическа и технологична зона за развитие Tianjin
-
Програми за Североизточния регион
-
Безвъзмездни средства по програмата за наука и технологии в провинция Jiangsu
-
Безвъзмездни средства по програмата за наука и технологии в провинция Hebei
(IX)
Субсидии на ad hoc принцип, посочени в жалбата
3.3.1. ДЪРЖАВНИ ДОСТАВКИ НА СТОКИ И УСЛУГИ НА ЗАНИЖЕНИ ЦЕНИ („LTAR“)
3.3.1.1. Доставка на горещо валцувана и студено валцувана стомана на занижени цени
(45)
Твърдението в жалбата е, че ПКНР контролира някои сектори и продукти нагоре по веригата с цел да доставя ресурси на изгодни цени на производителите на стоманени продукти с органично покритие. Въз основа на това производителите на СОП получават подлежащи на изравняване субсидии като закупуват ГВС и СВС от държавни предприятия (ДП) на цени, по-ниски от пазарните и съответно на занижени цени за държавните предприятия.
(46)
Комисията поиска от ПКНР подробна информация относно доставката от държавни предприятия на горещо и студено валцувана стомана за китайските производители износители на СОП, за да проверят твърденията в жалбата и да установят дали тези ДП са публични организации. По-специално, Комисията добави приложение B към въпросника за държавните предприятия и прикани ПКНР да предостави исканата в него информация. В писмото с искане на допълнителна информация Комисията отново поиска от ПКНР да предостави информацията от приложение В и насърчи ПНКР да координира отговорите със засегнатите ДП.
(47)
ПКНР обаче не отговори на въпросите в приложение В и не предостави съответната информация, изискана в основната част на въпросника (например относно собствеността и контрола от страна на китайското правителство върху държавните предприятия в стоманодобивния сектор и участието му в преструктурирането на китайската стоманодобивна промишленост). Вместо да предостави исканата информация, ПКНР заяви в отговора на въпросника, че жалбоподателите не са показали, че производителите на ГВС и СВС са публични организации.
(48)
Поради липсата на съдействие от страна на ПКНР се наложи Комисията да разчита на други източници на най-достоверна налична информация. Комисията уведоми ПКНР за предприетите действия. При извършването на оценка дали държавните предприятия, доставящи ГВС и СВС на китайските производители износители на СОП, са публични организации, Комисията разгледа ограничената информация, предоставена от ПКНР, информацията в жалбата, публично достъпните факти от сходни процедури, проведени от други разследващи органи, както и друга публично достъпна информация и основа констатациите си на цялостната информация по случая.
а) Държавните предприятия, доставящи горещо валцувана и студено валцувана стомана на производителите на СОП са публични организации
(49)
Жалбоподателят твърди, че ДП в Китай са публични организации по смисъла на член 2, буква б) от основния регламент, които доставят стоки (горещо валцувана и студено валцувана стомана) на производителите на СОП на цени под пазарните и по този начин им предоставят ползи.
(50)
Апелативният орган на СТО (АО) в доклада си за САЩ, озаглавен „Окончателни антидъмпингови и изравнителни мита върху някои продукти от Китай“ (5) (по-долу наричан „докладът на АО“) определя публичната организация като субект, който „притежава, упражнява или разполага с държавна власт“ (6). АО също така счита, че публичните организации се характеризират и с „изпълнение на правителствени функции“ (7) които „по принцип се смятат за част от правителствената дейност в правния мир на съответната членка“ (8).
(51)
С оглед на заключенията на АО на СТО, анализът съдържа два въпроса: а) дали въпросните ДП изпълняват функции, които по принцип се смятат за част от правителствената дейност в Китай и б) дали в този случай те упражняват държавна власт?
(52)
В случая на ПКНР има многобройни доказателства, че правителството участва активно в управлението на икономиката. Водещата роля на китайското правителство в икономиката е гарантирана от Конституцията на Китайската народна република. Съгласно член 7 от Конституцията: „Държавната икономика е сектор на социалистическата икономика, чийто собственик е целият народ; тя е водещата сила в националната икономика. Държавата гарантира консолидацията и растежа на държавната икономика”. Аналогично член 15 от Конституцията гласи: „Държавата извършва икономическо планиране въз основа на социалистическата публична собственост“. Конституцията на Китайската комунистическа партия отрежда водеща роля на публичната собственост, напр. преамбюлът на Конституцията гласи: „Партията трябва да поддържа и усъвършенства основната икономическа система, като публичната собственост изпълнява водеща роля …“ Също така различните петилетни планове, обнародвани от Комитета за национално развитие и реформи (КНРР) и приемани от Държавния съвет - най-висшият правен орган в Китай - показват изключително силен контрол на китайското правителство върху икономиката.
(53)
По отношение на стоманодобивния сектор информацията по случая предполага, че ДП, които произвеждат горещо валцувана и студено валцувана стомана в Китай, често изпълняват правителствени функции, описани, inter alia, в секторните планове за черната металургия. Тези планове потвърждават, че ПКНР е избрало да участва активно в управлението и развитието на стоманодобивната промишленост в Китай, затова може да се счита, че прилагането им от ДП спада към правителствените практики. Плановете съдържат цели и задачи за всички оператори в черната металургия, както и нареждания за постигане на конкретни резултати в целия сектор. Всъщност ПКНР използва ДП в стоманодобивната промишленост като допълнителен държавен орган, за да постигне целите и задачите, заложени в плановете.
(54)
Постановление № 35 на КНРР - Политики за развитие на черната металургия, inter alia, съдържа политика за намаляване броя на металургичните предприятия и поставя производствени цели на 10-те най-големи стоманодобивни предприятия на вътрешния пазар (член 3), с оглед на производствения капацитет забранява създаването на нови предприятия в областта на черната металургия (член 10), предписва условия за достъп в черната металургия, свързани с оборудването, както и технически и икономически условия, на които трябва да отговарят предприятията в областта на черната металургия (член 12), установява правила за измененията в организационната структура на стоманодобивните предприятия (член 20), управлява инвестициите (членове 22 и 23), определя достъпа до финансиране (членове 25 и 26) и дава на държавата право да се намесва в закупуването на суровини (член 30).
(55)
Дванадесетият петилетен план за развитие на стоманодобивната промишленост обобщава постигането на целите от предишния план, обхваща стратегията за развитие и поставя цели за цялата стоманодобивна промишленост. Аналогично на Постановление № 35, в него се поставят съвсем конкретни цели на ниво промишлени клъстъри (Раздел III.(III).6), насърчават се определени проекти и се ограничават други (Раздел IV(IV)), определят се различни помощи за черната металургия в различните провинции (Раздел IV(V), предвижда се подкрепа на едрите стоманодобивни предприятия и се изтъква водещата роля на най-големите китайски държавни производители на стомана, например Bao Steel, Anshan Iron and Steel, Wuhan Iron and Steel и т.н (9). В плана се предвижда и засилване на регулирането и управлението на производството в съществуващите стоманодобивни предприятия (Раздел (IV).
(56)
В Закона за държавните активи на предприятията на Китайската народна република се предвижда ДП (или предприятията с държавно участие (ПДУ), както са наречени в този закон) да изпълняват националните промишлени политики (10). По същия начин, с Временни мерки за надзор и администриране на инвестициите от централни предприятия ДП (ПДУ) са задължени да изпълняват плановете за развитие и промишлените политики на държавата (11). Съгласно Мерки за администриране на стратегии и планове за развитие на централните предприятия всички ДП изготвят стратегически план за развитие, който следва да бъде проверен и одобрен от Комитета за надзор и управление на държавните активи (SASAC). По време на този преглед и преди одобрението SASAC трябва да разгледа, inter alia, дали даденият план изпълнява националния план за развитие и промишлените политики, както и дали отговаря на стратегическото коригиране на формата и структурата на държавната икономика (12).
(57)
От конкретните примери за изпълнение на мерките, изложени в плановете, например преместването на Capital Steel Corporation (13) или многобройните сливания на стоманодобивни предприятия (14) е видно, че плановете са не само индикативни документи, които служат за насоки, но и водят до конкретни действия на държавните стоманодобивни предприятия, дирижирани от правителството (представлявано от КННР и Държавния съвет).
(58)
Всички конкретни мерки, изложени в горепосочените съображения, трябва да се следват и изпълняват от обхванатите от плановете предприятия. Заключението е, че с прякото участие на държавата в търговската дейност на стоманодобивните предприятия, държавните стоманодобивни предприятия действат като държавен орган при изпълнение на правителствени функции, които впоследствие водят до изпълнението на целите и задачите от плановете.
(59)
След като беше установено, че ДП изпълняват правителствени функции, остава въпросът дали заедно с това те упражняват държавна власт. В този смисъл съществен въпрос е дали те са в значителна степен контролирани от правителството (15). Ако случаят е такъв, целесъобразно е да се определи с оглед на съществуващите доказателства, че ДП действат като държавен орган и по същество изпълняват политиките, залегнали в гореспоменатите планове.
(60)
Правителственият контрол, описан по-долу, показва, че ДП притежават, упражняват или разполагат с държавна власт. Контрол може да бъде упражняван, inter alia, посредством държавна собственост, административно регулиране и участие на SASAC, съвети на директорите и държавни планове.
(61)
Както вече бе споменато по-горе в раздела за неоказването на съдействие (съображения 46-48), ПКНР не предостави поисканата информация за структурата на собствеността на производителите на ГВС и СВС в Китай. Към отговорите на въпросника ПКНР приложи списък от 54 дружества, в които ПКНР е най-големият акционер, но по време на посещението за проверка на място то твърдеше, че списъкът е неточен и съдържа също така и частни дружества. ПКНР не поправи списъка и не посочи кои от изброените дружества са частни и кои са собственост на ПКНР. Поради неоказването на съдействие се наложи Комисията да разгледа други доказателства по случая и публично достъпната информация.
(62)
Жалбоподателят представи доказателства, че основните производители на ГВС и СВС са държавна собственост и представи подробна информация в този смисъл в приложение 10 към жалбата (16). В друга публично достъпна информация (17) се потвърждава, че ПКНР има дял в собствеността на много производители на горещо валцувана и студено валцувана стомана.
(63)
Като се вземе предвид цялата информация по случая, целесъобразно е заключението, че ПКНР има значителен дял в собствеността на много от китайските производители на горещо валцувана и студено валцувана стомана.
(64)
SASAC изпълнява задълженията на държавата като инвеститор и управлява държавните активи, които са под неин надзор. Трябва да се отбележи, че в отговорите на въпросника и в последващите коментари на ПКНР се твърди, че SASAC не взема участие в търговската дейност на ДП, като това твърдение се доказва с позоваване на член 7 от Временните мерки за надзор и управление на държавните активи на предприятия (18), но други разпоредби на същия акт, както и други доказателства по случая (19), водят до различни изводи.
(65)
Всъщност от отговорите на ПКНР на антисубсидийния въпросник е видно, че SASAC, упълномощена от Държавния съвет, назначава и отстранява от длъжност висши ръководни кадри в надзираваните предприятия и оценява резултатите им посредством правна процедури. Този комитет гарантира и прилагането на ръководните принципи и политики в надзираваните предприятия, отговаря за основното управление на държавните активи на предприятията и направлява и надзирава управленската дейност в местните държавни предприятия съобразно закона.
(66)
Освен това SASAC отговаря за възнагражденията и оценяването на мениджърите на ДП; както и за назначенията, поощренията и наказанията им (20). Всъщност всички доказателства сочат, че кариерното развитие на мениджърите на ДП зависи от SASAC. От тези обстоятелства е очевидно, че SASAC разполага с държавна власт.
(67)
Съставът на съветите на директорите на ДП също показва висока степен на контрол от ПКНР върху ДП. Доказателствата по случая (21) сочат, че много от членовете на съветите на директорите заемат или са заемали в миналото правителствени и/или партийни постове и че техният подбор е силно повлиян от правителствени органи като например SASAC или Китайската комунистическа партия (ККП).
(68)
Политиките, интересите и целите на ПКНР във връзка със стоманодобивната промишленост са изложени в редица държавни планове на централно и субцентрално равнище. ДП са насърчавани да следват политиките (предприятия, които не ги изпълняват, дори подлежат на санкции), а от последните действия на някои големи стоманодобивни ДП в Китай е видно, че тези политики се спазват и че стоманодобивните ДП се стремят да постигнат целите и задачите на плановете.
(69)
Съгласно Дванадесетият петилетен план за развитие на стоманодобивната промишленост само „предприятия, които изпълняват националните политики за черната металургия и стандартите и условията за производство и експлоатация в черната металургия играят главна роля при сливанията и преструктурирането.“ (22)
(70)
В редица провинциални и местни планове също се посочват конкретни ДП, за които се поставят цели и задачи. Жалбоподателят представи извадки от тези планове (23). Във въпросника и в писмото за искане на допълнителна информация ПКНР беше приканено да представи всички тези планове за проверка и изясняване, но ПКНР взе решение да не ги представи. Същевременно следва да се отбележи, че ПКНР не оспори верността на тези твърдения по време на процедурата. Освен това дружествата, упоменати в провинциалните и местни планове, признават своето сътрудничество с властите и описват как действат или са действали в миналото в съответствие с плановете (24).
(71)
Въпреки че според ПКНР някои от гореспоменатите планове са просто индикативни, а не обвързващи, и се предполага да служат само като насоки, това твърдение не е подкрепено с други доказателства по случая. Тъкмо обратното, в редица нормативни актове, които определено са правно обвързващи (25) държавните планове за развитие и промишлените политики са задължителни за ДП.
(72)
ПКНР формулира целите и задачите за черната металургия в петилетните планове и други официални документи, като тези цели се постигат чрез функциите и дейностите, описани в тях. Тъй като тези планове и документи са формулирани от служби на китайското правителство, например Държавния съвет или КНРР, посочените в тях функции и дейности следва да бъдат считани за правителствени. Както беше посочено по-горе, стоманодобивните ДП са задължени да следват плановете и политиките и поради това действат като държавен орган, а тъй като правителството упражнява значим контрол върху тях, те в действителност упражняват държавна власт.
(73)
С оглед на липсата на съдействие от ПКНР, обхватът на субектите, считани за „публични организации“ не е определен изцяло. При всяко положение ДП, в което правителството има мажоритарен дял, или е най-големият акционер, е „публична организация”. Субекти, в които правителството няма дял, са частни субекти. Въпреки горепосоченото, няма нужда да поставяме ясна разделителна линия между публичните и частните организации, тъй като от съображения 85-98 по-долу се вижда, че държавата възлага и нарежда на всички частни субекти в стоманодобивния сектор и съответно те действат по същия начин като публичните организации.
б) Полза (публични организации)
(74)
За целите на оценката дали е налице полза по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, е необходимо да се сравнят цените на горещо валцуваната и студено валцуваната стомана, платени от засегнатите производители износители, със съответната референтна стойност. Докладът на АО потвърди, че в случаите когато пазарът на страната на доставка е нарушен от намесата на държавата, се разрешава използването на външни референтни стойности. Следва да се отбележи също така, че „когато преобладаващият доставчик е правителството, има вероятност цените за частните субекти да бъдат изкривени, но все пак е необходим анализ на всеки отделен случай“ (26). АО също така заявява следното: „… ние не твърдим, че съществува праг, над който самият факт, че правителството е преобладаващ доставчик на пазара, е достатъчен за установяване на ценово нарушение, но е очевидно, че колкото е по-голяма ролята на правителството на пазара, толкова по-вероятно е това да доведе до нарушение на цените за частните субекти“ (27). В допълнение АО заяви: „когато правителството е „значителен“ доставчик, ще са необходими доказателства за фактори, различни от пазарния дял на правителството, тъй като ролята на правителството като значителен доставчик не може сама по себе си да докаже нарушение на цените за частните субекти“. Поради това първият въпрос, на който следва да се отговори, е дали държавният дял в производството на ГВС и СВС в Китай е преобладаващ или само значителен.
(75)
Комисията поиска от ПКНР информация за пазара на ГВС и СВС във връзка със съотношението на произведена стомана съответно от ДП и от частни предприятия, но ПКНР не представи никаква полезна информация в това отношение (28).
(76)
Комисията използва друга налична информация (29) свързана с темата, на чиято основа беше установено, че най-малко 63 % от горещо валцуваната стомана е произведена от стоманодобивни ДП. Важно е да се отбележи, че делът на ДП - 63 % - беше изчислен след много консервативен анализ и представлява абсолютния минимум. Фактът, че голям брой предполагаемо частни доставчици, докладвани от износителите, изглеждат търговски дружества (които може да са закупили продукта от ДП), неоказването на съдействие от страна на ПКНР (вж. съображения 46-48 по-горе) и констатации на други разследващи органи (вж. бележка под линия № 32), налагат заключението, че реалният дял на ДП на пазара за горещо валцувана стомана е много по-голям. Също така засиленото участие на ПКНР в този сектор - пазара на ГВС (вж. съображения 85-94 по-долу) ограничава дейността на частните оператори.
(77)
Като се взе предвид горното, беше установено, че ДП имат преобладаващ дял на пазара на горещо валцувана стомана в Китай. Преобладаващият дял на ДП на пазара за ГВС е толкова съществен, че частните производители нямат друг избор, освен да изравнят цените си с тези на ДП, както е посочено по-долу.
(78)
По отношение на СВС посоченият дял на ДП в китайските производители износители (18 %) беше много по-нисък, отколкото при ГВС, но тези данни противоречаха на друга получена информация (вж. съображение 79 по-долу). Предвид неоказването на съдействие от страна на ПКНР, фактът, че много от предполагаемите частни доставчици, посочени от износителите, изглежда са търговски дружества (които може би са закупили продукта от ДП), и ограниченията върху търговските дейности на частните оператори, наложени от засиленото участие на ПНКР в този сектор (вж. съображения 85-94 по-долу), заключението е, отчасти въз основа на наличните факти (вж. съображение 79 по-долу) по смисъла на член 28 от основния регламент), че ДП заемат преобладаващ дял и на пазара за СВС в Китай.
(79)
Това заключение се потвърждава от Световната книга за капацитет в стоманодобива (World Steel Capacity Book), в която се оспорва делът от 18 %, съобщен от китайските износители, и се посочва, че повече от 70 % от общия производствен капацитет за ГВС в Китай е държавна собственост (30).
(80)
Комисията поиска от ПКНР информация за цените на ГВС и СВС на китайския пазар, предлагани от държавни и от частни дружества. В отговора си на въпросника ПКНР не предостави такава информация. Разследването на износителите на стоманени продукти с органично покритие установи, че платените цени от четиримата производители износители/групи износители по време на ПР за ГВС и СВС, предлагани от частни производители на същите, или от търговци, неизменно бяха много близки до цените, предлагани от ДП (31). По тази причина, в допълнение на преобладаващия дял на ДП в този сектор, наблюдаваните данни сочат, че цените на частните доставчици по същество следват цените, изплатени на ДП. Освен това договорът, представен от един включен в извадката производител износител, за доставка на ГВС от частен доставчик, дори съдържа условие цената да е обвързана с цената на доставка на ДП.
(81)
Въз основа на цялата информация по случая беше установено, че е налице изкривяване на цените на ГВС и СВС, продавани от ДП в Китай, в резултат на силния преобладаващ дял на ДП на китайския пазар на ГВС и СВС. Цените на ГВС и СВС, предлагани от частни доставчици, са изравнени с цените на ДП. С оглед на това се достигна до заключението, че в Китай няма надеждни пазарни цени за ГВС и СВС. Тъй като на пазара на ГВС и СВС в Китай не съществуват „преобладаващи пазарни условия“, се наложи Комисията да потърси алтернативна референтна стойност в съответствие с член 6, буква г) от основния регламент. Целият китайски пазар е нарушен, затова се счита за необосновано да се коригират съществено разходите и цените в Китай, а цените на вноса ще бъдат аналогично изкривени от преобладаващия дял на ДП. Поради това беше потърсена външна референтна стойност в съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент.
(82)
Най-подходящата референтна стойност изглежда може да бъде конструирана въз основа на световните пазарни цени на ГВС и СВС, редовно публикувани в различни специализирани издания за стомана, като например Steel Business Briefing, MEPS и CRU.
(83)
Сравнението на цените на ДП с външна референтна стойност (чието конструиране е обяснено в съображение 103 по-долу) показа, че тези цени са значително под референтните и съответно водят до полза за китайските производители износители на СОП по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент.
в) Специфичност
(84)
Тази програма за субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент, предвид че ГВС и СВС се използва само в ограничен брой сектори и предприятия в Китай.
г) Възлагане и нареждане на частни доставчици
(85)
Следващият въпрос, който трябва да бъде разгледан, е дали все пак на частните производители на ГВС и СВС, които не са публични организации, е възложено или наредено от ПКНР да доставят ГВС и СВС на производителите на стоманени продукти с органично покритие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
(86)
В началото вече беше установено, че ПКНР има политика да доставя ГВС и СВС на сектора за производство на стоманени продукти с органично покритие, защото публичните организации, които са част от правителството, се занимават с такава доставка и заемат преобладаващ дял от пазара, което им дава възможност да предлагат цени под пазарните. Във всеки случай, независимо дали такива организации се характеризират като „публични“ или не, същото доказателство показва наличието на правителствена политика за силна намеса в този сектор. Сега трябва да се определи дали тази политика обхваща частните доставчици.
(87)
В редица държавни планове и документи за политиката съществуват данни, че производителите на стомана в Китай (както държавни, така и частни) са насърчавани и подпомагани от ПКНР. Някои части от тези документи внушават, че е налице пряка връзка между правителството и поведението на частните стоманодобивни предприятия, като в определени случаи тези „насоки“ водят до действия от страна на стоманодобивните предприятия, съответстващи на препоръките в плановете.
(88)
Например, в Постановление № 35 на КННР: Политики за развитието на металургичната промишленост стоманодобивните предприятия се насърчават да действат по определен начин (32), поставят се условия за инвестиране, като инвестициите подлежат на одобрение от властите (33), влияе се върху конкуренцията за ресурси (34) и дори се предвиждат санкции за предприятия, които не изпълняват тези разпоредби (35). Също така Дванадесетият петилетен план за развитие на стоманодобивната промишленост се отразява върху бизнес решенията на стоманодобивните предприятия, което впоследствие влияе на структурата на разходите и на цените (36).
(89)
Освен това в приложение 24 към жалбата жалбоподателят е включил набор от откъси от политически документи на различни правителствени организации, които наблягат на подкрепата на ПКНР за стоманодобивната промишленост като цяло и конкретно за производителите на стоманени продукти с органично покритие (37).
(90)
В допълнение е налице публично достъпна информация, която показва, че частните дружества действат в съответствие с държавни планове и документите на политиката (38).
(91)
ПКНР предприе мерки за ограничаване на износа на ГВС и СВС като наложи ограничения на износа в рамките на сложна система за възстановяване на ДДС. По-конкретно ГВС и СВС подлежат на ДДС в размер на 17 %. Възстановяването на ДДС за продавани на вътрешния пазар стоманени продукти от СВС (която се произвежда от ГВС) възлиза на 13 %, но ако дружеството реши да изнася ГВС и СВС, ДДС не се възстановява. Тази система означава, че частните производители на ГВС и СВС не са в състояние да развиват дейност при нормална икономическа свобода и в резултат вътрешното предлагане на ГВС и СВС нараства, което неизбежно сваля цената на китайския пазар. Частните производители на ГВС и СВС (както и ДП) не са в състояние да действат независимо от политиката на ПКНР.
(92)
В по-горния раздел във връзка с ползата за публичните организации беше установено, че поради преобладаващия дял на стоманодобивните ДП на пазара на ГВС и СВС, частните производители на ГВС и СВС нямат друг избор, освен да изравнят своите цени с цените на ДП. С други думи, те не определят цените, а по-скоро ги възприемат. Това е поредният признак, че частните производители на ГВС и СВС не са в състояние да действат независимо от ПКНР и други публични организации.
(93)
Този факт се потвърждава от информацията, предоставена от китайските производители износители, отговорили на антисубсидийните въпросници, като от отговорите е видно, че цените на частните доставчици на ГВС и СВС са почти изравнени с тези на ДП. Освен това договорът, представен от един включен в извадката производител износител, за доставка на ГВС от частен доставчик, съдържа условие цената да е обвързана с цената на доставка на ДП.
(94)
С оглед на горната констатация, че цените на ДП са по-ниски от пазарните, става ясно, че цените на частните доставчици също са по-ниски от пазарните, тъй като са изравнени с тези на ДП.
д) Финансово участие
(95)
Съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка iv), второ тире от основния регламент, финансово участие е налице, когато правителството: „възлага или нарежда на частен орган да изпълнява една или повече от функциите, изброени в подточки i), ii) и iii), които обикновено се упражняват от правителството, като практиката в действителност не се отличава от практиките, които обичайно се следват от правителствата;“ Апелативният орган на СТО тълкува „нареждане” като отнасящо се до случаи, когато правителството упражнява власт, в това число и известна принуда, над частна организация, а „възлагане“ като отнасящо се до случаи, в които правителството възлага отговорност на частна организация (39). В допълнение, специалната група на СТО „САЩ - ограничения на износа“ (40) проведе тристепенен тест за наличие на възлагане и нареждане, което предполага наличие на а) действие на правителството, което е б) насочено към определен субект, и в) чиято цел е конкретна задача или задължение (41).
(96)
На това основание обхващането на частните доставчици на ГВС и СВС от политиката на ПКНР представлява правителствено „възлагане” и „нареждане” на частни доставчици по следните причини:
„Действие“ на правителството.
-
„Политиката“ на ПКНР (вж. съображение 86 по-горе) представлява „действие“ или „действия“. Политиката се провежда от публичните организации (ДП), които имат преобладаващ дял от пазара и продават на цени под пазарните, както и от ПКНР, посредством планове и манипулиране на ограниченията на износа. Общият ефект е, че частните доставчици са де факто принудени да следват по-ниските от пазарните цени на публичните организации.
„Насочено към определен субект“:
-
Правителствената политика (най-вече плановете и ограниченията на износа) се прилага за всички производители на ГВС и СВС, както държавни, така и частни. В този смисъл политиката е „насочена“ към всички производители. В подкрепа на това е фактът, че цените, предлагани от ДП, и цените на частните доставчици са изравнени и че частните доставчици продават на цени, които са търговски нецелесъобразни.
„чиято цел е определена задача или задължение“:
-
Целта на правителствената политика, както се вижда от ценовите нива в Китай, е доставка на ГВС и СВС на цени, по-ниски от пазарните. Целите на ПКНР и ДП не оставят на частните доставчици друг избор, освен да следват практиките на публичните организации, което де факто им налага конкретна задача или задължение. Политиката на ПКНР, особено чрез плановете и манипулирането на ДДС, силно ограничава свободата на частните доставчици чрез налагането на въпросната задача или задължение.
(97)
Като се вземат предвид всички гореизброени фактори, може да се стигне до заключението, че ограничението на износа от страна на ПКНР, правителственото планиране и преобладаващият дял на ДП ограничава свободата на частните доставчици на ГВС и СВС и ги задължава да действат по нетърговски начин и да възприемат икономически нерационални цени (по-ниски от пазарните), което не биха направили в един свободен и открит пазар. Това потвърждава, че правителствената политика за доставка на ГВС и СВС (в това число и на сектора за стоманени продукти с органично покритие) обхваща и частните доставчици.
(98)
В допълнение, предвид гореизложения анализ, доказателствата по случая и друга публично достъпна информация доведоха Комисията до заключението, че на частните производители на ГВС и СВС в Китай бива възложено и наредено от ПКНР да доставят стоки по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточки iii) и iv) от основния регламент и да действат аналогично на стоманодобивните ДП.
е) Полза (частни доставчици)
(99)
Комисията установи, че частните доставчици на ГВС и СВС действат след възлагане и нареждане от страна на ПКНР, а разследването показа, че цените на частните доставчици на ГВС и СВС са изравнени с цените на ДП (вж. горния раздел).
(100)
Като се вземе това предвид се стига до заключението, че констатациите относно ползата и специфичността на доставката на ГВС и СВС от ДП на цени, по-ниски от пазарните, се отнася също така до доставката на ГВС и СВС от частни доставчици.
ж) Констатации от разследването
(101)
Двама включени в извадката производители износители са реализирали полза от тази програма. Един производител износител (Panhua Steel Group) е реализирал полза от доставката на ГВС на занижени цени, а другият производител износител (Huadong Steel Group) е реализирал полза от доставката на СВС на занижени цени.
з) Изчисляване на размера на субсидията
(102)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установените през ПР ползи за получателя. Тези ползи се изчисляват като сбор от разликите между действителните цени на закупуване и съответните референтни стойности на покупките на ГВС и СВС. Полученият размер се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащия производител износител през ПР, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(103)
Тъй като китайският пазар на ГВС и СВС е изкривен, световните пазарни цени на тези продукти бяха счетени за подходяща база за конструиране на референтни цени на ГВС и СВС. Въз основа на няколко издания в областта на стоманодобива (SBB и MEPS) бяха подбрани цени след данъчно облагане на вътрешния пазар в пет държави/региона (т.е. Европа, САЩ, Турция, Япония и Бразилия). За да получи представителна референтна стойност, Комисията избра най-големия пазар за всеки съответен географски регион: Европа (ЕС), Северна Америка (САЩ), Латинска Америка (Бразилия), Азия (Япония) и Близкия изток/Северна Африка (Турция). Средномесечните цени за ПР във всяка от петте държави/региона бяха аритметично усреднени така, че да се получат месечни референтни цени. В петте избрани държави/региона цените не бяха най-високите по време на ПР, всички са членове на СТО, принадлежат към десетте най-големи производители на стомана в света и се намират на различни континенти. Поради това референтните цени, установени по този начин, се считат за приемливи и подходящи.
(104)
Процентът на субсидията, определен за тази схема по време на ПР за включените в извадката производители износители, възлиза на 23,02 % за Huadong Group и на 27,63 % за Panhua Group.
(105)
Среднопретегленият процент на субсидията за невключените в извадката съдействащи дружества е 25,37 %.
(106)
Предвид ниската степен на съдействие, процентът на субсидията за всички неоказващи съдействие дружества е равностоен на най-високия процент съгласно схемата за субекти, свързани с дадено включено в извадката съдействащо дружество, т.е. възлиза на 32,44 %.
3.3.1.2. Предоставяне на права за ползване на земя на занижени цени
а) Въведение
(107)
Жалбоподателят твърди, че в Китай не е налице функциониращ пазар на земя и че платената от предприятията сума за ползване на земя е под обичайната пазарна цена. В своя отговор на антисубсидийния въпросник ПНКР заяви: „В съответствие със Закона за управлението на земята на КНР, земята в градските региони е собственост на държавата; земята в селските региони и предградията, освен ако не е предвидено друго от държавата, е колективна собственост на селяните“. ПКНР твърди, че съществува стандартизиран и редовен конкурентен пазар на земя, на който правата за ползване на земя трябва да се търгуват публично в съответствие със закона. ПКНР заяви също така, че промишлена и търговска земя се придобива на открития пазар чрез публичен търг с тайно или явно наддаване или конкурс, срещу заплащане за ползването ѝ. ПКНР не предостави данни по отношение на цените на правата за ползване на земя, минималните цени на земята, определени от правителството, които бяха упоменати в отговорите на антисубсидийния въпросник и по време на посещението за проверка.
(108)
По време на проверката Комисията поиска от ПКНР доказателства в подкрепа на твърдението, че всички промишлени терени в Китай се прехвърлят чрез публичен търг с тайно или явно наддаване или покани за подаване на оферти. ПКНР не беше в състояние да предостави такива доказателства по време на посещението за проверка, но представи информация в това отношение след посещението. Тези доказателства обаче показаха, че от тринадесет сделки за права за ползване на земя, свързани с включените в извадката производители износители, само в шест случая се е провела процедура за търг с тайно или явно наддаване. Не беше предоставена информация относно участниците в процедурата за търг с тайно или явно наддаване, като всъщност във всички случаи окончателната цена, платена от предприятието, е била равностойна на произволно определената от местните власти цена.
(109)
Комисията поиска от ПКНР становище за възможните референтни стойности с презумпцията, че в КНР няма пазарна цена на земята. Макар че това беше само презумпция, а не констатация или заключение към момента на изпращането на ПКНР на въпросника, ПКНР изрази становище, че тази презумпция е невярна и не предостави никакви възможни референтни стойности. ПКНР посочи също така и предполагаемата нередност в жалбата, че от една страна жалбоподателят твърди, че не съществува пазар на земя в Китай и че следва да се използва външна референтна стойност, но същевременно твърди, че ДП получават земя от правителството при благоприятни условия в сравнение с частния сектор и предлага, в случай че се използва референтна стойност, тя да бъде равна на цените, плащани от „необлагодетелстваните“ китайски производства, но без да дава информация за тези цени. В този контекст следва да се отбележи, че жалбоподателят твърди, че пазарът на права за ползване на земя е изкривен по принцип и че както държавните, така и частните производители на СОП са получавали права за ползване на земя на занижени цени.
б) Правно основание
(110)
Предоставянето на право за ползване на земя в Китай e съгласно Закона за управлението на земята на Китайската народна република и Закона за собствеността на Китайската народна република.
в) Практическо приложение
(111)
В член 2 от Закона за управление на земята се предвижда, че всички терени са собственост на държавата, тъй като съгласно китайската конституция и съответните правни разпоредби земята е обща собственост на китайския народ. Земята не може да се продава, но правата за ползване на земя могат да бъдат предоставяни по силата на законодателството. Държавните органи могат да я прехвърлят с публичен търг с явно и тайно наддаване и покани за подаване на оферти.
г) Констатации от разследването
(112)
Съдействащите производители износители подадоха информация за терените, които държат, както и за повечето от свързаните с тях договори/сертификати за права за ползване на земя, но ПКНР представи само много ограничени данни за ценообразуването във връзка с тези права.
(113)
Както беше посочено по-горе ПКНР твърдеше, че правата за ползване на земя в Китай се прехвърлят чрез обществени поръчки, търгове и конкурси. Така е предвидено в член 137 от Закона за собствеността на Китайската народна република (42).
(114)
По време на проверката на съдействащите производители износители обаче беше констатирано, че описаната от ПКНР система невинаги действа по този начин на практика. Например от шест сделки за закупуване на права за ползване на земя от Chongqing Wanda Steel Strip Co. Ltd. (част от Panhua Group Co. Ltd) за четири не е имало тръжна процедура. Chongqing Wanda беше единственият участник, като окончателната цена по сделката, платена от предприятието, беше всъщност точно същата като първоначалната цена, произволно поставена от местната Служба за земята и ресурсите. Що се отнася до останалите две права за ползване на земя, беше проведена тръжна процедура, но не бяха представени доказателства за нея нито от дружеството, нито от ПКНР. Всъщност от представените от ПКНР документи след посещението за проверка е явно, че тези две права за ползване на земя са били закупени за цена, равна на цената, определена от местната Служба за земята и ресурсите. Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd (също част от Panhua Group Co. Ltd) е получило три права за ползване на земя чрез прехвърляне от частни дружества в замяна на дял в Panhua Group Co. Ltd.
(115)
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd е получило две от своите права за ползване на земя от местната Служба за земята и ресурсите в област Xiaoshan и едно от частното дружество. Не бяха представени доказателства за проведени търгове, тъй като според ПКНР преди 1 септември 2006 г. по сделките за закупуване на права за ползване на земя не е имало потвърждения на продажбата и всъщност ПКНР нито потвърди, нито отрече, че тези сделки са се осъществили с тръжни процедури.
(116)
Констатациите от процедурата потвърждават, че начинът за предоставяне и придобиване на земя в Китай е неясен и непрозрачен, а цените често са произволно определени от властите. Властите определят цените съгласно Системата за оценяване на градски терени, която ги задължава при определяне на цените на промишлените терени да се съобразяват с промишлената политика. Също така, поне в стоманодобивния сектор, достъпът до промишлени терени по закон е ограничен само до дружества, които спазват промишлените политики, определени от държавата (43).
(117)
Също така в независимата информация, подадена от жалбоподателя, се твърди, че земята в Китай се предоставя на цени, по-ниски от пазарните (44).
д) Заключение
(118)
С оглед на това предоставянето на права за ползване на земя от страна на ПКНР следва да се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на предоставяне на актив, което води до ползи за дружествата получатели. Както е разяснено в съображения 114-115 по-горе, не съществува функциониращ пазар на земя в Китай и при използването на външни референтни стойности се установи, че средствата, заплащани за тези права от страна на съдействащите износители, са много под нормалната пазарна цена. Субсидията е специфична съгласно член 4, параграф 2, букви а) и в) от основния регламент и тъй като достъпът до промишлени терени е ограничен по закон само до дружества, които спазват определените от държавата промишлени политики, определени от държавата, само някои сделки подлежат на тръжна процедура, цените често се определят от властите, а правителствените практики в тази област са неясни и непрозрачни.
(119)
Поради това тази субсидия се счита за подлежаща на изравняване.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(120)
Поради заключението, че в Китай получаването на права за ползване на земя не се определя от пазара, явно в Китай не изобщо не съществуват частни референтни стойности. Ето защо не е възможно да се извърши корекция за разходите или цените в Китай. При тези обстоятелства се счита, че не съществува пазар в Китай и в съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент е обосновано използването на външни референтни стойности за оценка на размера на предоставените ползи. Предвид на това, че ПКНР не оказа съдействие или не представи никакво предложение за външна референтна стойност, Комисията трябваше да използва наличните факти, за да установи подходяща външна референтна стойност. В този смисъл се счита за уместно за референтна стойност да се използва информация от Отделната митническа територия на Тайван.
(121)
Комисията счита, че цените на земята в Тайван представляват най-добрата алтернатива за зоните в Китай, където са установени съдействащите производители износители. Всички производители износители са установени в източната част на Китай, в развити области с висок БВП, като те се намират в провинции с голяма гъстота на населението.
(122)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Тези ползи се изчисляват, като се взема предвид разликата между средствата, платени от всяко дружество за правата за ползване на земя, и средствата, които обичайно би трябвало да бъдат платени на базата на референтната стойност за Тайван.
(123)
При извършването на това изчисление Комисията използва средната цена на земята на квадратен метър в Тайван, коригирана с оглед на обезценката на валутата и промяната на БВП от датите на съответните договори за правата за ползване на земя. Информацията във връзка с цените на промишлените терени беше взета от уебсайта на Индустриалната служба на Министерството на икономическите въпроси в Тайван. Обезценката на валутата и промяната в БВП в Тайван бяха изчислени въз основа на инфлацията и промяната на БВП на глава от населението за текущите цени в USD в Тайван, публикувани от МВФ в доклада „Световни икономически перспективи“ за 2011 г. (World Economic Outlook). В съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към ПР, като се използва нормалният срок на правото за ползване на земя за промишлени цели в Китай, а именно 50 години. Този размер се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през ПР, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(124)
Процентът на субсидията, определен за тази схема по време на ПР за съдействащите производители износители, възлиза на 0,34 % за Huadong Group и на 1,12 % за Panhua Group.
(125)
Среднопретегленият процент на субсидията за невключените в извадката съдействащи предприятия е 0,73 %.
(126)
Предвид ниската степен на съдействие, процентът на субсидията за всички неоказващи съдействие дружества е равностоен на най-високия процент съгласно схемата за субекти, свързани с дадено включено в извадката съдействащо дружество, т.е. възлиза на 1,36 %.
3.3.1.3. Програма за водоснабдяване на занижени цени
а) Въведение
(127)
В жалбата се твърди, че определянето на цените на водата в Китай се извършва изключително от държавните органи и че структурата за ценообразуване отговаря на промишлените макрополитики. Съобщава се също така, че цените на водата в различните местни зони са били различни, а също така се наблюдават разлики между цените на отделните дружества. В жалбата се твърди, че има вероятност производителите на СОП да са реализирали полза от закупуване на вода на занижени цени в съответствие с политиката за насърчаване на стоманодобивни предприятия с висока добавена стойност.
(128)
Водоснабдяването и пазарът му в Китай се администрира от КННР, Министерството на водните ресурси и Министерството на околната среда. Пазарът на водоснабдяването все още до голяма степен е доминиран от местни държавни предприятия, въпреки че навлизането на предприятия с чуждестранно участие в проекти за водоснабдяване на някои градове е нарушило монопола на държавните снабдители. ПКНР обаче не беше в състояние да предостави подробен списък на водоснабдителните дружества, техните зони на обслужване и снабдяваните количества (вж. съображение 129 по-долу), а ограничи отговора си до списък на водоснабдителните дружества в зоните, където са установени включените в извадката производители износители.
(129)
По отношение на ценообразуването КННР формулира основната политика за ценообразуване, а местните органи определят местните цени на водата след процедура за изслушване с цел устойчиво използване на водните ресурси. Цените отразяват разходите и в тях е калкулирана разумна печалба за местните водоснабдителни дружества. ПКНР представи съответните ценови листи, приложими за общините, където се намират включените в извадката производители износители на СОП. Беше пояснено, че цените в различните общини са еднакви за всички промишлени ползватели и не варират в зависимост от дружеството или ползвателите.
б) Констатации от разследването
(130)
Разследването потвърди, че КННР определя базисната цена на водата, а общинските административни власти определят цената за всяка община въз основа на няколко параметри (напр. разходи за дистрибуция, печалба и разумен излишък). Към цената на водата се добавя и такса „пречистване на отпадъчни води“, която също се определя на общинско равнище.
(131)
При все че базисната цена на водата, таксата за пречистване на отпадъчни води и други евентуални местни допълнителни такси са еднакви за всички ползватели, спадащи към едни и същи категории, беше установено че един от двамата включени в извадката износители, Zhejiang Huadong Group, не е платил таксата за пречистване на отпадъчни води.
(132)
Износителят твърди, че е платил тази такса като еднократна сума на Службата за опазване на околната среда. Счита се обаче, че това плащане не е направено на мястото на таксата за пречистване на отпадъчни води по следните три причини: 1) в официалния документ е записано „такса заустване на отпадъчни води“ а не „такса пречистване на отпадъчни води“; 2) плащането не е пропорционално на действителното потребление на вода; 3) общата платена сума е твърде малка в сравнение с действителната сума, която би била дължима, ако се включи и таксата за пречистване на отпадъчни води върху действителното потребление на вода.
в) Финансово участие
(133)
Zhejiang Huadong Group е получило финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка (iii) от основния регламент с това, че правителството е предоставило вода чрез местното водоснабдително дружество (т.е. Hangzhou Xiaoshan Water Supply Co. Ltd.). Това представлява финансово участие на правителството под формата на предоставяне на стоки, различни от общата инфраструктура, по смисъла на основния регламент. В противен случай това може да се разглежда като пропуснати приходи от правителството, защото дадена публична организация не е събрала приходи, които обичайно са дължими, по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) подточка ii).
г) Полза
(134)
Huadong Steel Group реализира полза по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, доколкото правителството е предоставило водоснабдяване на занижени цени. Установено е, че този износител не е платил пълната цена за водоснабдяване, която обичайно се прилага за категорията ползватели, към която той принадлежи, тъй като не е бил платен компонентът „такса за пречистване на отпадъчни води“.
д) Специфичност
(135)
Субсидията под формата на водоснабдяване, предоставена на един от съдействащите износители, е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент, тъй като не всички предприятия са освободени от такса за пречистване на отпадъчни води. Въпреки липсата на законодателство, което ограничава тази субсидия до някои предприятия, тази субсидия всъщност е специфична поради възможността някои производители на разглеждания продукт да получават водоснабдяване на занижени цени, заедно с явното наличие на субективна преценка от страна на местните власти да освобождават от част от сумата, обичайно плащана за вода. Комисията не успя да събере допълнителни доказателства във връзка с основанието за освобождаване от тази такса, тъй като производителят износител не беше в състояние да представи такива.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(136)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Счита се, че тази полза възлиза на размера на таксата за пречистване на отпадъчни води, която не е платена за потреблението на вода през ПР. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през ПР, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортирани количества.
(137)
Zhejiang Huadong Group реализирало полза от неплащане на таксата за пречистване на отпадъчни води. Установеният процент на субсидията е 0,01 %.
(138)
Среднопретегленият процент на субсидията за невключените в извадката съдействащи дружества е 0,01 %.
(139)
Предвид ниската степен на съдействие, процентът на субсидията за всички неоказващи съдействие производители се определя в размер на най-високия определен за тази схема процент за включените в извадката съдействащи дружества, т.е. възлиза на 0,01 %.
3.3.1.4. Програма, включваща електроснабдяване на занижени цени
а) Въведение
(140)
В жалбата се твърди, че ПКНР е осигурило електроснабдяване на занижени цени чрез преференциално третиране. По-специално в жалбата се посочва, че се определят различни цени на електроенергията в различните провинции и че преференциалните цени са използвани като средство на промишлената политика за насърчаване на стоманените продукти с висока добавена стойност и затрудняване на ползването на остарели производствени капацитети.
(141)
КННР отговаря за регулирането на пазара за електроенергия и определянето на цените в Китай. Съществуват двама държавни оператори на регионалните и трансрегионалните мрежи: State Grid Corporation of China и China Southern Power Grid Corporation. Електроснабдителите на общинско равнище са дъщерни дружества на тези оператори. В момента в Китай се въвежда механизъм за конкуренция в рамките на няколко пилотни проекта, но въздействието му на този етап е все още пренебрежимо малко.
(142)
Цените на електроенергията се определят от КННР въз основа на процедура, включваща разследване на разходите, експертна оценка, публични изслушвания и окончателно определяне и публикуване на цената. КННР публикува цените за всяка провинция в „известия“, а след това местните служби по цените публикуват съответното известие на местно равнище, което въвежда цени, решени на централно равнище от КННР. Окончателната цена отразява разходите за закупуване, разходите и загубите от пренасянето, както и допълнителните държавни такси. Цените се различават в отделните провинции в зависимост от местната ситуация и от целите на политиките в тях. Определят се за различни категории крайни потребители (напр. частни лица, промишлени ползватели). Допълнителна разлика в цената съществува за различните промишлени ползватели, с цел изпълнение на промишлените политики, която се определя от ПКНР и намира отражение в каталога, съдържащ се в Решение № 40 (2005 г) на КННР (вж. пояснението в съображение 182). Ползвателите, попадащи в категорията „насърчавани“ предприятия според каталога на КННР плащат базисна цена на електроенергията, докато ползвателите, попадащи в категорията „остарели” или „забранени” предприятия плащат допълнителна такса върху базисната цена. Ползватели, които не попадат в нито една категория според каталога, попадат в категория по подразбиране на „разрешени“ предприятия и също плащат базисната цена без допълнителни такси. Производителите на СОП обичайно попадат в категорията „насърчавани“ предприятия според Решение № 40 на КННР.
б) Неоказване на съдействие
(143)
Комисията поиска от ПКНР нормативната рамка за пазара и ценообразуването на електроенергията, както и информация за ролите, които изпълняват всички свързани органи или субекти. ПКНР не предостави пълен набор от съответните решения за ценообразуване, взети от КННР и местните служби по цените, не само по отношение на невключените в извадката производители износители, но и по отношение на включените в извадката такива. ПКНР не беше в състояние да опише точно ролята на КННР и местните служби по цените при ценообразуването. Комисията уведоми ПКНР за тези пропуски по отношение на включените в извадката производители износители в писмото си от 12 август 2012 г. След посещението за проверка беше установено също така, че ПКНР е посочила неточна цена на електроенергията за един от включените в извадката съдействащи износители.
в) Констатации от разследването
(144)
Разследването потвърди, че именно КННР определя цените на електроенергията за различните провинции. Беше потвърдено, че местните служби по цените са просто изпълнители на решенията, взети на централно ниво от КННР. Това беше потвърдено и от факта, че КННР публикува „известия“, в които определя действителните цени за всяка провинция, а впоследствие тези известия са официално преобразувани в местни известия, приемани от местните служби по цените и прилагани на местно равнище. Разследването също така установи, че различните цени на електроенергията за определени сектори и/или на провинциално и местно равнище са определени в съответствие с редица фактори, в това число най-вече изпълнението на целите на промишлената политика, поставени от органите на централното и местното управление в петилетните им планове и в секторните планове.
(145)
Разследването на съдействащите включени в извадката износители показа, че един от тях, а именно Chongqing Wanda Steel Strip (по-долу наричан „CWSS“) е реализирал полза от цена на електроенергията, по-ниска от обичайно плащаната от големи промишлени ползватели. Беше констатирано, че в конкретната област, където е установен този износител, съществува подкатегория от определени промишлени ползватели, включително производители на разглеждания продукт, които имат право на тази по-ниска цена.
г) Финансово участие
(146)
Един от съдействащите включени в извадката производители износители (CWSS) е получил финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) от основния регламент, като държавата е доставила електроенергия чрез местното публично дружество за електроснабдяване. Това представлява участие на правителството под формата на предоставяне на стоки, различни от общата инфраструктура по смисъла на основния регламент.
д) Полза
(147)
CWSS реализира полза по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, доколкото правителството е предоставило електроенергия на занижени цени. Беше установено, че този износител има право на цена, по-ниска от тази, която обичайно се плаща от други големи промишлени ползватели.
е) Специфичност
(148)
Субсидията под формата на предоставяне на електроснабдяване на един от съдействащите износители е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) и член 4, параграф 3 основния регламент. По-ниската цена на електроенергията се определя в съответното известие на КННР и се съдържа в известието, публикувано от местната служба по цените, т.е. цената се нарежда от централната власт и се администрира на местно равнище. Тази по-ниска цена е ограничена до някои предприятия в някои специфични отрасли (предимно производители на феросплави в електропещи и производители на торове), които са включени в подкатегория „едри промишлени ползватели“. Поради това по-ниската цена е ограничена де юре само до дружества, попадащи в тези категории, по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент.
(149)
Субсидията също така е ограничена до определен регион, тъй като се предоставя единствено в ограничен определен географски район, където е установен производителят износител. Тази област е „насърчавана“ със закон, приет от орган на централното управление, а именно Циркуляр на Държавния съвет относно някои политики за развитието на големите западни региони на Китай (за повече подробности вж. съображение 233 по-долу). В този циркуляр изрично се посочва механизмът за ценообразуване на електропреноса и електроснабдяването като едно от средствата за постигане на развитие на определени сектори. Понеже цените на електроенергията за тази област се определят от централен орган, тази субсидия е също и специфична за географски район по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент.
ж) Изчисляване на размера на субсидията
(150)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Ползата за производителите износители е изчислена чрез разликата между действителната платена цена на електроенергията на Kwh, и цената, която би трябвало да е платена на Kwh от големите промишлени ползватели, умножена по обема на електроенергията, потребявана по време на ПР. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през ПР, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортирани количества.
(151)
Един от съдействащите включени в извадката производители износители, който принадлежи към Panhua Group (т.е. CWSS) е реализирал полза от тази по-ниска цена на електроенергията. Установеният процент на субсидията за Panhua Group възлиза на 0,14 %.
(152)
Среднопретегленият процент на субсидията за невключените в извадката съдействащи дружества е 0,07 %.
(153)
Предвид ниската степен на съдействие, процентът на субсидията за всички неоказващи съдействие дружества е равностоен на най-високия процент съгласно схемата за субекти, свързани с дадено включено в извадката съдействащо дружество, т.е. възлиза на 0,17 %.
3.3.1.5. Доставка на различни стоки на занижени цени
(154)
В жалбата става дума за редица други стоки, доставени от ПКНР на производители на СОП посредством ДП. По-специално в жалбата са изброени редица конкретни сделки свързани с доставка на няколко стоманени продукта, произведени от ДП, включително железноруден концентрат, пелети, агломерат, скрап, заготовки, сплави и много други. От жалбата е видно, че цените за доставка на тези стоки са определяни посредством различни елементи и/или референтни стойности и че в зависимост от различните стоки и дали сделката се отнася до свързани страни, са били определяни тавани на цените или корекции.
(155)
Отговорът на ПКНР беше, че по време на ПР не е имало такава програма за производители на стомана. Предвид липсата на допълнителна информация от ПКНР за тази програма, Комисията основа констатациите си на наличната по случая информация в съответствие с член 28 от основния регламент.
(156)
Доколкото цените на различните стоки, посочени по-горе, не отразяват правилно ценообразуване, тази програма подлежи на изравняване съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) и член 6, буква г) от основния регламент. Сложността на различните сделки за доставка на тези стоки и на съответните им договори, които не бяха налични в документацията на процедурата, обаче не позволиха на Комисията да стигне до твърдо заключение относно тази програма. Поради това Комисията реши повече да не оценява програмата.
3.3.2. ПРЕФЕРЕНЦИАЛНИ ЗАЕМИ И ЛИХВИ ЗА СЕКТОРА НА СОП
а) Въведение
(157)
Жалбоподателят твърди, че производителите на СОП реализират полза от ниските (субсидирани) лихвени проценти от държавните търговски банки и правителствените банки, в съответствие с политиката на ПКНР да подпомага и развива разширяването на китайската стоманодобивна промишленост съгласно петилетните планове.
б) Неоказване на съдействие и използване на наличните факти
(158)
Комисията поиска от ПКНР информация за съотношението на заеми за сектора като цяло и за секторите, засегнати от настоящата процедура, предоставени от банки, в които ПКНР е мажоритарен или единствен акционер; от банки, в които ПКНР има дял, но не мажоритарен; от банки, в които ПКНР не е акционер, и от банки, които са чуждестранна собственост. ПКНР отговори, че не разполага с документация за сумите и процентите на заемите, отпуснати от държавни банки, и че не разполага с документация за заемите за стоманодобивната индустрия. ПКНР не предложи алтернативен източник за тази информация.
(159)
Комисията също така поиска информация за държавната собственост на банките и финансовите институции, но ПКНР не я предостави с аргумента, че не разполага с такава документация. Едва ли е вероятно ПКНР да не е запознато с активите, които притежава, но се отбелязва, че според публично достъпната информация (45) (46) ПКНР е мажоритарен акционер в много от големите банки със седалище в Китай и поради това, както в случая на ДП, производители на ГВС и ХВС, то има достъп до уставите на банките, където подробно е описана структурата на собствеността им. В този смисъл се отбелязва също, че съгласно член 61 от Закона за търговските банки [2003 г.] банките „подават счетоводните отчети, отчетите за приходи и разходи и други финансови отчети и статистически доклади и документи на банковия регулативен орган на Държавния съвет на Китайската народна република“.
(160)
Комисията поиска също информация (в рамките на специален въпросник - приложение А) относно структурата на правителствения контрол в засегнатите китайски банки и изпълнението на правителствените политики или обслужването на интереси във връзка със стоманодобивната промишленост (т.е. съвети на директорите и съвети на акционерите, протоколи от заседания на акционерите/директорите, политики за кредитиране и оценка на риска по отношение на заеми, отпускани на съдействащите производители износители). Въпреки това в отговорите на въпросника ПКНР попълни само едно приложение А, което съдържа обща информация (предимно взета от уебсайтовете на банките). Повечето конкретна информация, изисквана в приложение А, не беше предоставена. На някои от въпросите ПКНР отговори, че не разполага с такава информация към настоящия момент, а на други въпроси даде информация само за определени банки (например бяха предоставени уставите само на осем банки). В писмото за искане на допълнителна информация Комисията повтори своето искане и прикани ПКНР да предостави всички данни, които първоначално са изисквани във въпросника. В отговора на писмото ПНКР предостави някои допълнителни данни. Отговорът обаче продължаваше да бъде непълен, като не бяха предоставени по-голямата част от поисканите данни (напр. процента на държавна собственост в държавните банки, уставите на някои банки, посочени във въпросника, пълни отговори на въпросите в приложение А).
(161)
Във въпросника и в писмото за искане на допълнителна информация и още веднъж по време на посещението за проверка на място Комисията поиска циркулярите на Китайската народна банка (КНБ) относно разширяването на лихвената политика на финансовите институции (YinFa [2003 г.] № 250 и YinFa [2004 г.] № 251). Комисията научи за съществуването на тези циркуляри в хода на предишно разследване. Вместо да предостави тези циркуляри обаче, ПКНР препрати Комисията към сайта на КНБ за информация във връзка с лихвената политика на финансовите институции. По време на проверката бяха представени два документа, но те бяха просто разпечатки от уебсайта. Отбелязва се, че на сайта на КНБ не можа да бъде открито пълното съдържание на тези циркуляри.
(162)
Комисията поиска също така циркулярът на КНБ относно измененията от 8 юни 2012 г. да бъде предоставен по време на проверката на място. ПКНР не предостави циркуляра, а обща информация, разпечатана от уебсайта на КНБ относно корекцията на референтните лихвени проценти.
(163)
Комисията също така поиска от ПКНР да уреди срещи с конкретни банки, за да потвърди информацията относно преференциалните заеми за производителите на СОП. ПКНР обаче не организира такива срещи и заяви, че не е в състояние да повлияе на държавните банки с оглед на организирането на такива срещи. Отбелязва се, че в писмото от 7 юни 2012 г., предхождащо проверката, Комисията е пояснила, че ще е готова да започне един ден по-рано, за да отдели повече време на проверката, ако ПКНР прецени, че банките могат да предоставят най-компетентни разяснения и пояснения във връзка с преференциалното кредитиране. Поради това Комисията поиска от ПНКР да потвърди присъствието на банките преди проверката, за да може проверяващият екип да извърши необходимата подготовка. В писмото си от 15 юни 2012 г. ПКНР заяви, че ще продължи да изисква от банките да съдействат, но не може да ги принуди да го направят. В крайна сметка едва на първия ден от проверката екипът на Комисията беше уведомен, че представител на Китайската строителна банка (China Construction Bank) е на разположение за въпроси и обяснения. Тъй като Комисията не беше уведомена за това (въпреки конкретното искане в писмото, предхождащо проверката), не беше възможно да се отправят конкретни въпроси за договори и условия за заеми, а само въпроси от общ характер. Не беше представена документация в подкрепа на изявленията на представителя на Китайската строителна банка с обяснението, че всички поискани от Комисията документи са поверителни и за вътрешна употреба.
(164)
ПКНР беше уведомено за последиците от неоказването на съдействие в съответствие с член 28, параграфи 1 и 6 от основния регламент. Поради това неоказване на съдействие възникна необходимостта освен съответните документи на правителството, представени от други страни, да се използва и информация от вторични източници, в това число жалбата и публично достъпната информация, получена през интернет.
в) Констатации от разследването
(165)
Разследването установи, че китайският финансов пазар се характеризира с висока степен на държавна намеса, тъй като по-голямата част от по-големите банки са държавни. Китайските власти предоставиха много ограничена информация относно акционерите/собствениците на банките в Китай. Въпреки това, както е изложено по-нататък, Комисията събра наличната информация, за да достигне до представителна констатация. При извършването на анализа дали банките са субекти, които разполагат с държавна власт или я упражняват (публични организации), Комисията също така потърси информация не само във връзка с държавната собственост в банките, но и във връзка с други характеристики, като например присъствието на държавни служители в съвета на директорите, държавния контрол върху дейностите на банката, изпълнението на държавни политики или интереси и дали въпросният субект е създаден с нормативен акт.
(166)
От наличната информация се стигна до заключението, че държавните банки в Китай имат най-голям пазарен дял и са основните участници на китайския финансов пазар; Съгласно изследването на Deutsche Bank за 2006 г. относно банковия сектор на Китай (47), делът на държавните банки вероятно възлиза на повече от 2/3 от китайския пазар. По същия въпрос в Прегледа на СТО на търговската политика на Китай, се отбелязва, че „Високата степен на държавна собственост е друга забележителна характеристика на финансовия сектор в Китай“ (48) и „няма много промени в пазарната структура на китайския банков сектор, който е доминиран от държавни банки“ (49). Важно е да се отбележи, че петте големи държавни търговски банки (Селскостопанска банка, Национална банка на Китай, Китайска строителна банка, Банка на съобщенията и Промишлена и търговска банка) взети заедно представляват повече от половината от китайския банков сектор (50).
(167)
Комисията поиска и информация относно структурата на държавния контрол в тези китайски банки и изпълнението на държавни политики или обслужването на интереси във връзка с стоманодобивната промишленост (т.е. съвет на директорите или съвет на акционерите, протоколи от заседанията на акционерите или директорите, националност на акционерите и директорите, политики на кредитиране и оценка на риска по отношение на заемите, отпускани на съдействащите производители износители). Въпреки това, както е посочено в съображение 160 по-горе, ПКНР предостави много ограничена информация в това отношение. Следователно се наложи Комисията да използва наличната информация. Въз основа на наличните данни тя стигна до заключението, че посочените банки се контролират от държавата и упражняват държавна власт по такъв начин, че действията им биха могли да бъдат приписани на държавата. Данните от значение за извеждането на гореизложените констатации са извлечени от информация, предоставена от ПКНР, от годишните доклади на китайските банки, които бяха предоставени от ПКНР или бяха публично достъпни, от информация, получена от изследването на Deutsche Bank за 2006 г. относно китайския банков сектор, от прегледа на СТО за политиката на Китай (2010 г. и 2012 г.), Докладът на световната банка „Китай 2030 г.“, информация, предоставена от съдействащите производители износители и информация, налична в жалбата. Що се отнася до чуждестранните банки, независими източници изчисляват, че те представляват незначителна част от банковия сектор в Китай и съответно не играят съществена роля в политиката на кредитиране; като е налице информация, че те може би възлизат едва на 1 % от китайския пазар (51). Публично достъпната информация потвърждава също, че китайските банки, и по-специално големите търговски банки, все още разчитат на държавни акционери и на държавата за попълване на капитала в случай на липса на капиталова адекватност поради разрастване на кредитната дейност (52).
(168)
Що се отнася до банките, предоставили заеми на съдействащите производители износители, мнозинството от тях са държавни банки. Въз основа на наличната информация беше констатирано, че най-малко 14 от 17-те докладвани банки са държавни, включително основните търговски банки в Китай като Банка на Китай, Китайска строителна банка и Промишлена и търговска банка на Китай. По отношение на останалите засегнати държавни банки Комисията отново поиска същата упомената по-горе информация относно държавния контрол и изпълнението на държавни политики или обслужването на интереси във връзка със стоманодобивната промишленост. Тази подробна информация не беше предоставена. Поради това заключението е, че банките се контролират от държавата и упражняват държавна власт по такъв начин, че действията им биха могли да бъдат приписани на държавата. По тази причина държавните банки в Китай следва да бъдат считани за публични организации.
(169)
Друг признак за намесата на ПКНР на китайския финансов пазар, е ролята, която КНБ играе при определянето на специфичните ограничения по отношение на начина, по който се определят и променят лихвените проценти. В действителност разследването установи, че КНБ се характеризира със специфични правила по отношение на начина, по който варират лихвените проценти в Китай. Съгласно наличната информация тези правила са определени в циркуляр на КНБ относно „Въпроси на коригирането на лихвените проценти по депозитите и заемите -Yinfa № 251, 2004 г.“ („Циркуляр 251“). От финансовите институции се изисква да отпускат заеми при лихвени проценти, простиращи се в определени рамки спрямо референтния лихвен процент на КНБ. За заемите, отпускани от търговските банки и заемите със стопанско предназначение, отпускани от стратегическите банки, не съществува горна граница, а само долна такава. При градоустройствените кредитни кооперации и селскостопанските кредитни кооперации съществува и горна, и долна граница. За заемите, отпускани при преференциални условия и за заемите, за които Държавният съвет прилага специфична уредба, лихвените проценти не регистрират възходящо развитие. Комисията поиска от ПКНР разяснения относно определението и формулировката в циркуляр 251, както и относно съществувалото преди това законодателство (Циркуляр на КНБ относно разширяването на обхвата на вариация на лихвения процент по заемите, отпускани от финансовите институции - YinFa № 250, 2003 г.). Както обаче е посочено в съображения 161 и 162 по-горе, ПКНР отказа да предостави въпросните циркуляри, което попречи на Комисията да провери съдържанието им и да потърси обяснения. Тъй като ПКНР не предостави информация, която да докаже промяна в ситуацията от май 2011 г насам, когато Комисията е приключила своето антисубсидийно разследване за фина хартия с покритие (53), констатира се, че КНБ се намесва и влияе на определянето на лихвените проценти от държавните банки.
ПНКР не предостави доказателства за промени в ситуацията, установена в разследването за фина хартия с покритие, поради което въз основа на наличните факти и другите посочени по-горе доказателства, се стигна до заключението, че методологията за определяне на лихвените проценти е останала същата за целия ПР.
(170)
Комисията също така се зае да анализира дали ПКНР възлага и нарежда на частните търговски банки в Китай да предоставят преференциални (субсидирани) заеми на производители на стоманени продукти с органично покритие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
(171)
От раздела по-горе относно държавната намеса в банковия сектор (съображения 165-169 е видно, че ПКНР има политика за предоставяне на преференциални заеми на сектора за производство на стоманени продукти с органично покритие, тъй като публични организации (държавни търговски банки) (54) са заети с тази дейност и заемат преобладаваща позиция на пазара, което им дава възможност да предлагат лихвени проценти в размер, по-нисък от пазарния. Сега трябва да се определи дали тази политика обхваща частните доставчици.
(172)
Законът за търговските банки [2003 г.] се прилага по един и същ начин за държавни търговски банки и за частни търговски банки. Например в член 38 от този закон се изисква от всички търговски банки (т.е. включително и частните) „да определят лихвения процент в съответствие с горната и долната граница на определения от КНБ лихвен процент“, а в член 34 от Закона за търговските банки се предвижда търговските банки „да извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлени политики“.
(173)
Също в членове 24 и 25 от Постановление № 35- Политики за развитието на черната металургия се ограничава предоставянето на заеми само до дружества, които изпълняват политиките за национално развитие в областта на черната металургия и не се прави разграничение между държавни и частни търговски банки.
(174)
Освен това гореспоменатите циркуляри на КНБ (в съображения 161 и 162) също за задължителни и за частните търговски банки.
(175)
Горните цитати от нормативната уредба, регулираща банковия сектор, показват, че политиката на ПКНР за преференциално кредитиране на производителите на стоманени продукти с органично покритие обхваща и частните банки, които освен това са задължени от ПКНР да „извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлените политики“ (55).
(176)
За да изготви своя оценка, Комисията поиска от ПКНР информация за начина, по който китайските банки оценяват кредитния риск на производителите на СОП, преди да вземат решение дали да им предоставят кредити или не, както и при какви условия да им ги предоставят. В приложение А към въпросника Комисията поиска информация как банките третират кредитния риск, как се оценява кредитоспособността на оценявания кредитополучател, какви са рисковите премии за банката от различните дружества/сектори в Китай, кои са факторите, отчитани от банката при оценяване на заявлението за кредит, описание на заявлението за кредит и процеса на одобряване и т.н. Въпреки това нито ПКНР, нито отделните банки не посочиха във въпросника каквато и да е информация по този въпрос. ПКНР даде само отговори от общ характер, които не бяха подкрепени с никакви доказателства, че изобщо се извършва някаква оценка на риска.
(177)
Комисията също така поиска подобна информация от съдействащите производители износители и се опита да я провери по време на посещенията за проверка на включените в извадката производители износители. И двете групи включени в извадката производители износители отговориха, че банките изискват определени документи и извършват известен анализ на кредитния риск, преди да предоставят заеми. Въпреки това твърденията им не бяха подкрепени с доказателства. По време на проверката на място Комисията поиска доказателства, че банките искат такива документи, или че тези документи се представят на банките от дружествата, или отчети, изготвени от банката, които да доказват, че такъв анализ на риска се извършва. Включените в извадката групи производители износители обаче не бяха в състояние да предоставят такива доказателства, нито пък каквито и да било доказателства в полза на своите твърдения. Следва да се отбележи, че нито един от включените в извадката групи производители износители няма кредитен рейтинг.
(178)
Информацията относно оценката на кредитния риск беше многократно изискана от заинтересованите страни и се счита за ключова, inter alia, поради i) констатацията от доклада на МВФ от 2006 г., в който се заключава, че либерализацията на банковия сектор в Китай е непълна и кредитният риск не е правилно отразен (56), ii) доклада на МВФ от 2009 г., в който беше подчертана липсата на либерализация на лихвените проценти в Китай (57), iii) доклада на МВФ от 2010 г. по държави, в който се твърди, че цената на капитала в Китай е относително ниска, понякога отпускането на кредити се определя от неценови механизми, а високият процент на икономии в дружествата е отчасти свързан с ниската стойност на различни ресурси (включително капитал и земя) (58), iv) икономическото проучване за Китай на ОИСР от 2010 г. (59) и работен документ № 747 на икономическия департамент на ОИСР, посветен на реформите на финансовия сектор на Китай (60), в който е посочено, че собствеността върху финансовите институции остава преобладаващо държавна, което води до въпроса доколко решенията за отпускане на заеми от страна на банките се основават изцяло на търговски съображения, предвид че обичайната им функция изглежда е тази на правителствени агенции, свързани с държавата.
г) Финансово участие
(179)
Въз основа на целия набор доказателства се стигна до заключението, че голямото мнозинство заеми за двете включени в извадката групи производители износители са предоставени от държавни банки, които се считат за публични организации, защото разполагат с държавна власт и изпълняват правителствени функции. Съществуват допълнителни доказателства, че тези банки на практика упражняват държавна власт, тъй като, както се обяснява в съображение 169, налице е ясна намеса от държавата (в лицето на КНБ) в начина, по който търговските банки вземат решения за лихвените проценти по заеми, отпускани на китайски дружества. При тези обстоятелства практиките по отпускане на заеми на въпросните субекти са били в пряка зависимост от държавната политика. Фактът, че банките упражняват държавна власт, се потвърждава и от Постановление № 35 на КНРР - Политики за развитието на черната металургия (61), Решение 40 и член 34 от Закона за търговските банки по отношение на изпълнението на държавните промишлени политики. Съществуват и редица косвени доказателства, подкрепени от обективни проучвания и доклади, че в китайската финансова система все още е налице висока степен на държавна намеса, както вече е обяснено в съображение 178 по-горе. На последно място, Китай не предостави информацията, която би спомогнала за по-доброто разбиране на взаимовръзката между държавните банки в Китай и държавната власт, както е обяснено в съображения 159-164.
Поради това Комисията заключава, че по отношение на заемите, предоставяни от държавни търговски банки в Китай, е налице финансово участие в полза на производителите на стоманени продукти с органично покритие под формата на директно прехвърляне на средства от правителството по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Освен това същото доказателство показва, че ПКНР възлага и нарежда на държавните банки (както и на частните) и в резултат това означава, че е налице финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) точка iv) от основния регламент.
(180)
С оглед на анализа в съображения 170-175 по-горе беше установено, че ПКНР възлага и нарежда на частните банки да предоставят заеми на производителите на СОП и че съществува финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточки i) и iv) от основния регламент.
д) Полза
(181)
Налице е полза по смисъла на член 3, параграф 2 и член 6, буква б) от основния регламент, доколкото заемите от държавата се предоставят при по-благоприятни условия в сравнение с тези, от които получателят би могъл да се ползва на пазара. Тъй като беше установено, че заемите, отпускани от китайски институции, различни от държавните, не предоставят подходяща пазарна референтна стойност (на частните банки се възлага и нарежда от ПКНР), същата беше конструирана по метода, описан в съображения 191 и 192 по-долу.
е) Специфичност
(182)
Стоманодобивната промишленост принадлежи към категория „насърчавани“ съгласно Решение № 40. Решение № 40 е постановление на Държавния съвет, който е най-висшият административен орган в КНР и в този смисъл решението е правно обвързващо за други публични органи и за икономическите оператори. В решението промишлените сектори са класифицирани в категориите „насърчавани“, „ограничавани“ и „отхвърлени“ проекти. Този акт представлява насока за промишлена политика, която, заедно с Азбучния указател показва по какъв начин ПКНР провежда дадена политика, за да насърчи и подкрепи групи предприятия или промишлени сектори, като например стоманодобива/производството на СОП, класифицирани в Азбучния указател като „Насърчавани“. По отношение на броя на секторите, вписани в категория „Насърчавани“, се отбелязва, че те представляват само част от китайската икономика. Освен това само някои дейности в рамките на тези насърчавани сектори са получили статут „Насърчавани“. В Решение № 40, член 17 също така се предвижда, че „насърчаваните инвестиционни проекти“ се ползват от специални привилегии и стимули и, inter alia, от финансова помощ. От друга страна, по отношение на категориите „Ограничавани и отхвърлени проекти“ Решение № 40 дава правомощия на държавните органи да се намесват пряко, за да регулират пазара. Всъщност в членове 18 и 19 е предвидено, че съответните органи възпрепятстват финансовите институции да предоставят заеми на такива проекти. От гореизложеното ясно личи, че Решение № 40 съдържа правно обвързващи норми за всички икономически институции под формата на указания за поощряване и подпомагане на насърчаваните сектори, сред които е и производството на стоманени продукти с органично покритие.
(183)
В допълнение, Постановление № 35 - Политики за развитие на черната металургия, по-специално членове 24 и 25, ограничават предоставянето на заеми само до стоманодобивни предприятия, които изцяло изпълняват политиките за развитие на черната металургия.
(184)
Жалбоподателят също така представи доказателства, че някои други държавни планове и документи възлагат и нареждат финансово подпомагане на стоманодобивната промишленост като цяло, а също и в някои специфични географски райони на Китай (62) (63).
(185)
Предвид горното става ясно, че властите позволяват на финансовите институции да отпускат заеми при преференциални условия само на ограничен брой сектори/дружества, които изпълняват политиките за развитие на ПКНР. Въз основа на доказателствата по случая и при липсата на сътрудничество от ПКНР по този въпрос, се стигна до заключението, че субсидиите под формата на преференциално кредитиране не са общодостъпни и поради това са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това заинтересованите страни не представиха доказателства, че субсидията се основава на обективни критерии или условия съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
(186)
Разследването показа, че двете групи включени в извадката производители износители са реализирали полза от преференциалното кредитиране през периода на разследването.
ж) Заключение
(187)
Поради това финансирането на сектора за стоманени продукти с органично покритие следва да се счита за субсидия.
(188)
С оглед наличието на финансово участие, на полза за производителите износители и на специфичност, тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
з) Изчисляване на размера на субсидията
(189)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. В съответствие с член 6, буква б от основния регламент, ползата за получателите се изчислява като разликата между средствата, които дружеството плаща за заем от правителството и средствата, които дружеството би платило за съпоставим заем на свободния пазар.
(190)
Както е обяснено по-горе (съображения 165-178), тъй като заемите, предоставени от китайските банки, показват наличие на съществена държавна намеса в банковия сектор и не отразяват лихвените проценти, които се срещат в един функциониращ пазар, беше конструирана подходяща пазарна референтна стойност по метода, описан по-долу. Освен това, поради липсата на съдействие от страна на ПКНР, Комисията се опираше на наличните факти, за да определи подходяща референтна стойност на лихвения процент.
(191)
При конструирането на подходяща референтна стойност беше счетено за обосновано да бъдат приложени китайските лихвени проценти, коригирани така, че да отразяват обичайния пазарен риск. В действителност, при положение че актуалното финансово състояние на износителите е било установено в условията на изкривявания на пазара и не съществува надеждна информация от китайските банки относно измерването на риска и определянето на кредитния рейтинг, се счита за целесъобразно да не се приема едно към едно кредитоспособността на китайските износители, а да се приложи надценка, която да отразява потенциалното въздействие от изкривяванията на китайския пазар върху финансовото им състояние.
(192)
По отношение на гореизложеното, както е обяснено в съображения 160, 163 и 164 както от ПКНР, така и от съдействащите производители износители беше поискано да предоставят информация за политиките за кредитиране на китайските банки и за начина на отпускане на заеми на производителите износители. Страните не предоставиха тази информация, въпреки че многократно бяха приканвани, и отказаха достъп до държавните банки. С оглед на тази липса на съдействие и целия наличен набор от факти и в съответствие с разпоредбите на член 28, параграф 6 от основния регламент, се счита за целесъобразно на всички предприятия в Китай да бъде даден най-високият рейтинг на облигациите в категория „Non-investment“ (спекулативни): BB при Bloomberg, като към стандартния кредитен лихвен процент на Китайската народна банка се добавят съответните премии, които могат да се очакват от облигации, издадени от дружества с такъв рейтинг. Ползата за производителите износители беше изчислена въз основа на лихвения диференциал, изразен като процент, умножен по неизплатената част от заема, т.е. неизплатените през ПР лихви. Този размер след това се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители.
(193)
Процентът на субсидията, определен за тази схема по време на ПР за включените в извадката производители износители, възлиза на 0,25 % за дружествата от групата Huadong Group и на 0,89 % за дружествата от групата Panhua Group.
(194)
Среднопретегленият процент на субсидията за невключените в извадката съдействащи дружества е 0,58 %.
(195)
Предвид ниската степен на съдействие, процентът на субсидията за всички неоказващи съдействие дружества е равностоен на най-високия процент съгласно схемата за субекти, свързани с дадено включено в извадката съдействащо дружество, т.е. възлиза на 0,97 %.
3.3.3. КАПИТАЛОВИ ПРОГРАМИ
(196)
В жалбата бяха изложени редица предполагаеми програми за субсидиране във връзка с капитала на невключени в извадката производители износители и/или на такива, които не оказват съдействие на разследването. Комисията прикани ПКНР да предостави информация за тези програми в първоначалния и допълнителния въпросник и впоследствие му даде достатъчно възможности да отговори. ПКНР възприе становището, че ще отговаря единствено във връзка с предполагаемите програми за субсидиране на двамата включени в извадката производители износители и запази това становище по време на цялата процедура.
(197)
Значителната степен на неоказване на съдействие в настоящата процедура попречи на Комисията да събере информация и доказателства относно програмите, посочени в жалбата. Комисията установи, че включените в извадката производители износители не са се възползвали от тази програми. Поради това се наложи Комисията да установи наличието на програми за субсидиране и да определи остатъчно мито, въз основа на доказателствата по случая съгласно разпоредбите на член 28, параграф 1 от основния регламент, по отношение на всички останали програми, за които ПКНР не предостави информация, и които не са били достъпни за включените в извадката производители износители, нито са използвани от тях.
3.3.3.1. Замяна на дълг срещу капитал
а) Описание
(198)
В жалбата се посочват доказателства, че през 2000 г. редица производители на стомана са участвали в замени на дълг срещу капитал, като общият размер е възлизал на 62,5 млрд. RMB дълг. Твърди се, че размерът на задълженията на държавните стоманодобивни предприятия към държавните търговски банки (ДТБ) е отписан в замяна на капитал, с участието на четири китайски дружества за управление на активи (ДУА), което не е извършено при пазарни условия. В жалбата освен това се твърди, че ДУА са специално създадени с цел освобождаване от големи необслужвани заеми в ключови отрасли, в това число стоманодобива, и преструктуриране на задълженията на ДП inter alia чрез замени на дълг. Предвид факта, че ПКНР не предостави информация за тази програма, Комисията направи своите констатации въз основа на наличната информация по случая, в съответствие с член 28 от основния регламент (вж. съображения 33-35 по-горе). По същата причина член 28 от основния регламент се прилага и за програмите „Вливане на капитал“ и „Неизплатени дивиденти“, описани в съображения 204-215 по-долу.
б) Констатации от разследването
(199)
Констатациите във връзка с тази програма се основават на информацията, представена в жалбата. Замените на дълг срещу капитал представляват финансово участие под формата на вливане на капитал и/или заем по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент, или под формата на пропуснати приходи в резултат на отписан или неизплатен дълг по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Това финансово участие е предоставено чрез публични организации, участващи в тези сделки, т.е. четирите ДУА и няколко ДТБ (вж. съображение 168 по-горе). При липсата на съдействие от ПКНР наличните доказателства показват, че ДУА са публични организации, тъй като са специално създадени от ПКНР с цел освобождаване от големите необслужвани заеми в ключови отрасли, в това число стоманодобива, и преструктуриране на задълженията на ДП. Поради това се счита, че те упражняват държавна власт.
(200)
Освен това жалбоподателят представи prima facie доказателства, че отписването на огромни по размер задължения не е осъществено при пазарни условия, тъй като ПКНР не е извършило обичайно извършваната от частните инвеститори оценка на приемливата норма на възвращаемост, която с течение на времето ще бъде генерирана от тази замени. Вместо това в жалбата се твърди, че ПКНР е осъществило замяна на задължения в голям размер за капитал, с цел намаляване на съотношението пасиви/активи в стоманодобивните предприятия и увеличаване на тяхната конкурентоспособност, без да вземе предвид търговските съображения, както би направил един частен инвеститор. След внимателен анализ на предоставената в жалбата информация и в отсъствието на друга информация по случая, Комисията стигна до заключението, че тези мерки водят до полза по смисъла на член 6, буква а) от основния регламент.
(201)
Тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 2 от основния регламент, тъй като е ограничена само до определени предприятия, в които държавата участва, финансирането е предоставено въз основа на собствена преценка и не съществуват обективни критерии. Поради това заключението е, че тази програма представлява подлежаща на изравняване субсидия, предоставена на производителите износители на разглеждания продукт.
в) Изчисляване на размера на субсидията
(202)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза е еднократна и се равнява на пълния размер на замяната на дълг срещу капитал, т.е. размера на опростения дълг. При липсата на друга информация относно оценяването на тази полза Комисията основа констатациите си на информацията, съдържаща се в жалбата. В съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент така изчисленият размер на субсидията се разпределя върху ПР въз основа на нормалния срок на амортизация на активите на получателите. Размерът се коригира чрез добавяне на лихвата за същия срок, за да бъде отразена стойността на ползата в течение на времето и да бъде установена цялата полза от тази схема за получателите. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия беше отнесен към обема на производство на разглеждания продукт по време на ПР, тъй като субсидията не зависи от осъществяването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортирани количества.
(203)
Процентът на субсидията, определен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,05 %. Не беше необходимо да се изчислява процентът на субсидията за включените в извадката и други съдействащи производители, по причините, описани в съображения 196 и 197.
3.3.3.2. Вливане на капитал
а) Описание
(204)
В жалбата се твърди, че ПКНР през годините е предоставяло значителни парични средства на стоманодобивните предприятия посредством вливане на капитал. Съгласно жалбата ПКНР (чрез различни държавни предприятия) е придобило акции в дружества, в които вече е било мажоритарен акционер, без да придобива допълнителни акционерни права. Жалбата също така посочва конкретни сделки с участието на контролирани от държавата субекти, включително Китайската международна капиталова корпорация (CICC) и SASAC.
б) Констатации от разследването
(205)
Тъй като ПКНР не е предоставило информация относно тази програма (вж. съображения 196 и 197 по-горе), констатациите във връзка с нея се основават на информацията, съдържаща се в жалбата и подкрепена от достатъчно други източници. Вливането на капитал представлява директно прехвърляне на средства по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Това финансово участие е предоставено от правителството посредством публични организации, страни по тези сделки, в това число CICC и SASAC. В жалбата се посочват конкретни доказателства за вливане на капитал в едно държавно стоманодобивно предприятие, в което CICC действа като основен гарант и управител на емитирането на акции. Според информацията в жалбата CICC е 51 % собственост на държавата и е контролирана от SASAC, която при документираните в жалбата конкретни сделки е действала като субекта на ПКНР, контролиращ държавното стоманодобивно предприятие (за анализ на функциите на SASAC вж. съображения 64-66 по-горе). Поради това тези сделки са извършени от ПКНР чрез публични организации по смисъла на член 2, буква б) от основния регламент и съответната юриспруденция на СТО.
(206)
Счита се, че това вливане на капитал води до полза за получателите по смисъла на член 6, буква а) от основния регламент, тъй като не е в съответствие с обичайната инвестиционна практика на частните инвеститори. Несъответствието на вливането на капитал с практиката на частните инвеститори е доказано в подробности в жалбата. По отношение на конкретните сделки в жалбата се посочва първо, че държавното стоманодобивно предприятие е платило прекалено висока цена за своя дял емитирани акции, което не отговаря на справедливите пазарни условия, и второ, че е използвало набраните средства за закупуване на държавни активи и капиталови инвестиции на цени под пазарните. От жалбата също така е видно, че ПКНР е платило същата цена като другите инвеститори, въпреки че неговите акции са били с по-ниска стойност, тъй като са имали различни права и перспективи от акциите, продавани на другите акционери.
(207)
Тези субсидии са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент, тъй като са предоставени на ограничен брой определени предприятия, в които правителството има дял. Поради това заключението е, че тази програма представлява подлежаща на изравняване субсидия, предоставена на производителите износители на разглеждания продукт.
в) Изчисляване на размера на субсидията
(208)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на вливането на капитал. При липсата на друга информация относно оценяването на тази полза Комисията основа констатациите си на информацията, съдържаща се в жалбата. В съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент така изчисленият размер на субсидията се разпределя върху ПР въз основа на нормалния срок на амортизация на активите на получателите. Размерът се коригира чрез добавяне на лихвата за същия период, за да бъде отразена стойността на ползата в течение на времето и да бъде установена цялата полза от тази схема за получателите. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия беше отнесен към обема на производство на получателите по време на ПР като съответния знаменател, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортирани количества.
(209)
Процентът на субсидията, определен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,08 %. Не беше необходимо да се изчислява процентът на субсидията за включените в извадката и други съдействащи производители, по причините, описани в съображения 196 и 197.
3.3.3.3. Неизплатени дивиденти
а) Описание
(210)
В молбата се твърди, че съобразно политиката на ПКНР държавните предприятия, включително производителите на стоманени продукти с органично покритие, не са длъжни да плащат дивиденти на правителството като техен собственик, дори когато имат печалба. В резултат на това в рамките на тази програма държавните стоманодобивни предприятия са в състояние да финансират значителни инвестиции чрез неразпределената печалба, която не е разпределена под формата на дивиденти.
б) Констатации от разследването
(211)
Тъй като ПКНР не е предоставило информация относно разпределението на дивиденти от държавните стоманодобивни предприятия (вж. съображения 196 и 197 по-горе), констатациите във връзка с тази програма се основават на информацията, съдържаща се в жалбата и подкрепена от достатъчно други източници. Неизплатените дивиденти трябва да бъдат считани за скрита форма на безвъзмездни помощи по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент или за пропуснати приходи по член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, тъй като ПКНР не получава дивиденти, който обичайно се изплащат на частните инвеститори, собственици на акциите. Тази скрита форма на безвъзмездни помощи се предоставя от правителството чрез субекта, който пряко държи акциите на държавните стоманодобивни предприятия, който по същество е SASAC. Анализът на SASAC показва, че тази комисия изпълнява правителствени функции (за подробности вж. съображения 64-66 по-горе).
(212)
Счита се, че пълният размер на неизплатените дивиденти води до полза за получателите държавни стоманодобивни предприятия по смисъла на член 6, буква а) от основния регламент, тъй като не е в съответствие с обичайната инвестиционна практика на частните инвеститори, които изискват разпределение на дивиденти съобразно притежаваните от тях акции. За ДП с частично участие на частни инвеститори размерът на ползите се равнява на размера на неизплатените дивиденти, разпределени между тях на пропорционален принцип.
(213)
Тези субсидии са специфични по смисъла на член 4, параграф 2 от основния регламент, тъй като са предоставени на ограничен брой определени предприятия, в които правителството има дял. Поради това заключението е, че тази програма представлява подлежаща на изравняване субсидия, предоставена на производителите износители на разглеждания продукт.
в) Изчисляване на размера на субсидията
(214)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на неизплатените дивиденти. При липсата на друга информация относно оценяването на тази полза Комисията основа констатациите си на публично достъпната финансова информация за получателите. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент така изчисленият размер на субсидията е разпределен върху целия оборот на получателите през ПР като подходящ знаменател, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведени, изнесени или транспортирани количества.
(215)
Процентът на субсидията, определен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 1,36 %. Не беше необходимо да се изчислява процентът на субсидията за включените в извадката и други съдействащи производители, по причините, описани в съображения 196 и 197.
3.3.4. ПРОГРАМИ ЗА ПОДОХОДНО ОБЛАГАНЕ И ДРУГИ ПРЕКИ ДАНЪЦИ
3.3.4.1. Данъчни политики за приспадане на разходите за научноизследователска и развойна дейност (НИРД)
(216)
Тази схема предоставя полза за дружества, които въвеждат нови технологии, нови продукти или нови техники за производството им. Допуснатите за участие дружества могат да намалят подоходния корпоративен данък с 50 % от действителните разходи за одобрените проекти.
(217)
Трябва да се отбележи, че в отговорите си на въпросника и на писмото с искане на допълнителна информация ПКНР се ограничи до схемите, използвани от включените в извадката дружества, но въпреки това то не предостави информация за тази схема, при все че едно включено в извадката дружество съобщи в отговора си на въпросника за реализирани ползи по тази схема. Когато по време на проверката на място необходимата информация беше поискана повторно, ПКНР даде частичен допълващ отговор относно тази програма. Въпреки предоставянето със закъснение на тази информация, екипът за проверката поиска разяснения по няколко въпроса (вж. съображение 219 по-долу), но те не бяха предоставени. В резултат на това се наложи Комисията да основе констатациите си на наличните факти.
а) Правно основание
(218)
Тази схема представлява преференциално данъчно облагане съгласно член 30, параграф 1 от Закона за корпоративното данъчно облагане на КНР (Постановление № 63 на Председателя на Китайската народна република, в сила от 1 януари 2008 г.), член 95 от Правилника за прилагане на Закона за данъчното облагане на предприятията на КНР (Декрет №512 на Държавния съвет на КНР) и Наръчника за ключовите области (Съобщение № 6, 2007 г.). ПКНР не предостави Декрет № 512 и Съобщение № 6 в настоящата процедура.
б) Допустимост
(219)
Както беше посочено по-горе, ПКНР не предостави необходимата информация във връзка с тази схема в отговорите си на въпросника и на писмото с искане на допълнителна информация. В представения документ по време на проверката на място ПКНР твърди, че от облагаемия доход могат да бъдат приспадани само „разходи за НИРД, направени от предприятията за разработване на нови технологии, нови продукти и нови умения“. ПКНР обаче не обясни значението на термините „нови технологии“, „нов продукт“ и „нови умения“. Комисията се опита да уточни значението на тези термини по време на проверката на Zhejiang Huadong, но дружеството не беше в състояние да даде конкретно обяснение и отговори, че това са само общи термини.
(220)
В разследването за фина хартия с покритие се установи, че до участие в схемата се допускат само проектите за научни изследвания и развитие на дружествата от секторите за нови и високи технологии, получаващи подкрепа от държавата, както и проектите, посочени в Наръчника за ключовите области за високотехнологичните сектори, като проектите в рамките на настоящия Приоритет за развитие, приет от Комисията за национално развитие и реформи (64). Предвид факта, че в настоящата процедура не беше предоставена нова значима информация, която би оспорила това заключение, беше установено, че схемата не е общодостъпна, тъй като се допускат за участие само определени сектори/дружества/проекти.
в) Практическо приложение
(221)
Според отговора на ПКНР дружествата, които възнамеряват да кандидатстват за това данъчно облекчение, следва да подадат данъчната си декларация и „други необходими документи“ на данъчния орган, без да се посочва кои са тези други необходими документи. В разследването за фина хартия с покритие беше установено, че всяко дружество, което възнамерява да кандидатства за полза от тази схема трябва да подаде подробна информация за проектите за НИРД в местната Служба по наука и технология, а след разглеждането им данъчната служба издава известия за одобрение. След одобрението размерът на корпоративния подоходен данък се намалява с 50 % от действителните разходи за одобрените проекти (65).
г) Констатации от разследването
(222)
Тази схема беше използвана от един от съдействащите производители износители, Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd по време на ПР. Поради неоказването на съдействие от ПКНР и поради закъснелите и непълни отговори относно тази схема, не беше възможно да се определи процедурата за кандидатстване и одобряване на дружествата, които реализират полза от схемата. Както беше посочено по-горе, Комисията трябваше отчасти да разчита на фактите, установени по време на разследването за фина хартия с покритие.
д) Заключение
(223)
С оглед на това схемата следва да се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати приходи за правителството, което води до полза за дружествата получатели.
(224)
Беше поискано от ПКНР да предостави информация относно критериите за допустимост с оглед на получаването на ползи от тази схема и относно използването на субсидията, за да се установи до каква степен достъпът до субсидията е ограничен до определени предприятия и дали тя е специфична по смисъла на член 4 от основния регламент. ПКНР не предостави такава информация в отговорите на въпросника и на писмото с искане за допълнителна информация. Освен това, предоставената информация по време на посещението за проверка на място изглежда е непълна, предвид констатациите в разследването за фина хартия с покритие по отношение на същата схема, която е използвана от дружествата. С оглед на изискването на член 4, параграф 5 от основния регламент, съгласно което констатирането на специфичност „се обосновава ясно“ с помощта на преки доказателства, се наложи Комисията да основе констатациите си на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Най-достоверните налични факти включваха и констатациите на разследването за фина хартия с покритие.
(225)
Схемата на субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент предвид факта, че самите правни разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази схема до определени предприятия и сектори, класифицирани като „насърчавани“, като например тези от сектора за производство на стоманени продукти с органично покритие. В допълнение към това, липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до субсидията, както и доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично в съответствие с член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент; Следва да се отбележи, че неоказването на съдействие от органите на ПКНР не позволява на Комисията да оцени наличието на такива обективни критерии.
(226)
Поради това тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(227)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на допълнителното 50-процентно намаляване на действителните разходи за научни изследвания и развитие при одобрените проекти. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през ПР, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортирани количества.
(228)
Един от съдействащите включени в извадката производители износители, а именно Huadong Group е реализирала полза от тази схема. Установеният процент на субсидията за Huadong Group възлиза на 0,19 %.
(229)
Среднопретегленият процент на субсидията за невключените в извадката съдействащи дружества е 0,09 %.
(230)
Предвид ниската степен на съдействие, процентът на субсидията за всички неоказващи съдействие дружества е равностоен на най-високия процент съгласно схемата за включените в извадката съдействащи дружества, т.е. възлиза на 0,19 %.
3.3.4.2. Данъчни облекчения за централните и западните региони
(231)
Тази схема предоставя полза на дружества със седалище в централните и западните региони. Допуснатите за участие дружества подлежат на преференциален подоходен данък в размер на 15 % вместо нормалната данъчна ставка в размер на 25 %, приложима за Китай.
(232)
Беше поискано от ПКНР да предостави информация за тази схема във въпросника, в писмото с искане на допълнителна информация и още веднъж по време на посещението за проверка на място. В отговорите си на въпросника и на писмото с искане на допълнителна информация ПКНР не отговори на въпросите и заяви, че тази програма вече не е в сила, тъй като срокът ѝ е изтекъл на 31 декември 2010 г., както и че никакви включени в извадката дружества не са реализирали полза от тази схема през ПР. Това обаче противоречи на отговорите на един от производителите износители (Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd) и на доказателствата, събрани по време на посещението за проверка на място на това дружество.
а) Правно основание
(233)
Тази схема се предвижда като преференциално данъчно третиране с Известие за изгодни данъчни политики за развитие на Западния регион (издадено от Министерството на финансите, Обща данъчна служба и Обща митническа служба, в сила от 1 януари 2001 г.), актуализирано с Известие за допълнително прилагане на данъчни политики за стратегия на развитието на Западния регион (издадено от Министерството на финансите, Обща данъчна служба и Обща митническа служба, в сила от 1 януари 2011 г.), което удължава срока на валидност на програмата до 31 декември 2020 г.
б) Допустимост
(234)
Следва да се отбележи, че ПКНР не отговори на нито един от въпросите във връзка с тази схема във въпросника, в писмото с искане на допълнителна информация и по време на посещението за проверка на място. При все това според Известието за изгодни данъчни политики за развитие на Западния регион това преференциално данъчно облагане е достъпно за „насърчаваните“ предприятия в Западния регион („насърчавани“ се отнася до предприятия, чиято основна дейност съставлява 70 % от общите приходи, както е посочено в каталога на ключовите сектори, продукти и технологии, насърчавани от държавата). По време на посещението за проверка на място на Chongqing Wanda дружеството потвърди, че основанието за преференциалната данъчна ставка е, че те принадлежат към „насърчаваната“ категория сектори в Западния и Централния регион.
в) Практическо приложение
(235)
Нито ПКНР, нито Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd предоставиха информация за дейността и управлението на тази програма. Според Циркуляра на Държавния съвет относно някои политики за развитието на големите западни региони на Китай е необходимо одобрение на народните правителства на ниво провинция за намаляване на нормалната данъчна ставка в размер на 25 % на преференциална данъчна ставка в размер на 15 %. В годишната данъчна декларация на дружеството приспаднатият (освободен) размер на подоходния данък е посочен в точка 28 - приспаднати данъци.
г) Констатации от разследването
(236)
Тази схема е използвана от един от съдействащите производители износители, Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd по време на ПР. Поради неоказването на съдействие от ПКНР е трудно да се определи процедурата за кандидатстване и одобряване на дружествата, които реализират полза от схемата. Комисията трябваше да достигне до собствени заключения въз основа на представените документи, които съставляват правното основание на схемата, без да е в състояние да потърси обяснение от ПКНР.
д) Заключение
(237)
С оглед на това схемата следва да се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати приходи за правителството, което води до полза за дружествата получатели.
(238)
Беше поискано от ПКНР да предостави информация относно критериите за допустимост с оглед на получаването на ползи от тази схема и относно използването на субсидията, за да се установи до каква степен достъпът до субсидията е ограничен до определени предприятия и дали тя е специфична по смисъла на член 4 от основния регламент. ПКНР не представи такава информация. С оглед на изискването на член 4, параграф 5 от основния регламент, съгласно което констатирането на специфичност „се обосновава ясно“ с помощта на преки доказателства, наложи се Комисията да основе констатациите си на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент.
(239)
Схемата на субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) и член 4, параграф 3 от основния регламент предвид на това, че самите правни разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази схема до определени предприятия и промишлени сектори, класифицирани като „насърчавани“, като например тези от сектора за производство на стоманени продукти с органично покритие в определени региони на Китай. В допълнение към това, липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до субсидията, както и доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично в съответствие с член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент; Следва да се отбележи, че неоказването на съдействие от органите на ПКНР не позволява на Комисията да оцени наличието на такива обективни критерии.
(240)
Поради това тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(241)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциална ставка за данъчно облагане. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през ПР, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортирани количества.
(242)
Установеният процент на субсидията за Panhua Group възлиза на 0,03 %.
(243)
Среднопретегленият процент на субсидията за невключените в извадката съдействащи дружества е 0,02 %.
(244)
Предвид ниската степен на съдействие, процентът на субсидията за всички неоказващи съдействие дружества е равностоен на най-високия процент съгласно схемата за субекти, свързани с дадено включено в извадката съдействащо дружество, т.е. възлиза на 0,04 %.
3.3.5. ДРУГИ ПРОГРАМИ ЗА ПОДОХОДНО ДАНЪЧНО ОБЛАГАНЕ, ЗА КОИТО ПКНР ПРЕДОСТАВИ НЕДОСТАТЪЧНИ ОТГОВОРИ ИЛИ ИЗОБЩО НЕ ПРЕДОСТАВИ ОТГОВОРИ
(245)
В жалбата бяха изложени редица предполагаеми програми за субсидиране на невключени в извадката производители износители и/или неоказващи съдействие на разследването. Комисията прикани ПКНР да предостави информация за тези програми в първоначалния и в допълнителния въпросник и впоследствие му даде достатъчно възможности да отговори. ПКНР възприе становището, че ще отговаря единствено за предполагаемите програми за субсидиране на двамата включени в извадката производители износители и запази това становище по време на цялата процедура. За някои от тези програми обаче ПКНР предостави информация и доказателства, че те са преустановени и не са били в сила по време на ПР. Комисията взе предвид в констатациите си тези представени от ПКНР доказателства.
(246)
За всички други програми ПКНР не предостави нито информация, нито доказателства. Значителната степен на неоказване на съдействие в настоящата процедура попречи на Комисията да събере информация и доказателства за участието на производителите износители в програмите, посочени в жалбата. Комисията потвърди, че включените в извадката производители износители не са допуснати за участие или не са се възползвали от тези програми (основно поради факта, че те са частни дружества, или са извън обхвата на приложение на програмата, или сравнително малки по размер). Поради това се наложи Комисията да установи наличието на тази програма и да определи остатъчно мито въз основа на доказателствата по случая съгласно разпоредбите на член 28, параграф 1 от основния регламент, по отношение на всички останали програми, за които ПКНР не предостави информация, и които не са били достъпни за включените в извадката производители износители, нито са използвани от тях.
3.3.5.1. Данъчен кредит за закупуване на производствено оборудване, произведено в рамките на страната
а) Описание
(247)
Тази програма дава на дружествата право на данъчен кредит за закупуване на оборудване, произведено в рамките на страната, ако даден проект отговаря на промишлените политики на ПКНР. Към пределното увеличаване на данъчното задължение от предходна година може да се приложи данъчен кредит до 40 % от цената на закупуване на оборудване, произведено в страната.
б) Правно основание
(248)
Правното основание на тази програма са Временните мерки за данъчен кредит за предприятия с цел инвестиция в произведено в рамките на страната оборудване за проекти за технологично обновяване от 1 юли 1999 г. и Известие на Държавната данъчна администрация относно прекратяване на прилагането на политиката в областта на данъчните облекчения и освобождаването от данъци върху доходите на предприятията по отношение на техните инвестиции при закупуване на произведено в страната оборудване, № 52 [2008 г.] на Държавната данъчна администрация, в сила от 1 януари 2008 г.
в) Неоказване на съдействие
(249)
ПКНР отговори, че програмата е преустановена от януари 2008 г. съгласно гореспоменатото Известие № 52 и, доколкото му е известно, програмата не е заменена с друга. Комисията поиска от ПКНР да предостави допълнителна информация, а именно срок за поетапното премахване на ползите. ПКНР не предостави исканата информация и ограничи отговорите във връзка с действителните ползи, реализирани от всички производители на СОП, като просто се позова на отговорите на включените в извадката производители. Комисията вече обясни основанията да си да поиска от ПКНР информация за всички производители на СОП, а не само на включените в извадката (вж. съображения 34 и 35 по-горе). Освен това ПКНР също така не предостави информация по отношение на включените в извадката производители, а просто се позова на техните отговори. Комисията счита, че това не е достатъчно доказателство за преустановяването на програмата, без допълнителни доказателства за поетапното премахване на действителните ползи по програмата и потенциалните ѝ заместители. В рамките на тази програма данъчното облекчение (т.е. данъчният кредит), начислено през дадена година, може да се използва през различна данъчна година, което означава, че ползите се простират извън срока им на действие, дори ако междувременно програмата е преустановена. Оказва се, че други „преустановени“ данъчни програми са продължили да водят до ползи няколко години след датата на официалното им прекратяване. Възможно е също така ползи в необичайно голям размер да бъдат разпределени във времето. При липсата на предоставена от ПКНР информация в това отношение, Комисията основава констатациите си на информацията по случая (съдържаща се в жалбата), в съответствие с член 28 от основния регламент.
г) Констатации от разследването
(250)
Тази програма представлява субсидия, тъй като предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от ПКНР съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя предоставя полза на получателите съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент, равностойна на данъчните икономии. Тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 4, буква б) от основния регламент, тъй като данъчната икономия зависи от използването на местни вместо вносни стоки.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(251)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Тъй като програмата не е разглеждана досега в антисубсидийни процедури от институциите на Съюза, а и при липса на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остава сходно решение, издадено от властите на САЩ. Когато размерът на субсидията се основава на констатации в други разследвания, в целия настоящ регламент се взема предвид, inter alia, дали са настъпили значителни промени във въпросната схема и дали размерът на субсидията е намалял с течение на времето. Отбелязва се, че размерът на повтарящите се субсидии обикновено не намалява по този начин. В отсъствието на подобни промени или намаляване на размера на субсидията, първоначалният процент на субсидията, установен във въпросното разследване, се използва като размер на субсидията и в настоящия случай.
(252)
Процентът на субсидията, установен през ПР за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,38 %, което отговаря на процента за схемата съгласно Меморандум за решение на САЩ от 17 ноември 2008 г. относно цилиндрични заварени тръбопроводи от въглеродна стомана (стр. 26) (Федерален регистър, том 73, № 227, стр.70961 / 24 ноември 2008 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната методология за изчисляване на размера на ползите от данъчни програми е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (66).
3.3.5.2. Политики на преференциално данъчно облагане за дружествата, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии
а) Описание
(253)
Тази схема позволява на дружествата, кандидатствали успешно за Сертификат за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии, да се ползват с намалена данъчна ставка върху дохода в размер на 15 %, в сравнение с нормалната ставка в размер на 25 %. Тази програма е обявена за подлежаща на изравняване от Съюза в разследването за фина хартия с покритие, както и от властите на САЩ (67).
б) Правно основание
(254)
Правното основание на тази програма са член 28 Закона за облагането на доходите на предприятията в КНР (№ 63, обнародван на 16 март 2007 г.) и Административните мерки за определяне на предприятия в областта на високите и новите технологии, както и Известие на Държавната данъчна администрация по въпроси относно корпоративното данъчно облагане на предприятия в областта на високите и новите технологии (Go Seil Ad [2008 г.] № 985).
в) Неоказване на съдействие
(255)
ПКНР отговори, че нито едно от включените в извадката дружества не се е възползвало от тази програма по време на ПР и се позова на отговорите на включените в извадката производители като източник на информация относно ползите, които може да са реализирани по програмата. Комисията се позовава на аргументите, изложени по-горе, във връзка с искането от ПКНР да предостави пълни отговори на въпросника, вместо да се ограничава до включените в извадката производители износители (съображения 34-35). Поради това констатациите на Комисията относно тази програма се основават на наличната информация по случая (констатациите на разследването за фина хартия с покритие и жалбата по настоящия случай) в съответствие с член 28 от основния регламент.
г) Констатации от разследването
(256)
Тази програма представлява субсидия, тъй като предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от ПКНР съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Ползата на получателите се равнява на данъчните икономии, реализирани чрез тази програма, съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент. Тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тай като тя e ограничена само до някои предприятия и отрасли, класифицирани като „насърчавани“, например тези, които упражняват дейност в стоманодобивния сектор. Освен това липсват обективни критерии, определени от предоставящия субсидията орган, по отношение на допустимостта до схемата, която не възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(257)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциалната данъчна ставка. В отсъствие на информация за оценяването на тези ползи и тъй като тази програма вече е разгледана от институции на Съюза в предишна антисубсидийна процедура, най-подходящият източник на информация за оценяването на ползите за производителите износители е оценката, извършена за тази програма в Регламент за изпълнение (ЕС) № 452/2011 на Съвета от 6 май 2011 г. за налагане на окончателно антисубсидийно мито върху вноса на фина хартия с покритие с произход от Китайската народна република (68), надлежно коригирана, ако е необходимо, съгласно съображение 252 по-горе.
(258)
Процентът на субсидията, изчислен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,9 %, което съответства на средната аритметична стойност на процентите, установени за тази програма в посочения в предходното съображение регламент.
3.3.5.3. Данъчни облекчения за предприятия, прилагащи пълноценно оползотворяване на ресурсите („специални суровини“)
а) Описание
(259)
Тази данъчна програма позволява на дружества, които използват като основна суровина материал от Каталога на данъчни облекчения за предприятията, прилагащи пълноценно оползотворяване на ресурсите и които произвеждат посочените в същия каталог продукти по начин, отговарящ на съответните национални и промишлени стандарти, да включат реализираните така доходи в общия си доход при намалена ставка в размер на 90 %. Поради това 10 % от доходите се приспадат при изчисляване на подоходното облагане на дружествата. Това освобождаване се предоставя за срок от 5 години.
б) Правно основание
(260)
Правното основание на тази програма е следното: член 33 от Закона за данъчното облагане на предприятията на КНР, член 99 от Правилника за прилагане на Закона за данъчното облагане на предприятията от Държавния съвет и Каталога на данъчни облекчения за предприятията, прилагащи пълноценно оползотворяване на ресурсите.
в) Неоказване на съдействие
(261)
ПКНР заяви, че нито едно от включените в извадката дружества не се е възползвало от тази програма по време на ПР и се позова на отговорите на включените в извадката производители като източник на информация относно ползите, които може би са реализирани по програмата. Комисията се позовава на аргументите, изложени по-горе, във връзка с искането от ПКНР да предостави пълни отговори на въпросника, вместо да се ограничава до включените в извадката производители износители (съображения 34-35). Констатациите на Комисията следователно се основават на наличната информация по случая (в този случай жалбата) в съответствие с член 28 от основния регламент.
г) Констатации от разследването
(262)
Тази програма представлява субсидия, тъй като предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от ПКНР съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Схемата води до полза за получателите съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент, равностойна на данъчните икономии. Тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като е ограничена само до някои предприятия, ползващи като основни суровини ресурсите, посочени в гореспоменатия Каталог на данъчните облекчения, за целите на производство на продукти, изброени в същия каталог.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(263)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциалната данъчна ставка. При липсата на друга информация относно оценяването на тази полза Комисията основа констатациите си на информацията, съдържаща се в жалбата. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент така изчисленият размер на субсидията се отнася към целия оборот на получателите през ПР като подходящ знаменател, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведени, изнесени или транспортирани количества.
(264)
Процентът на субсидията, определен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества е 0,01 %.
3.3.5.4. Данъчен кредит при закупуване на специално оборудване
а) Описание
(265)
Тази програма позволява на дружествата да приспаднат 10 % от разходите за закупуване на специално оборудване, предназначено за опазване на околната среда, икономия на електроенергия и вода и безопасност на производството, от корпоративното подоходно облагане в годината на покупката. Останалата част от 10 % от инвестицията може да се пренесе в следващите 5 години.
б) Правно основание
(266)
Правното основание на тази програма е следното: член 34 от Закона за данъчното облагане на предприятията на КНР, член 100 от Правилника за прилагане на Закона за данъчното облагане на предприятията, приет от Държавния съвет.
в) Неоказване на съдействие
(267)
ПКНР отговори, че нито едно от включените в извадката дружества не се е възползвало от тази програма по време на ПР и се позова на отговорите на включените в извадката производители като източник на информация относно ползите, които може би са реализирани по програмата. Комисията се позовава на аргументите, изложени по-горе, във връзка с искането от ПКНР да предостави пълни отговори на въпросника, вместо да се ограничава до включените в извадката производители износители (съображения 34-35 по-горе). Констатациите на Комисията следователно се основават на наличната информация по случая (в този случай жалбата) в съответствие с член 28 от основния регламент.
г) Констатации от разследването
(268)
Тази програма представлява субсидия, тъй като предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от ПКНР съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Схемата предоставя полза на получателите съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент, равностойна на данъчните икономии.
(269)
Що се отнася до специфичността на програмата, счита се, че информацията по случая не е достатъчна за допълнителни констатации и впоследствие за окончателна констатация относно специфичността на програмата. Поради това Комисията не беше в състояние повече да оценява програмата.
3.3.5.5. Преференциална данъчна политика по отношение на подоходното облагане за предприятия от Североизточния регион
а) Описание
(270)
Тази програма позволява на дружества с със седалище в Североизточния регион (в това число провинции Liaoning, Jilin, и Heilongjiang, както и община Dalian) първо, да намалят срока на амортизация на дълготрайните материални активи с до 40 % за данъчни цели, като с това увеличават годишния размер на амортизационните отчисления от подоходния данък и второ, да съкратят срока на амортизация на нематериалните активи с до 40 % за данъчни цели, което увеличава годишното приспадане. Съгласно документ, публикуван от Министерството на финансите и Държавната данъчна администрация, корпоративните данъкоплатци в някои конкретни сектори, включително металургичния сектор, могат също да реализират ползи от други данъчни облекчения за ДДС, данъка върху ресурсите и корпоративното подоходно облагане, а именно във връзка със закупуването на дълготрайни материални активи.
б) Правно основание
(271)
Правното основание на тази програма са Преференциалните политики относно корпоративното данъчно облагане за възстановяването на дружества от стария промишлен център в Североизточния регион (Caishui, № 153, 20 септември 2004 г.), Известие на Министерството на финансите и Държавната данъчна администрация относно амортизацията на активи и мащаб на прилагането на политиката за амортизация в Североизточния стар промишлен център (Caishui, № 17, 2 февруари 2005 г.). ПКНР представи правното основание за преустановяване на тази програма на 1 януари 2008 г., а именно Известие на Министерството на финансите и Държавната данъчна администрация относно някои преференциални политики по отношение на данъчното облагане на предприятията (№ 1 [2008 г.]).
в) Неоказване на съдействие
(272)
Освен че предостави гореспоменатото правно основание за преустановяването на програмата, ПКНР се позова на отговорите на включените в извадката производители за информация относно ползи, които може би са реализирани по тази програма. Комисията се позовава на аргументите, изложени по-горе, във връзка с искането ПКНР да предостави пълни отговори на въпросника, вместо да се ограничава до включените в извадката производители износители (съображения 34-35 по-горе). Освен това Комисията отбелязва, че тъй като тази програма предвижда субсидии, свързани със закупуването на дълготрайни материални активи, които могат да бъдат амортизирани в срок от няколко години, а ПКНР не е предоставило данни за поетапното премахване на ползите по програмата или за все още неамортизираните изцяло ползи, констатациите се основават на наличната информация по случая (в този случай жалбата и съответните констатации на САЩ) в съответствие с член 28 от основния регламент.
г) Констатации от разследването
(273)
Тази програма предоставя субсидия под формата на пропуснати приходи от ПКНР съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Ползите съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент се равняват на данъчните икономии, реализирани от допуснатите за участие дружества чрез приспадане на ускорената амортизация и разходите за амортизация, свързани със закупуването на дълготрайни материални активи. Тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент, тъй като е ограничена до предприятия със седалище в дадена географска област, т.е. Североизточния регион.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(274)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на разликата между размера на данъка, който би бил платен през ПР при нормалния амортизационен план на разглежданите активи, и действително платената сума при ускорена амортизация. Тъй като програмата досега не е разглеждана в антисубсидийна процедура от институциите на Съюза и при липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остава сходно решение (основано на сходния характер на програмата (69)), издадено от властите на САЩ. Както се посочва в съображение 252 по-горе, когато размерът на субсидията се основава на констатации в други разследвания, в целия регламент се взема предвид, inter alia, дали са настъпили значителни промени във въпросната схема и дали размерът на субсидията е намалял с течение на времето. Отбелязва се, че размерът на повтарящите се субсидии обикновено не намалява по този начин. В отсъствието на подобни промени или намаляване на размера на субсидията първоначалният процент на субсидията, установен във въпросното разследване, се използва като размер на субсидията и в настоящия случай.
(275)
Процентът на субсидията за тази схема за всички неоказващи съдействие дружества през ПР възлиза на 0,08 %, което отговаря на процента за схемата „Освобождаване от подоходно данъчно облагане на инвеститори в определени географски райони в рамките на Liaoning“ съгласно Меморандум за решение на САЩ от 3 юни 2010 г. относно телени мрежи (стр. 25) (Федерален регистър, том 75, № 111, стр.32902/ 10 юни 2010 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната методология за изчисляване на размера на ползите от данъчни програми е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (70).
3.3.5.6. Освобождаване от подоходно данъчно облагане при инвестиции в технологично обновяване в рамките на страната
а) Правно основание
(276)
Правното основание на тази програма са Одит на управлението на подоходното данъчно облагане на предприятията във връзка с технологичното преобразуване на инвестиционни кредити за оборудване, произведено в рамките на страната, № 13 от 17 януари 2000 г. и Известие относно обнародването и разпространението на мерки за администриране на ключови национални проекти за технологично обновяване.
б) Констатации от разследването
(277)
ПКНР отговори, че тази програма е преустановена от 1 януари 2008 г. с Известие на Държавната данъчна администрация относно прекратяване на прилагането на политиката в областта на данъчните облекчения и освобождаването от данъци върху доходите на предприятията по отношение на техните инвестиции при закупуване на произведено в страната оборудване № 52 [2008 г.] на Държавната данъчна администрация Тъй като тази програма предоставя повтарящи се данъчни облекчения, които са преустановени след 2008 г. и няма доказателства за все още използвани през ПР ползи, Комисията стигна до заключението, че тази програма не подлежи на изравняване.
3.3.5.7. Други местни данъчни отстъпки
а) Описание
(278)
В жалбата са изброени редица данъчни отстъпки, предоставяни в няколко провинции (в т.ч. Shandong, община Chongqing, Guangxi Region Zhuang, централните и западните региони) под формата на намалена корпоративна данъчна ставка в размер на 15 %, в сравнение с общоприложимата данъчна ставка в размер на 25 %.
б) Правно основание
(279)
В жалбата се посочва правното основание на данъчните отстъпки в Shandong, а именно Намалено подоходно данъчно облагане въз основа на географско местоположение (провинции Zheijang и Shandong): Закон за подоходното данъчно облагане на предприятия с чуждестранно участие и чуждестранни предприятия на КНР, член 7, приет на 9 април 1991 г., № 45.
в) Неоказване на съдействие
(280)
ПКНР заяви, че нито едно от включените в извадката дружества не се е възползвало от тази програма по време на ПР и се позова на отговорите на включените в извадката производители като източник на информация относно ползите, които може би са реализирани по програмата. Освен аргументите относно задължението на ПКНР да предостави пълни отговори (вж. съображения 34-35 по-горе), Комисията отбелязва че най-малко една от по-ниските данъчни ставки, изброени в настоящия раздел, са предоставили полза на един от съдействащите износители (вж. по-горе съображение 231 и последващи). Поради това за оценката на тази програма Комисията използва наличните факти по случая (в този случай жалбата и съответните констатации на САЩ) в съответствие с член 28 от основния регламент.
г) Констатации от разследването
(281)
Тази програма предоставя субсидия под формата на пропуснати приходи от ПКНР съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тази повтаряща се полза по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент се равнява на размера на данъчните икономии, реализирани от по-ниската корпоративна данъчна ставка. Програмата е специфична, тъй като е ограничена до определени предприятия със седалище в определен географски район по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(282)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормалната данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциалната данъчна ставка. Тъй като програмата досега не е разглеждана в антисубсидийна процедура от институциите на Съюза и при липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остава сходно решение (основано на сходния характер на програмата), издадено от властите на САЩ. Както се посочва по-горе, когато размерът на субсидията се основава на констатации в други разследвания, в целия регламент се взема предвид, inter alia, дали са настъпили значителни промени във въпросната схема и дали размерът на субсидията е намалял във времето. Отбелязва се, че размерът на повтарящите се субсидии обикновено не намалява по този начин. В отсъствието на подобни промени или намаляване на размера на субсидията първоначалният процент на субсидията, установен от въпросното разследване, се използва като размер на субсидията и в настоящия случай.
(283)
Процентът на субсидията за тази схема, установен през ПР за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,66 %, което отговаря на процента за схемата „Намалено подоходно данъчно облагане въз основа на географско местоположение“ съгласно Меморандум за решение на САЩ от 12 юни 2009 г. относно някои сенокосачки с ремарке и части за тях (стр. 11) (Федерален регистър, том 74, № 117, стр. 29180 / 19 юни 2009 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната методология за изчисляване на размера на ползите от данъчни програми е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (71).
3.3.5.8. Освобождаване от данък върху доходите от дивиденти, изплащани на някои местни предприятия във връзка с дела им в други китайски предприятия
а) Описание
(284)
Тази програма се състои от преференциално данъчно третиране на местни китайски предприятия, които са акционери в други местни китайски предприятия, под формата на освобождаване от данъчно облагане върху доходите от някои дивиденти, бонуси и други капиталови инвестиции на местните предприятия-майки. По отношение на тази програма бяха предприети изравнителни мерки от Съюза в антисубсидийната процедура за фина хартия с покритие (72) .
б) Правно основание
(285)
Правното основание са член 26 от Закона за данъчното облагане на предприятията на КНР, член 83 от Правилника за прилагане на Закона за данъчното облагане на предприятията на КНР, Декрет № 512 на Държавния съвет, обнародван на 6 декември 2007 г.
в) Неоказване на съдействие
(286)
ПКНР отговори, че нито едно от включените в извадката дружества не се е възползвало от тази програма по време на ПР и се позова на отговорите на включените в извадката производители като източник на информация относно ползите, които може би са реализирани по програмата. Комисията посочва своите аргументите в искането до ПКНР да предостави пълни отговори (съображения 34-35 по-горе). Поради това тя реши да основе констатациите си във връзка с тази програма на наличната информация по случая, съгласно член 28 от основния регламент, а именно констатациите в решението относно фина хартия с покритие.
г) Констатации от разследването
(287)
Тази програма предоставя субсидия под формата на пропуснати приходи по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тази полза, по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, е равностойна на размера на данъчните икономии, реализирани от освобождаването от данък върху доходите от дивиденти, бонуси и други капиталови инвестиции на местни китайски предприятия. Програмата е де юре специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент предвид на това, че правните разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази схема само до местни китайски предприятия, които получават доходи от дивиденти от други местни китайски предприятия, за разлика от тези, които инвестират в чуждестранни предприятия. Програмата също така е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, предвид че тя е запазена изключително за значими сектори и проекти, насърчавани от държавата, като например стоманодобивната промишленост (вж. напр. съображение 182 по-горе), както и че липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до тази програма, както и неоспорими доказателства, въз основа на които може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(288)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия дължим данък с включен доход от дивиденти от други местни китайски предприятия, след приспадане на размера на действително платения данък след освобождаване от данъка върху доходите от дивиденти. В отсъствие на информация за оценяването на тези ползи и тъй като тази програма вече е разглеждана от институции на ЕС в предишна антисубсидийна процедура, най-подходящият източник на информация за оценяването на ползите за производителите износители е оценката, извършена за тази програма по време на процедурата за фина хартия с покритие, надлежно коригирана, ако е необходимо, съгласно съображение 252 по-горе.
(289)
Процентът на субсидиране, изчислен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, се определя на 0,77 %, което съответства на средната аритметична стойност на процентите за тази програма по време на процедурата за фина хартия с покритие.
3.3.5.9. Програма за преференциално данъчно облагане на предприятия с чуждестранно участие (ПЧУ)
(290)
Жалбата изброява следните преференциални данъчни схеми за облагане на доходите в полза на ПЧУ:
-
Освобождаване от данъчно облагане за период от две години, последвано от намалена наполовина данъчна ставка за период от три години за производствени ПЧУ
-
Освобождаване от местен данък върху доходите и програми за намалени данъчни ставки за производствените ПЧУ
-
Данъчен кредит за ПЧУ, които закупуват произведено в страната оборудване
-
Данъчни субсидии за ПЧУ според географското разположение
(291)
ПКНР предостави съответното правно основание, за да докаже, че програмите, свързани с ПЧУ, са прекратени с приемането на 16 март 2007 г. на Закон за корпоративното подоходно облагане на Китайската народна република от 2008 г. по време на 5-та сесия на 10-тия Национален конгрес на Китайската народна република, а именно:
-
Известие на Държавния съвет за изпълнение на преходните преференциални политики по отношение на данъка за корпоративното подоходно облагане № 39 [2007 г.] на Държавния съвет;
-
Известие на Държавната данъчна администрация относно прекратяване на прилагането на политиката в областта на данъчните облекчения и освобождаването от данъци върху доходите на предприятията по отношение на техните инвестиции при закупуване на произведено в страната оборудване № 52 [2008 г.] на Държавната данъчна администрация
(292)
Тези разпоредби показват, че данъчните облекчения за данъка върху доходите на ПЧУ постепенно спират да се прилагат до края на 2011 г. ПКНР също така заяви, че не съществува заместваща програма за ПЧУ и данъчното третиране на ПЧУ към момента е същото като това за другите корпоративни данъкоплатци. Комисията отбелязва, че тези програми за преференциално данъчно облагане на доходите относно ПЧУ все още подлежат на изравняване, тъй като производителите на стоманени продукти с органично покритие все още реализират ползи поне за част от ПР до края на 2011 г. и не може да бъде изключено създаването на заместваща програма за ПЧУ, считано от 2012 г. Независимо от това Комисията реши да не продължава да ги оценява, като отчита необходимостта да се намали административната тежест за всички засегнати страни, както и наближаващото изтичане на периода на постепенна отмяна, и предвид липсата на индикации за създаването на вероятна заместваща програма.
3.3.6. ПРОГРАМИ ЗА КОСВЕНО ДАНЪЧНО ОБЛАГАНЕ И ЗА НАЛАГАНЕ НА ВНОСНИ МИТА
3.3.6.1. Налагане на вносни мита и освобождаване от ДДС за ПЧУ и някои местни предприятия, които използват вносно оборудване в насърчавани сектори
а) Описание
(293)
Тази програма предвижда освобождаване от ДДС и вносни мита в полза на ПЧУ или местни предприятия по отношение на вноса на капиталово оборудване, използвано в производствения им процес. С цел да бъде освободено от ДДС, оборудването трябва да не е включено в списък с оборудване, което не отговаря на изискванията, а кандидатстващото предприятие трябва да получи сертификат за насърчаван от държавата проект, издаден от китайските власти или от ПКНР в съответствие със съответното законодателство в областта на инвестициите, данъчното облагане и митниците. По отношение на тази програма бяха предприети изравнителни мерки от Съюза в антисубсидийната процедура, свързана с фина хартия с покритие (73) .
б) Правно основание
(294)
Правното основание на тази програма е Циркуляр на Държавния съвет относно адаптирането на данъчните политики по отношение на вносното оборудване Guo Fa № 37/1997, Обявление на Министерство на финансите, Главно управление на митниците и Държавната администрация относно данъчното облагане [2008 г.] № 43, Известие на НКРР относно въпросите от значение във връзка с връчването на потвърдителни писма за проекти с национално или чуждестранно финансиране, чието развитие се насърчава от държавата, № 316/2006 от 22 февруари 2006 г. и относно Каталога на неподлежащите на освобождаване от мита вносни артикули за предприятия с чуждестранни инвестиции или местни предприятия - 2008 г.
в) Неоказване на съдействие
(295)
ПКНР твърди, че нито едно от предприятията, включени в извадката, не се е възползвало от тази програма по време на ПР и посочи отговорите на включените в извадката производители като източник на информация относно ползите, които може да са били реализирани по програмата. Комисията посочва аргументите си във връзка с искането, отправено до ПКНР да предостави пълни отговори (съображения 34 и последващи по-горе) и следователно ще основе констатациите си относно тази програма на наличната информация съгласно член 28 от основния регламент, а именно констатациите си по процедурата, свързана с фина хартия с покритие.
г) Констатации от разследването
(296)
Програмата се определя като субсидия под формата на пропуснати приходи от страна на ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка (ii), като ПЧУ и други допуснати за участие местни предприятия се освобождават от плащане на ДДС и/или други дължими такси в отсъствие на съответния сертификат от КНРР за насърчаван от държавата проект. Следователно програмата води до ползи за дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент. Програмата е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като правните разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази програма за предприятия, които инвестират в специфични категории дейности, определени изчерпателно от правните разпоредби и получили сертификат за насърчавани от държавата проекти. В допълнение към това, липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до тази програма, както и неоспорими доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(297)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Тази полза се равнява на освобождаването от ДДС и митата за вносно оборудване. В отсъствие на информация за оценяването на тези ползи и тъй като тази програма вече е разгледана от Съюза в предишна процедура за изравнителни мита, най-подходящият източник на информация за оценяването на ползите за изнасящите производители е оценката, извършена за тази програма по време на разследването, свързано с фина хартия с покритие, надлежно коригирана, ако е необходимо, съгласно съображение 252 по-горе.
(298)
Процентът на субсидията, изчислен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, се определя на 0,89 %, което съответства на средната аритметична стойност на процентите за тази програма по време на разследването, свързано с фина хартия с покритие.
3.3.6.2. Възстановяване на ДДС на ПЧУ, които закупуват произведено в страната оборудване
а) Описание
(299)
Тази програма предвижда ползи под формата на възстановяване на ДДС, заплатен при закупуването от предприятия с чуждестранно участие на произведено в страната оборудване. Оборудването трябва да не е включено в каталога на неподлежащите на освобождаване артикули и стойността на оборудването не бива да превишава прага на общите инвестиции, определен за дадено предприятие с чуждестранно участие, съгласно Пробните административни мерки във връзка със закупуването на произведено в страната оборудване. Към тази програма бяха приложени изравнителни мерки от Съюза в антисубсидийна процедура за фина хартия с покритие (74), както и от властите на САЩ в процедура за изравнителни мита, свързана с промазана (хромова) хартия с произход от КНР (75).
б) Правно основание
(300)
Правните основания на тази програма са посочени в Циркуляр на Държавната данъчна администрация относно въвеждането на временни мерки на администрацията относно възстановяването на данъци върху произведено в страната оборудване, закупено от ПЧУ № 171, 199, 20.9.1999 г.; Известие на министерство на финансите и Държавната данъчна администрация относно прекратяване на прилагането на политика за възстановяване на данъците върху произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие, № 176 [2008 г.], Министерство на финансите.
в) Неоказване на съдействие
(301)
ПКНР твърди, че тази програма е била прекратена с Известие № 176 [2008 г.], посочено по-горе с дата 1 януари 2009 г. Комисията поиска от ПКНР да предостави информация относно действителното прекратяване на ползите, предвидени за по-дълъг период от време, тъй като тази програма е свързана със закупуването на произведени в страната активи. ПКНР единствено посочи отговорите на включените в извадката производители като източник на информация относно ползите, които може да са били реализирани по програмата. Комисията посочва аргументите си относно искането, отправено до ПКНР да предостави пълни отговори (съображение 34 и последващи по-горе). Комисията също така отбелязва, че Известие № 176 предвижда преходен период за придобиването на допустими според изискванията дълготрайни активи и подаването на заявление за получаването на ползи до 30 юни 2009 г. Тъй като ПКНР не предостави никаква информация относно постепенното прекратяване на ползите и като се вземе предвид, че подобни ползи, след като са свързани с дълготрайните активи, могат да бъдат разпределени във времето и да продължат през ПР, Комисията основа констатациите си относно тази програма на наличната информация съгласно член 28 от основния регламент, а именно констатациите си по процедурата, свързана с фина хартия с покритие.
г) Констатации от разследването
(302)
Програмата се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати приходи за ПКНР, което води до полза за дружеството получател. Програмата за субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент предвид на това, че самите правни разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази схема до определен вид дружества (а именно предприятията с чуждестранни инвестиции). Липсват индикации за неспецифичност съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент, защото няма обективни критерии за ограничаване на достъпа до тази програма, както и неоспорими доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично. В допълнение програмата също е специфична по смисъла на член 4, параграф 4, буква б) от основния регламент, тъй като субсидията зависи от използването на стоки местно производство вместо вносни стоки.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(303)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установените през ПР ползи за получателите. Предоставените на получателите ползи се равняват на размера на възстановения ДДС върху закупеното произведено в страната оборудване. В отсъствие на информация за оценяването на тези ползи и тъй като тази програма вече е разгледана от Съюза в предишна процедура за изравнителни мита, най-подходящият източник на информация за оценяването на ползите за изнасящите производители е оценката, извършена за тази програма по време на процедурата, свързана с фина хартия с покритие, надлежно коригирана, ако е необходимо, съгласно съображение 252 по-горе.
(304)
Процентът на субсидията, изчислен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, се определя на 0,04 %, което съответства на средната аритметична стойност на процентите за тази програма по време на процедурата, свързана с фина хартия с покритие.
3.3.6.3. Приспадане на ДДС върху дълготрайни активи в Централен регион
а) Описание
(305)
Тази програма обхваща данъкоплатците, които дължат ДДС и чиято дейност е основно в областта на някои обхванати сектори, включително металургичния сектор. Програмата предвижда допустимите съгласно изискванията данъчно задължени лица по ДДС, разположени в 26 града в старите промишлени центрове на Централен регион, които инвестират в някои дълготрайни материални активи, да могат да приспадат размера на ДДС, платен върху тези активи от общия размер на дължимия от тях ДДС.
б) Правно основание
(306)
Правните основания на тази програма са Известие на Министерство на финансите и Държавната данъчна администрация, с което се издават Междинни мерки за разширяване на обхвата на приспадането на ДДС в Централен регион, № 75, 2007 г., както и Известие на Министерство на финансите и Държавната данъчна администрация относно няколко въпроса, свързани с националното прилагане на реформата в областта на ДДС, № 170 [2008 г.] на Министерство на финансите.
в) Неоказване на съдействие
(307)
ПКНР твърди, че тази програма е прекратена в Известие № 170 [2008 г.], считано от 1 януари 2009 г. и посочва отговорите на включените в извадката производители като източник на информация относно ползите, които може да са били реализирани по програмата. Комисията посочва аргументите си относно искането, отправено до ПКНР да предостави пълни отговори (съображение 34 и последващи по-горе). Комисията отбелязва, че в Известие № 170 действително се заявява, че ползите от приспадане на ДДС за предприятията, разположени в Централен регион, са прекратени в края на 2008 г. и могат да бъдат продължени само до януари 2009 г. Въпреки това подобни ползи, тъй като са свързани с дълготрайни материални активи, могат да бъдат разпределени във времето и да продължат през ПР; освен това известието също така изглежда съдържа друга преференциална система за ДДС за тези предприятия, разположени в Централен регион, приложима от януари 2009 г., която предвижда половината от приложимия ДДС. При липсата на разяснения от страна на ПКНР относно постепенното прекратяване на ползите по тази програма или относно подробна информация за заместваща програма, Комисията основава констатациите си по отношение на програмата на наличните доказателства съгласно член 28 от основния регламент.
г) Констатации от разследването
(308)
Програмата се определя като субсидия под формата на пропуснати приходи от страна на ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii), като така се предоставят ползи на дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент в размер на икономиите от ДДС, генерирани при приспадането от стойността на закупените дълготрайни материални активи. Програмата е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като достъпът до нея е ограничен от законодателството до определени предприятия, т.е. производства в обхванатите сектори. Програмата е специфична и по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент, тъй като е ограничена в някои определени райони, т.е. градове в старите промишлени центрове на Централен регион.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(309)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. Предоставената на получателите полза е в размер на икономиите от ДДС, генерирани при приспадането от закупените дълготрайни материални активи. В отсъствие на информация за оценяването на тези ползи и тъй като подобна програма за ДДС вече е разгледана в тази процедура, най-подходящият източник на информация за оценяването на ползите за изнасящите производители е оценката, посочена в съображения 297 и 298.
(310)
Процентът на субсидията, определен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, е 0,89 %.
3.3.6.4. Други данъчни привилегии, предвидени за провинция Ma'anshan
а) Констатации от разследването
(311)
В жалбата се посочват различни данъчни привилегии за периода 2008-2010 г., ползвани от производителите на стоманени продукти с органично покритие, разположени в провинциите Ma'anshan и Wuhan, включително освобождаване от данък за поддръжка на градска инфраструктура и данък сгради, както и от допълнителни такси за обучение. Комисията отправи искане до ПКНР да предостави информация относно тези данъчни облекчения. В отговора си ПКНР заяви, че поисканата информация не е свързана с разследването, защото нито един от включените в извадката производители износители не е разположен в провинция Ma'anshan. Комисията посочва, че е било отправено искане до ПКНР да предостави информация също така по отношение на твърденията за субсидиране, свързани с дружества, които не са включени в извадката (съображение 34-35 по-горе).
(312)
При липсата на информация, предоставена от ПКНР, Комисията заключава, че данъчните привилегии, предоставяни в провинции Ma'anshan и Wuhan следва да се считат за субсидии под формата на пропуснати от ПКНР приходи в съответствие с член 3, параграф 1), буква a), подточка (ii). Те предоставят на дружествата получатели ползи по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, като предоставят данъчна икономия в размер на разликата между платения данък и обичайно дължимия данък, ако програмата не съществува. Програмата е специфична по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент, тъй като е ограничена в някои определени райони или общини в провинция Ma'anshan.
б) Изчисляване на размера на субсидията
(313)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. При липсата на друга информация относно оценяването на тази полза Комисията основа констатациите си на информацията, съдържаща се в жалбата. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент така изчисленият размер на субсидията се отнася към целия оборот от износа на разглеждания продукт през ПР като подходящ знаменател, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведени, изнесени или транспортирани количества.
(314)
Процентът на субсидията, определен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,08 %.
3.3.7. ПРОГРАМИ ЗА ОТПУСКАНЕ НА БЕЗВЪЗМЕЗДНИ СРЕДСТВА
(315)
В жалбата се твърди, че считано от 2005 г. до неотдавна (включително през 2009 г.) дружествата производители на съответния продукт са получавали ползи по няколко програми и подпрограми за отпускане на безвъзмездни средства. Не може да бъде изключено, че плащания по тази програма или все още се извършват, или са извършвани еднократно във връзка с капиталови инвестиции, следователно ползите от тях продължават и след посочения 15-годишен срок на амортизация. До ПКНР беше отправено искане да предостави информация относно тези програми, но то не даде аргументиран отговор във връзка с която и да е от програмите. Следователно, при липсата на отговори от страна на ПКНР по всички тези въпроси, Комисията основава констатациите си на наличните доказателства в съответствие с член 28 от основния регламент
3.3.7.1. Програма „China World Top Brand“
а) Правно основание
(316)
Правните основания на тази програма, както са описани в жалбата, са следните:
-
Циркуляр за оценяването на продукти, които да бъдат признати за „China World Top Brand“, GZJH [2005 г.] № 95
-
Съобщение № 5, 2005 г. на Китайския комитет за стратегията за насърчаване на продукти от типа „China Top Brand“, с което се публикува списък на тези продукти
-
Циркуляр относно прилагането на програмата China World Top Brands през 2006 г., ZJZH [2006 г.] № 11;
-
Съобщение № 6, 2006 г. на Китайския комитет за стратегията за насърчаване на продукти от типа „China Top Brand“, с което се публикува списък на тези продукти;
-
Съобщение № 6, 2007 г. на Китайския комитет за стратегията за насърчаване на продукти от типа „China Top Brand“, с което се публикува списък на тези продукти;
-
Циркуляр относно прилагането на програмата China World Top Brands през 2008 г., ZJZH [2008 г.] № 23;
-
Мерки за администриране на продукти от типа „Top-Brand“ от страна на ПКНР
б) Допустимост
(317)
Само производители, получили обозначението „China World Top Brand“, имат право на облекчения по тази програма. В жалбата се докладват някои стоманени продукти, произведени от стоманодобивни предприятия, предмет на това разследване, като получатели на обозначението.
в) Констатации от разследването
(318)
С оглед на липсата на съдействие от страна на ПКНР, констатациите се основават на наличната информация в съответствие с член 28 от основния регламент.
(319)
Тази програма предоставя финансово участие под формата на безвъзмездна помощ, заеми с лихва под пазарната и други стимули, които представляват директно прехвърляне на средства, което води до ползи за дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) и член 3, параграф 2 от основния регламент.
(320)
Субсидията е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, защото законодателството ограничава достъпа до нея до определен вид дружества, тоест предприятията, получили обозначението „China World Top Brand“ за продуктите си. Освен това, липсват обективни критерии, определени от предоставящия субсидията орган по отношение да допустимостта до схемата, която не възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(321)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. При липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остават сходните решения, издадени от властите на САЩ. Както се посочва по-горе, когато размерът на субсидията се основава на констатации в други разследвания, в целия регламент взема предвид, inter alia, дали са настъпили значителни промени във въпросната схема и дали размерът на субсидията е намалял във времето. Отбелязва се, че размерът на повтарящите се субсидии обикновено не намалява по този начин. В отсъствието на подобни промени или намаляване на размера на субсидията, се използва първоначалният процент на субсидиране, установен във въпросното разследване, като размер на субсидията и в настоящия случай.
(322)
Процентът на субсидията, определен по този начин по отношение на схемата по време на периода на разследване за всички неоказващи съдействие дружества е 0,13 %, което е средната аритметична стойност за подобни програми, установени в Меморандум за решение на САЩ от 6 април 2009 г. относно лимонената киселина и цитратите (стр. 6) (Федерален регистър, том 74, № 69, стр. 16836 / 13 април 2009 г.), Меморандум за решение на САЩ от 14 май 2010 г. относно снопове от усукани стоманени нишки за предварително напрегнат стоманобетон (стр. 29) (Федерален регистър, том 75, № 98, стр. 28557, 21 май 2010 г.), Меморандум за решение на САЩ от 28 май 2010 г. относно някои видове стоманени решетки (стр. 18) (Федерален регистър, том 75, № 109, стр. 32362 от 8 юни 2010 г.), Меморандум за решение на САЩ от 28 март 2011 г. относно екструдирани алуминиеви изделия (стр. 19) (Федерален регистър, том 76, № 64, стр. 18521 от 4 април 2011 г.), както и Меморандум за решение на САЩ от 11 октомври 2011 г. относно многопластови подови настилки (стр. 17) (Федерален регистър, том 76, № 201, стр. 64313 от 18 октомври 2011 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната методология за изчисляване на размера на ползите от програмите за безвъзмездна помощ е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (76).
3.3.7.2. Програма „Известни търговски марки“ и нейните подпрограми (в провинциите Chongqing, Hubei, Ma'anshan, Shandong, Wuhan)
а) Правно основание
(323)
Правните основания на тази програма, както са описани в жалбата по отношение на подпрограмата в провинция Shandong, са следните:
-
Известие относно отпечатването и разпространението на Политиките за насърчаване и разширяване на чуждестранния износ към провинция Shandong от 2003 г. LWJMJCZ, [2003 г.] № 180;
-
Политики за насърчаване и развитие на външната търговия и икономическото сътрудничество в провинция Shandong за 2004 г., LWJMJCZ, [2003 г.] № 1037;
-
Политики за насърчаване и развитие на външната търговия и икономическото сътрудничество в провинция Shandong за 2005 г.;
-
Известие относно отпечатването и разпространението на Политики за насърчаване и развитие на външната търговия и икономическото сътрудничество в провинция Shandong за 2006 г., LCQ, [2006 г.] № 5.
-
Бюджет на специален фонд за развитие на търговски марки за износ, Lucaiqizhi, 2008 г., № 75.
б) Допустимост
(324)
Тази програма предоставя облекчения за производителите на продукти, обозначени като „известни търговски марки“ и предвидени за износ. Жалбата посочва някои производители на разглежданите продукти, които са реализирали полза по тази програма най-малко до 2009 г.
в) Констатации от разследването
(325)
В жалбата се твърди, че тази програма е създадена, за да насърчава местните високотехнологични сектори и да стимулира износа на техните продукти на световните пазари. Основната рамка на тази програма е предвидена в централната програма, а в провинциите и на ниво местно управление се разработват индивидуални програми за техните продукти („известни търговски марки“) в съгласуваност с централната програма, за да насърчават износа на местни продукти. САЩ са оспорили тази програма за отпускане на безвъзмездни средства на ниво СТО (DS 387). Освен това властите на САЩ са приложили изравнителни мерки спрямо тази програма в няколко процедури, посочени в жалбата. По отношение на облекченията по тази програма бяха предприети изравнителни мерки от Комисията в случая, свързан с фина хартия с покритие (77).
(326)
Програма „Известни търговски марки“ осигурява финансово участие под формата на субсидирана лихва по заеми, финансиране на научноизследователска и развойна дейност и награди за износ под формата на безвъзмездни средства в брой. Тези стимули представляват директно прехвърляне на средства, който води до ползи за дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) и член 3, параграф 2 от основния регламент.
(327)
Тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като достъпът до нея е ограничен до онези предприятия, които имат разрешение за износ на продукти, обозначени като известни търговски марки („famous brands“). Освен това, с оглед на липсата на обективни критерии и условия за прилагането на програмата от предоставящия субсидията орган, се установява специфичност и съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент. Преференциалното третиране по тази програма е специфично по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент, тъй като ползите от него зависят от реализирания износ на продукти, обозначени като известни търговски марки.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(328)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установените през ПР ползи за получателите. При липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остават сходните решения (основани на сходността по отношение естеството на програмата), издадени от властите на САЩ. Както се посочва по-горе, когато размерът на субсидията се основава на констатации в други разследвания, в целия регламент се отчита, inter alia, дали са настъпили значителни промени във въпросната схема и дали размерът на субсидията е намалял във времето. Отбелязва се, че размерът на повтарящите се субсидии обикновено не намалява по този начин. В отсъствието на подобни промени или намаляване на размера на субсидията, се използва първоначалният процент на субсидиране, установен във въпросното разследване, като размер на субсидията и в настоящия случай.
(329)
Процентът на субсидията, определен по този начин по отношение на схемата по време на периода на разследване за всички неоказващи съдействие дружества е 0,13 %, което е средната аритметична стойност за подобни програми, установени в Меморандум за решение на САЩ от 6 април 2009 г. относно лимонената киселина и цитратите (стр. 6) (Федерален регистър, том 74, № 69, стр. 16836 / 13 април 2009 г.), Меморандум за решение на САЩ от 14 май 2010 г. относно снопове от усукани стоманени нишки за предварително напрегнат стоманобетон (стр. 29) (Федерален регистър, том 75, № 98, стр. 28557, 21 май 2010 г.), Меморандум за решение на САЩ от 28 май 2010 г. относно някои видове стоманени решетки (стр. 18) (Федерален регистър, том 75, № 109, стр. 32362 от 8 юни 2010 г.), Меморандум за решение на САЩ от 28 март 2011 г. относно екструдирани алуминиеви изделия (стр. 19) (Федерален регистър, том 76, № 64, стр. 18521 от 4 април 2011 г.), както и Меморандум за решение на САЩ от 11 октомври 2011 г. относно многопластови подови настилки (стр. 17) (Федерален регистър, том 76, № 201, стр. 64313 от 18 октомври 2011 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната методология за изчисляване на размера на ползите от програмите за безвъзмездна помощ е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (78).
3.3.7.3. Държавен фонд „Проект за ключови технологии“
а) Неоказване на съдействие от страна на правителството на Китай
(330)
В отговора си на въпросника ПКНР единствено заяви, че тази програма е била прекратена през 2003 г. и че никой от включените в извадката износители не е реализирал ползи от нея. Тъй като ПКНР не подкрепи отговора си с никакви доказателства или допълнителни разяснения, Комисията анализира програмата на основата на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент.
б) Правно основание
(331)
Правните основания на тази програма, както са посочени в жалбата, са следните:
-
Държавни циркуляри: Guojingmao Touzi № 886 от 1999 г., Guojingmao Touzi № 122 от 1999 г., Guojingmao Touzi № 1038 от 1999 г., Guojingmao Touzi № 822 от 2000 г. и
-
Мерки за администрирането на Специалния фонд за националния дълг във връзка с национални проекти за обновяване на ключови технологии
в) Допустимост
(332)
В съответствие с цитати от правните основания, включени в жалбата, предприятията, подкрепени по тази програма, „се подбират основно сред големите предприятия с мажоритарен дял на държавата, сред които 512 ключови, 120 групи от пилотни предприятия и водещи предприятия в промишлеността.“ Съществува също така географско предпочитание към предприятия, разположени в старите промишлени центрове в североизточните, централните и западните райони.
г) Констатации от разследването
(333)
С оглед на липсата на съдействие от страна на ПКНР, Комисията разчита на елементите, включени в жалбата, и/или другите източници, посочени в нея (79).
(334)
В жалбата се посочва, че тази програма цели да предоставя финансова подкрепа на отговарящите на критериите за допустимост предприятия, за да насърчава: технологичното обновяване на ключовите технологии, предприятия и продукти; улесняване на технологичното обновяване; подобряване на структурата на продукта; подобряване на качеството; увеличаване на предлагането; увеличавана на местното търсене; непрекъснато и стабилно развитие на държавната икономика. Съгласно жалбата, фондът е оказал подкрепа на 47 предприятия от сектора на черната металургия под формата на инвестиции с общ размер 75 млрд. RMB. Властите на САЩ са приложили изравнителни мерки спрямо тази програма най-малко в две процедури.
(335)
Програмата се счита за субсидия, тъй като предоставя финансово участие под формата на безвъзмездни средства за придобиването на дълготрайни материални активи в съответствие с член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент, което води до ползи за получателите. Тъй като субсидията е свързана с дълготрайни активи и се разпределя във времето, въз основа на наличните факти се заключава, че тази полза продължава и през ПР.
(336)
Субсидията е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, защото подкрепата е ограничена до някои големи предприятия с държавно участие и предприятия с мажоритарен дял на държавата сред 512 ключови предприятия и 120 групи от пилотни предприятия. Доколкото проектът акцентира върху предприятията, разположени в конкретно определени географски райони в старите промишлени центрове в североизточните, централните и западни региони, той е специфичен и по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(337)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. При липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остават сходните решения, издадени от властите на САЩ, а именно Меморандум за решение на САЩ от 10 септември 2010 г. относно стандарта за някои видове безшевни стандартни тръби, тръбопроводи и напорни тръби от въглеродна и легирана стомана (стр. 19) (Федерален регистър, том 75, № 182, стр. 57444 / 21 септември 2010 г.).
(338)
Процентът на субсидията, определен във връзка с тази схема през ПР за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,01 %, процентът за сходна схема съгласно предвиденото в Решението на САЩ, посочено в предишното съображение.
3.3.7.4. Програми за субсидиране на съдебни разноски по антидъмпингови дела
а) Неоказване на съдействие от страна на ПКНР
(339)
В жалбата се посочват различните разследвания, проведени от властите на САЩ (80) и Комисията (процедура за фина хартия с покритие), които са установили, че програмите в някои провинции подлежат на изравнителни мерки, защото по тях 40 % от съдебните разноски, свързани с участието на предприятието в антидъмпинговата процедура, се възстановяват от местната финансова служба. Тъй като ПКНР не отговори на въпросите относно тази програма, като единствено заяви, че включените в извадката износители не са реализирали ползи по нея, Комисията основа констатациите си на наличните по случая доказателства, в съответствие с член 28 от основния регламент.
б) Правно основание
(340)
В съответствие с жалбата и Решението на Комисията относно фина хартия с покритие (съображение 193), правното основание на тази програма е следното:
-
Правилник за изпълнение на политиката за оказване на подкрепа на респондентите в антидъмпингови, антисубсидийни и защитни разследвания.
в) Допустимост
(341)
До участие в програмата се допускат дружества, свързани с антидъмпинговите разследвания и работещи в съответствие с инструкциите на Министерството на търговията и на властите на отделните провинции.
г) Констатации от разследването
(342)
Програмата се счита за субсидия, тъй като предоставя финансово участие под формата на директно прехвърляне на средства по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент, за покриването на съдебни разноски, свързани с антидъмпинговите процедури, което води до ползи за получателите по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент. Тази субсидия е специфична съгласно член 4, параграф 2, букви а) и в) от основния регламент, тъй като достъпът до нея е ограничен до определени предприятия, които подлежат на чуждестранни антидъмпингови процедури. Програмата е специфична също така по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент, тъй като е ограничена до някои определени предприятия, установени в определени географски райони, управлявани от съответните власти на отделните провинции, където се изпълнява тя.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(343)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. В отсъствие на информация за оценяването на тези ползи и тъй като тази програма вече е разгледана от ЕС в предишна антисубсидийна процедура, най-подходящият източник на информация за оценяването на ползите за производителите износители е оценката, извършена за тази програма по време на процедурата, свързана с фина хартия с покритие, надлежно коригирана, ако е необходимо, съгласно съображение 252 по-горе.
(344)
Процентът на субсидията за всички неоказващи съдействие дружества, определен по този начин въз основа на констатациите от разследването, свързано с фина хартия с покритие (81), възлиза на 0,01 %.
3.3.8. ЗАКУПУВАНЕ НА СТОКИ ОТ ДЪРЖАВАТА НА ЗАВИШЕНИ ЦЕНИ
(345)
В жалбата се съдържат доказателства за закупуването от страна на ПКНР чрез ДП на стоманени продукти с органично покритие от предприятията производители. В жалбата се посочват закупените от ПКНР стоманени продукти, включително листове с цветно покритие, рулони от листове горещо валцувана стомана, листове от студено валцувана стомана, листова стомана със средна дебелина, поцинковани стоманени листове и много други. От жалбата е видно, че цените за закупуване на тези стоки от ДП са определяни посредством различни елементи и/или референтни стойности и че в зависимост от различните стоки и дали сделката се отнася до свързани страни, са били определяни тавани на цените или корекции.
(346)
ПКНР отговори, като се позова на общите си аргументи във връзка с ДП, а именно, че не е доказано, че ДП, които са закупили тези стоманени продукти, са публични организации по смисъла на Споразумението за СИМ, и че не е било възможно за ПКНР да събере конкретна информация за сделките по отношение на неизвестни за него субекти. ПКНР също така заяви, че в жалбата не се посочва закупуване на стоки, в което участват включените в извадката износители. Комисията се позовава на заключенията си относно идентифицирането на купувачите на стоманени продукти с органично покритие и други стоманени продукти като ДП (съображения 49-73) и на искането си, отправено до ПКНР да предостави информация относно износителите, които не са включени в извадката (виж съображения 34-35 по-горе). При липсата на допълнителна информация от страна на ПКНР във връзка с тази програма, Комисията основава констатациите си на наличната информация в съответствие с член 28 от основния регламент.
(347)
Доколкото цените са завишени в сравнение с пазарните, а производителите на стоманени продукти с органично покритие получават ползи от държавата с помощта на ДП като купувачи, тази програма подлежи на изравняване съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) и член 6, буква г) от основния регламент. Също така трябва да се вземе предвид, че твърдението в жалбата, че няма надеждни цени на частни доставчици на пазара, поради преобладаващия дял на публичния сектор на пазара на стомана, е потвърдено от разследването, тъй като ДП преобладават на пазара на стомана в Китай, поне по отношение на горещо валцуваната и студено валцуваната стомана (виж съображения 76-79). Тази субсидия е специфична също така съгласно член 4, параграф 2 от основния регламент, тъй като достъпът до нея е ограничен до определени предприятия с участие на държавата в стоманодобивния сектор. Сложността на тези сделки и на съответните им договори, заедно с липсата на необходимата информация в документацията на процедурата, не позволиха на Комисията да стигне до твърдо заключение относно тази програма. Поради това Комисията реши да не продължава да оценява програмата.
3.3.9. ДРУГИ РЕГИОНАЛНИ ПРОГРАМИ
а) Неоказване на съдействие от страна на ПКНР
(348)
Правителството на Китай заяви в отговора си, че нито един от включените в извадката производители не е разположен в районите на прилагане на регионалните програми, включени в настоящия раздел, следователно поисканата от Комисията информация няма връзка с разследването. Предвид значението на тази информация за разследването (виж съображения 34-35 по-горе) и при липсата на отговор от страна на ПКНР, Комисията основа решението си относно всички регионални програми в настоящия раздел на наличната по случая информация, в съответствие с член 28 от основния регламент.
3.3.9.1. Предоставени субсидии в районите Tianjin Binhai New Area и икономическа и технологична зона за развитие Tianjin
а) Правно основание
(349)
Правното основание за схемата за ускорена амортизация е Циркуляр на Министерството на финансите и държавната данъчна администрация относно свързаните преференциалните политики за облагане на доходите на предприятията с цел осигуряване на подкрепа на развитието и откриването на района Tianjin Binhai New Area.
б) Констатации от разследването
(350)
В жалбата се твърди, че целта на програмата е да насърчава изграждането на научнотехнологична инфраструктура в Tianjin Binhai New Area (TBNA) и икономическата и технологична зона за развитие Tianjin (TETDA), както и създаването на система за научно и технологично обновяване и предоставяне на услуги. В жалбата се заявява, че финансовите ползи по тази програма са били предоставени по линия на Фонда за наука и технологии и на Програмата за ускорена амортизация. Достъпът до тези ползи е ограничен до предприятията в юрисдикцията на Административния комитет на Tianjin Binhai New Area, включително производители износители на разглеждания продукт. В жалбата се посочва решението на властите на САЩ в процедурата за изравнителни мита относно стандарта за някои видове безшевни стандартни тръби, тръбопроводи и напорни тръби от въглеродна и легирана стомана с произход от Китайската народна република, в което тази програма се определя като подлежаща на изравнителни мерки (82).
(351)
При липсата на съдействие от страна на ПКНР, Комисията основава решението си относно тази програма, в съответствие с член 28 от основния регламент, на наличната информация, която се съдържа в жалбата и посоченото решение на властите на САЩ.
(352)
Програмата предлага еднократни ползи за получателя под формата на безвъзмездни средства от Фонда за наука и технологии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент (директно прехвърляне на средства) и под формата на пропуснати приходи съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент по отношение на Програмата за ускорена амортизация.
(353)
Субсидиите от Фонда за наука и технологии и по Програмата за ускорена амортизация са специфични по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент, тъй като са ограничени до някои предприятия в определени географски райони (TBNA и/или TETDA)
в) Изчисляване на размера на субсидията
(354)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. При липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остават сходните решения, издадени от властите на САЩ, а именно Меморандум за решение на САЩ от 10 септември 2010 г. относно стандарта за някои видове безшевни стандартни тръби, тръбопроводи и напорни тръби от въглеродна и легирана стомана (стр. 20-21) (Федерален регистър, том 75, № 182, стр. 57444 / 21 септември 2010 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната за изчисляване на размера на ползите от програмите за данъчни преференции и безвъзмездна помощ методология е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (83).
(355)
Общият процент на субсидията, определен във връзка с тази схема през ПР за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,61 %, - стойност, която отговаря на натрупаното за съответните схеми съгласно предвиденото в решението, посочено в предишното съображение.
3.3.9.2. Програми за Североизточния регион
а) Правно основание
(356)
Правното основание е Циркулярът на Министерството на финансите и Държавната данъчна администрация относно издаването и разпространението на Правилника относно въпроси, свързани с разширяването на обхвата на приспадане на ДДС в североизточните райони от 14 септември 2004 г.
б) Констатации от разследването
(357)
Жалбоподателят потвърди, че ПКНР е приело Програма за възстановяване на Североизточния регион през 2003 г., за да съживи стария промишлен център Dalian City и трите североизточни провинции Liaoning, Jilin и Heilongjiang, които са традиционен център на китайската стоманодобивна промишленост. Според посоченото в жалбата, ПКНР е създало специална банка, Североизточна банка за възстановяване (СБВ) под контрола на Държавния съвет с правомощия да отпуска финансови средства за възстановяването на североизточния център на тежката промишленост.
(358)
В жалбата се посочват и субсидиите, предоставени по тази програма от Китайската банка за насърчаване на износа и вноса (“ExIm Bank”) чрез нейния клон в Dalian в общ размер от 5 млрд. RMB под формата на експортни кредити и други кредити при изгодни лихвени условия в размер на 150 млн. RMB икономии за местните предприятия от ноември 2003 г. насам. В жалбата също така се посочва, че са отпускани заеми и на некредитоспособни предприятия за повишаване на конкурентоспособността на недобре развиващи се ДП, които се ползват от несъразмерен достъп до финансови средства въпреки факта, че имат най-голям дял необслужвани кредити в страната.
(359)
При липсата на съдействие от страна на ПКНР, Комисията основава решението си относно тази програма на информацията, която се съдържа в жалбата и Меморандум за решение на САЩ от 17 ноември 2008 г. относно цилиндрични заварени тръбопроводи от въглеродна стомана (тръбопровод) (стр. 21-22) (Федерален регистър, том 73, № 227, стр.70961 / 24 ноември 2008 г.), надлежно коригирана, ако е необходимо, съгласно съображение 252 по-горе.
(360)
Тази програма предоставя привилегии за дружествата получатели под формата на: i) безвъзмездни средства под формата на експортни лихвени субсидии; ii) възстановяване на ДДС върху закупените дълготрайни материални активи.
(361)
По отношение на i) експортни лихвени субсидии - предоставянето на лихвени субсидии представлява субсидия под формата на безвъзмездни средства по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Решението на САЩ посочва тази програма като „Фонд за развитие на външната търговия“ на мястото на „Програма за възстановяване на Североизточния регион“, както се упоменава в жалбата. Тази програма се управлява от местните власти в провинция Liaoning (а именно Службата за външна търговия и икономическо сътрудничество, както и финансовата администрация на провинция Liaoning). Допустимите проекти включват тези, изпълнявани от предприятия износители, inter alia, за да повишат конкурентоспособността на износа си и да проучат международните пазари. Тъй като отпускането на безвъзмездни средства зависи от реализирания износ, тази програма е специфична по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент.
(362)
По отношение на възстановяването на ДДС върху закупените дълготрайни материални активи по точка ii) по-горе, те представляват субсидия под формата на пропуснати от държавата приходи в съответствие с член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тази програма предвижда данъкоплатците от определени промишлени отрасли, които дължат ДДС, да могат да приспадат ДДС при закупуването на дълготрайни материални активи от ДДС при продажбата на готова продукция. Това приспадане на ДДС е ограничено до предприятия, разположени в Североизточния регион, и следователно е регионално специфична субсидия по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент,.
в) Изчисляване на размера на субсидията
(363)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установените през ПР ползи за получателите. При липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остава сходно решение (основано на сходността по отношение естеството на програмата), издадено от властите на САЩ.
(364)
Общият процент на субсидията, установен за Програмата за възстановяване на Североизточния регион през ПР за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,18 %, което отговаря на натрупаното във връзка с безвъзмездните средства и възстановения ДДС, получени по Програмата на Фонда за развитие на външната търговия, съгласно Меморандум за решение на САЩ от 17 ноември 2008 г. относно цилиндрични заварени тръбопроводи от въглеродна стомана (тръбопровод) (стр. 21-22) (Федерален регистър, том 73, № 227, стр.70961 / 24 ноември 2008 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната за изчисляване на размера на ползите от подобни програми методология е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (84).
а) Правно основание
(365)
Правното основание е Временни административни мерки относно високотехнологични продукти и оборудване - финансова помощ в областта на производството и износа, приети на 16 декември 2004 г.
б) Констатации от разследването
(366)
В жалбата се твърди, че тази програма предоставя помощ на дружества с цел разширяване на износа на високотехнологични продукти и подпомага развитието на предприятия, разположени в провинция Liaoning. Тази програма се управлява от Службата за външна търговия и икономическо сътрудничество, финансовата администрация и Икономическата комисия на провинция Liaoning. Властите на САЩ определят тази програма като подлежаща на изравнителни мерки в гореспоменатото решение относно тръбопроводите (виж съображение 359).
(367)
Тази програма води до ползи под формата на директно прехвърляне на средства от ПКНР, използвани за изплащането на лихви по банкови заеми по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Експортни кредити са краткосрочни заеми, които получават предприятията производители на високотехнологични продукти и производствено оборудване в провинцията, от банки и други финансови институции, поради недостига на необходимите средства за производство и дейност в периода между издаването на декларацията за износ и получаването на плащането. Допустимите предприятия трябва да разполагат с годишен износ на стойност над 1 млн. USD и да са изнасяли продукти, включени в Каталога на китайските високотехнологични продукти за износ или в категорията производствено оборудване. Тази програма е следователно специфична по смисъла на член 4, параграф 2 от основния регламент, тъй като достъпът до нея е ограничен до определени предприятия, които отговарят на тези критерии. Тази програма също така зависи от реализирания износ в съответствие с член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент. Програмата е и регионално специфична по смисъла на член 4, параграф 3, тъй като достъпът до нея е ограничен до предприятия, разположени в определени географски райони в североизточен Китай.
в) Изчисляване на размера на субсидията
(368)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установените през ПР ползи за получателите. При липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остава сходно решение (основано на сходността по отношение естеството на програмата), издадено от властите на САЩ.
(369)
Процентът на субсидията, установен през ПР за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,43 %, което отговаря на процента за схемата за експортните лихвени субсидии съгласно Меморандум за решение на САЩ от 17 ноември 2008 г. относно цилиндрични заварени тръбопроводи от въглеродна стомана (тръбопровод) (стр. 23) (Федерален регистър, том 73, № 227, стр.70961 / 24 ноември 2008 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната методология за изчисляване на размера на ползите от подобни програми е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (85).
а) Констатации от разследването
(370)
В жалбата се посочва предишната програма за експортни лихвени субсидии, където допустимостта се определя единствено въз основа на отпуснати „експортни кредити“. Властите на САЩ определят и тази програма като подлежаща на изравнителни мерки в решението относно тръбопроводите.
(371)
Правното основание е Временни административни мерки относно високотехнологични продукти и производствено оборудване - финансова помощ в областта на производството и износа, приети на 16 декември 2004 г.
(372)
Тази програма води до ползи под формата на директно прехвърляне на средства от ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Субсидията води до ползи съгласно член 3, параграф 2 и член 6, буква б) от основния регламент, чиято стойност се равнява на разликата между платеното от получателите и това, която те биха платили за подобен търговски заем в отсъствието на програмата. Тези заеми се отпускат от правителството чрез стратегически банки и държавни търговски банки (виж анализа в съображения 157-180 по-горе). Тези експортни заеми са специфични по смисъла на член 4, параграф 4 от основния регламент, тъй като зависят от реализирания износ, както и по смисъла на член 4, параграф 3, тъй като са ограничени до предприятия, разположени в определени географски райони в Китай.
б) Изчисляване на размера на субсидията
(373)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. При липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остава сходно решение (основано на сходността по отношение естеството на програмата), издадено от властите на САЩ.
(374)
Процентът на субсидията, установен през ПР за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 1,05 %, което отговаря на средната аритметична стойност на нивата на експортните кредити по схемата съгласно Меморандум за решение на САЩ от 17 ноември 2008 г. относно цилиндрични заварени тръбопроводи от въглеродна стомана (тръбопровод) (стр. 23) (Федерален регистър, том 73, № 227, стр.70961 / 24 ноември 2008 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната методология за изчисляване на размера на ползите от подобни програми е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (86).
а) Констатации от разследването
(375)
В жалбата се заявява, че програмата „Пет зони, един крайбрежен пояс“ е била въведена на 21 януари 2006 г. от правителството на провинция Liaoning. Правителството на провинция Liaoning предоставя субсидии за някои предприятия, разположени в района. Приоритет имат предприятията, установени в петте ключови зони като предприятия, които произвеждат стоки за износ. Преференциалното третиране включва определени ползи, сред които по-ниско облагане на доходите в размер на 15 % за предприятия, сертифицирани като високотехнологични; освобождаване от данъчно облагане на доходите на местни високотехнологични предприятия; приоритет за получаването на лихвени субсидии; привилегии, свързани с икономическото управление; и освобождаване от държавни такси. Съгласно жалбата Китайската банка за развитие, държавна стратегическа банка, предоставя преференциални заеми по тази програма.
(376)
Властите на САЩ определят тази програма като подлежаща на изравнителни мерки в гореспоменатото решение относно тръбопроводите.
(377)
Правното основание на тази програма е „Становище на провинция Liaoning относно разширяване на отварянето на зоните“. Комитетът за развитие и реформа на провинция Liaoning, както и Финансовата служба на провинцията, заедно с промишления парк Huludao Beigang и Службата за промишленост и търговия определят освобождаването от такси, предвидено по тази програма.
(378)
Програмата осигурява финансови привилегии под формата на директно прехвърляне на средства от ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент и/или във връзка с пропуснати или несъбрани приходи по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тези субсидии водят до ползи съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент, които съответстват на размера на отпуснатите безвъзмездни средства и/или на освобождаването от данъци/такси. Тези субсидии са специфични по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент, тъй като достъпът до тях е ограничен до някои предприятия, разположени в дадената юрисдикция на властите на провинция Liaoning. Приоритет за получаването на тези субсидии се дава на предприятия, установени в петте ключови зони като предприятия, които произвеждат стоки за износ, следователно субсидиите също са специфични по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент доколкото зависят от осъществения износ.
б) Изчисляване на размера на субсидията
(379)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. При липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остава сходно решение (основано на сходността по отношение естеството на програмата), издадено от властите на САЩ.
(380)
Процентът на субсидията, установен през ПР за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,30 %, което отговаря на процента за тази схема съгласно Меморандум за решение на САЩ от 17 ноември 2008 г. относно цилиндрични заварени тръбопроводи от въглеродна стомана (тръбопровод) (стр. 23) (Федерален регистър, том 73, № 227, стр.70961 / 24 ноември 2008 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната методология за изчисляване на размера на ползите от програмите за безвъзмездна помощ е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (87).
3.3.9.3. Безвъзмездни средства по програмата за наука и технологии в провинция Jiangsu
а) Правно основание
(381)
Правното основание на тази програма са Административните мерки по отношение на научнотехнологичната платформа за обществени услуги Jiangsu (Sukeji (2006 г.) № 102; Sucaijiao (2006 г.) № 22).
б) Констатации от разследването
(382)
В жалбата се посочва, че тази програма предоставя, inter alia, безвъзмездни средства на някои предприятия. ПКНР заявява в отговорите си на въпросника, че нито едно от включените в извадката дружества не е реализирало ползи по тази програма. Комисията се позовава на аргументите си, че ПКНР е трябвало да предостави пълни отговори и на въпросите, свързани с дружества, които не са включени в извадката (съображение 34-35 по-горе). Освен това Комисията отбелязва, че в жалбата се посочват като потенциални бенефициери както дружества, включени в извадката, така и други производители на стоманени продукти с органично покритие, които не са включени в извадката, но са разположени в район, където се прилага програмата. Следователно Комисията основава констатациите си на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент, по-специално на информацията, която се съдържа в жалбата и констатациите на властите на САЩ, които са определили тази програма като подлежаща на изравнителни мерки в решението относно снопове от усукани стоманени нишки за предварително напрегнат стоманобетон с произход от КНР (88).
(383)
Финансовите привилегии под формата на безвъзмездни средства осигуряват участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Тези субсидии са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент, защото изглежда, че няма обективни критерии или условия, които определят допустимостта за получаване на ползи по тази схема (както е предвидено в член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент) и заключението на основата на наличните факти е, че решенията на Департамента за наука и технологии на провинция Jiangsu не са обективни.
в) Изчисляване на размера на субсидията
(384)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. При липсата на друга точна информация, най-подходящият източник на информация относно оценяването на ползите за производителите износители остава сходно решение (основано на сходността по отношение естеството на програмата), издадено от властите на САЩ.
(385)
Процентът на субсидията, установен през ПР за всички неоказващи съдействие дружества, възлиза на 0,01 %, което отговаря на процента за тази схема съгласно Меморандум за решение на САЩ от 14 май 2010 г. относно снопове от усукани стоманени нишки за предварително напрегнат стоманобетон (стр. 35) (Федерален регистър, том 75, № 98, стр.28557 / 21 май 2010 г.). По отношение на разследванията, проведени от властите на САЩ, се отбелязва, че използваната за изчисляване на размера на ползите от програмите за безвъзмездна помощ методология е по същество еднаква с тази, използвана от Съюза (89).
3.3.9.4. Безвъзмездни средства по програмата за наука и технологии в провинция Hebei
а) Констатации от разследването
(386)
В жалбата се посочват двете субсидии под формата на безвъзмездни средства, осигурени през 2009 г. по Програмата за наука и технологии на провинция Hebei на един производител на стоманени продукти с органично покритие по тази програма на стойност 700 000 RMB и 2 080 000 RMB. В отговорите си на въпросника ПКНР заяви, че поисканата информация не е свързана с разследването, защото нито едно от включените в извадката дружества не е разположено в провинция Hebei. Комисията се позовава на аргументите си, че ПКНР е трябвало да предостави пълни отговори и на въпросите, свързани с дружества, които не са включени в извадката (съображения 34-35 по-горе). Констатациите на Комисията следователно се основават на наличните факти (в този случай жалбата) в съответствие с член 28 от основния регламент.
(387)
Финансовите привилегии по тази програма под формата на безвъзмездни средства представляват субсидии, тъй като осигуряват финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Тези субсидии водят до ползи съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент, които съответстват на размера на отпуснатите безвъзмездни средства. Тези субсидии са специфични по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент, тъй като се предоставят само на предприятия, разположени в провинция Hebei.
б) Изчисляване на размера на субсидията
(388)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през ПР полза за получателите. При липсата на друга информация относно оценяването на тази полза Комисията основа констатациите си на информацията, съдържаща се в жалбата. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент така изчисленият размер на субсидията се отнася към целия оборот от износа на разглеждания продукт през ПР като подходящ знаменател, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведени, изнесени или транспортирани количества.
(389)
Процентът на субсидията, определен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, е пренебрежимо малък (по-малко от 0,01 %).
3.3.10. СУБСИДИИ НА AD HOC ПРИНЦИП
а) Констатации от разследването
(390)
В жалбата се изброяват определени субсидии на ad hoc принцип, за които се твърди, че са били отпуснати на някои производители на стоманени продукти с органично покритие, както ДП, така и частни дружества. Тези субсидии са били или под формата на безвъзмездни средства или, inter alia, на освобождаване от данъци или на данъчни облекчения с цел финансиране на конкретни проекти или активи. Субсидиите са били предоставени в контекста на общата стратегическа политика за обновяване на стоманодобивната промишленост.
(391)
Комисията отправи искане до ПКНР да предостави информация относно тези субсидии на ad hoc принцип. ПКНР отговори, че твърденията в жалбата се основават на цитати от годишните доклади и нито едно от тях не е свързано с включените в извадката дружества. Следователно ПКНР заключи, че не е необходимо да разглеждат свързаните със сделките твърдения относно дружествата и провинциите, които не са включени в извадката. Освен това ПКНР повтори един от основните си коментари, според който изброяването на някои сделки като „субсидии“ в годишния отчет на дадено дружество не може да бъде достатъчно доказателство за започване на разследване във връзка с тях, тъй като това „не представлява достатъчно prima facie доказателство в съответствие с член 11.2 от Споразумението за СИМ“.
(392)
Комисията се позовава на аргументите си, като обяснява защо от ПКНР е поискано да предостави информация също така по отношение на твърденията за субсидиране, свързани с дружества, които не са включени в извадката (съображение 34-35 по-горе). Констатациите на Комисията относно тези субсидии на ad hoc принцип се основават на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент.
(393)
Субсидиите на ad hoc принцип, изброени в жалбата, представляват субсидии под формата на директно прехвърляне на средства като безвъзмездна помощ или подобно прехвърляне на ресурси по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент, или под формата на пропуснати приходи в резултат на различни видове освобождаване от данъчно облагане или намаляване на данъци и/или такси по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, които са обичайно дължими на централно равнище, на равнище провинция или на общинско равнище. Комисията отбелязва, че в годишните отчети на различните производители на стоманени продукти с органично покритие това финансово участие се определя като „субсидия“. На пръв поглед част от тези субсидии са специфични де юре или де факто по смисъла на член 4, параграф 2 от основния регламент, защото при липсата на съдействие от страна на ПКНР се счита, че субсидиите са отпуснати на ограничен брой стоманодобивни предприятия в насърчавания стоманодобивен сектор и/или защото правото на преценка на органите да отпускат субсидии е било упражнено по определен начин. Освен това изглежда, че някои от тези субсидии също са специфични съгласно член 4, параграф 3 от основния регламент, тъй като са ограничени до някои определени предприятия, установени в определени географски райони на територията на дадена провинция.
б) Изчисляване на размера на субсидията
(394)
Комисията внимателно проучи наличната информация относно всяка от тези субсидии на ad hoc принцип за различните производители на стоманени продукти с органично покритие. Комисията констатира, че някои от тези субсидии не нарушават търговията и/или осигуряват сравнително малки по размер средства за производителите на стоманени продукти с органично покритие. В същото време има някои специфични субсидии, които се счита, че предоставят значителни средства на производителите на стоманени продукти с органично покритие. С оглед на това и наличната по случая информация Комисията счита, че е подходящо да се изчисли приложимото изравнително мито с позоваване на средната аритметична стойност на отпуснатите безвъзмездни средства и програмите за данъчни облекчения, подлежащи на изравнителни мерки в тази процедура, въпреки неоказването на съдействие от страна на ПКНР и съответните производители.
(395)
Процентът на субсидията, определен по този начин за всички неоказващи съдействие дружества, е 0,5 %.
3.4. КОМЕНТАРИ НА СТРАНИТЕ СЛЕД РАЗГЛАСЯВАНЕ НА ОКОНЧАТЕЛНИТЕ МЕРКИ
(396)
ПКНР, един включен в извадката производител износител (Zhejiang Huadong) и жалбоподателят представиха коментари относно разгласяването на окончателните мерки.
3.4.1. КОМЕНТАРИ НА ПКНР ОТНОСНО РАЗГЛАСЯВАНЕ НА ОКОНЧАТЕЛНИТЕ МЕРКИ
(397)
С оглед на многобройните и изключително подробни аргументи, представени от ПКНР, както и факта, че би било неосъществимо (също така поради присъствието на поверителна информация) да се включат всички те в този регламент, Комисията обясни двустранно и в писмен вид на ПКНР всички правни и фактически елементи, залегнали в отхвърлянето на тези твърдения.
3.4.1.1. Процедурни въпроси
(398)
В някои от аргументите си относно започването на разследването ПКНР посочва доклада на специалната група относно текстурирана плоско валцувана електротехническа стомана (90) като водещ в тълкуването на някои разпоредби на Споразумението за СИМ и основния регламент на ЕС. Например ПКНР споменава съмненията си относно неговото „изключване“ от страна на специалната група относно текстурирана плоско валцувана електротехническа стомана (91). От една страна, Комисията взе предвид констатациите на специалната група в тази насока и не изразява несъгласие с много от нейните заключения, но тези констатации не изменят съответното споразумение или правен език, по-специално членове 11.2 и 11.3 от Споразумението на СТО за субсидиите или член 9, параграфи 2 и 3 от основния Регламент относно изравнителните мита, които са приложими и правно задължителни за Комисията във всички нейни антисубсидийни процедури.
(399)
ПКНР твърди, че Комисията е в нарушение на член 11.2 от Споразумението за СИМ, защото е започнала това разследване на основата на жалба, в която не се съдържат доказателства за „съществуването, степента и въздействието на дадена/(всяка) предполагаема субсидия“ и следователно Комисията не е спазила задължението си по член 11.3 да разгледа точността и адекватността на доказателствата.
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Позоваването на ПКНР на „съществуването, степента и въздействието“ на субсидията е цитат от член 11.1 от Споразумението за СИМ и описва целта на дадено разследване. Според Комисията това твърдение не е свързано с член 11.2 от Споразумението за СИМ, съгласно което се изисква жалбоподателят да предостави „достатъчни доказателства за съществуването на субсидия и, ако е възможно, нейния размер“ и да включи „наличната информация“, с която той разполага. Комисията анализира доказателствата, предоставени от жалбоподателя, които бяха съществени, както е видно от версията на разположение за преглед от заинтересованите по жалбата страни. Службите на Комисията предложиха започването на разследване едва след като надлежно бяха анализирани точността и адекватността на доказателствата, които те считат за prima facie достатъчни.
(400)
ПКНР предложи всеки елемент (финансовото участие, ползата и специфичността) на всяка схема за субсидиране да бъде определян поотделно. Комисията се съгласи с ПКНР, че твърденията във връзка със субсидиите трябва да бъдат разглеждани поотделно. Това не означава обаче, че всяко представено доказателство по отношение на всеки елемент на всяка програма за субсидиране трябва да бъде разглеждано поотделно. Например доказателства за специфичността на една програма могат да бъдат пряко свързани с определянето на специфичността по отношение на друга програма, inter alia, в зависимост от това какъв обем информация относно въпросните програми е обществено достъпен, както и от степента, в която програмите са тясно свързани и към тях се прилага същото законодателство.
(401)
ПКНР твърди, че са необходими доказателства (над прага „de minimis“) за размера на субсидията през ПР за всяка програма и че трябва да има достатъчни доказателства за настоящото финансиране на всяка субсидия, а не за „потенциалните“ или „вероятни“ ползи. По този въпрос Комисията не изразява съгласие с ПКНР, тъй като няма изискване в основния регламент или в Споразумението за СИМ да се предоставят доказателства за това, че субсидиите по дадена програма са над прага „de minimis“. Няма разногласие по въпроса, че от дадена субсидия трябва да са произтекли ползи през ПР, за да подлежи тя на изравнителни мерки, за което жалбоподателите трябва да предоставят съответните доказателства. В същото време в член 11.2 от Споразумението за СИМ се изискват „достатъчни доказателства“ за съществуването на субсидия на основата на „наличната информация“, с която разполага жалбоподателят. Тъй като голяма част от информацията относно ползите от субсидиите (например освобождаване от данъци, отпускане на безвъзмездни средства, доставка на стоки) не е обществено достъпна, често е невъзможно за жалбоподателите да установят със сигурност дали от субсидията са произтекли ползи за производителите на съответния продукт. В такива ситуации от жалбоподателя се изисква да предостави най-подходящите налични доказателства, че, например, производителите на съответния продукт отговарят на критериите за допустимост за субсидията и че програмата все още се прилага или продължава да води до ползи. Обемът на необходимите доказателства зависи от фактите по конкретния случай и от това доколко информацията е достъпна за жалбоподателя.
(402)
ПКНР твърди, че Известието за започване на антисубсидийна процедура (Известие за започване) е в нарушение на член 22.2, подточка iii) от Споразумението за СИМ, като според него повторението на имената на различните програми само по себе си не представлява „описание“ на същите. Комисията счита, че практиките на субсидиране, които са предмет на разследване, са достатъчно добре описани в Известието за започване, като са посочени съответните схеми и следователно известието не нарушава член 22.2, подточка iii) от Споразумението за СИМ.
(403)
ПКНР твърди, че Комисията погрешно е започнала антисубсидийни процедури относно определени програми за субсидиране, защото е разгледала жалбата по един „холистичен“ начин, или „в нейната цялост“, вместо да разгледа всяка програма поотделно; ПКНР също така заяви, че констатациите на други разследващи органи по отношение на различни програми не са сами по себе си достатъчно доказателство за започване на процедура. Както е обяснено по-горе (съображение 400), службите на Комисията са разгледали всяка програма поотделно. Степента, в която констатациите на други органи относно конкретна програма могат да представляват достатъчно доказателство за започване на процедура е индивидуална преценка и частично зависи от останалата налична информация, с която разполага жалбоподателят.
(404)
ПКНР (в цитат от документацията на САЩ по случая с текстурираната плоско валцувана електротехническа стомана (92)) се твърди, че статутът на „насърчавани“ производители на стоманени продукти с органично покритие, посочен в правителствените стратегически планове, може да е бил използван като общоприложим за доказване на специфичност. Това не отговаря на действителността. Законодателството, което определя производителите на стоманени продукти с органично покритие като „насърчавани“ (93) (и последствията от това) не представлява (както твърди ПКНР) „обща информация относно правителствената политика без пряка връзка с въпросната програма“. С оглед на факта, че подобно законодателство ограничава достъпа до програмите до определени предприятия (или им осигурява преференциално третиране), то очевидно има пряка връзка с въпросната програма.
(405)
ПКНР твърди, че трябва да има доказателства за текуща полза от дадена програма за субсидиране и че фактът, че такива програми са били подложени на изравнителни мерки в други случаи е недостатъчен, тъй като такива констатации са свързани с друг ПР. Няма разногласие по въпроса, че дадена субсидия трябва да е осигурила ползи през ПР, за да бъде подложена на изравнителни мерки и че жалбоподателите трябва да предоставят такива доказателства. Въпреки това, за целите на започването на процедура са необходими доказателства за използването на програмата през относително неотдавнашен период, които могат да бъдат изключително полезни, ако например няма обществено достъпна информация, че програмата е била прекратена или променена. Позоваването на специалната група относно текстурирана плоско валцувана електротехническа стомана с произход (94) от ПКНР (на точка 7.72 от доклада на групата) не води до ясни заключения, защото посочва ситуации, когато е „ясно“, че няма текущо субсидиране, което не съответства на описания тук случай.
(406)
ПКНР твърди, че, за да бъде започната процедура, трябва да има доказателства за това, че някои производители на съответния продукт действително са получили полза от програмата. Това твърдение беше отхвърлено. Няма изискване в основния регламент или в член 11.2 от Споразумението за СИМ, съгласно което са необходими „достатъчни доказателства за съществуването на субсидия…“, или съответно категорични доказателства за действителното ѝ усвояване от някои производители. Тъй като голяма част от информацията относно ползите от субсидиите (например освобождаване от данъци, отпускане на безвъзмездни средства, доставка на стоки) не е обществено достъпна, често е невъзможно за жалбоподателите да установят със сигурност дали от субсидията са произтекли ползи за производителите на съответния продукт. В такива ситуации от жалбоподателя се изисква да предостави най-подходящите налични доказателства, че, например, производителите на съответния продукт отговарят на критериите за допустимост за субсидията и че програмата все още се прилага или продължава да води до ползи. Обемът на необходимите доказателства зависи от фактите по конкретния случай и от това доколко информацията е достъпна за жалбоподателя. Налагането на подобно изискване на жалбоподателите би създало по-благоприятни условия за непрозрачните системи в сравнение с прозрачните, които отпускат същия вид субсидия.
(407)
ПКНР твърди, че Комисията не е предоставила „разумен срок“ на ПКНР да представи необходимата информация по член 12.7 от Споразумението за СИМ. ПКНР също така твърди, че Комисията не е предоставила „достатъчно възможности“ на ПКНР да представи в писмен вид съответните доказателства във връзка с разследването в съответствие с член 12.1 от Споразумението за СИМ. Тези аргументи трябва да бъдат отхвърлени, тъй като Комисията е дала разумен срок и достатъчно възможности на ПКНР да представи съответната информация в съответствие с въпросните разпоредби на СТО и на основния регламент. Комисията отбелязва, че изключително щедро е удължила сроковете за предоставяне на отговори на първоначалния въпросник, като срокът е бил увеличен от общо 37 дена до почти 2 месеца. Като се вземе предвид и процесът на искане за предоставяне на допълнителна информация, ПКНР е разполагало с над 3 месеца от началото на процедурата, за да представи поисканата информация. На ПКНР също така беше предоставена възможност да представи липсващата информация до посещението за проверка. Комисията също така отбелязва, че „разумен срок“ е понятие, което следва да се тълкува в процедурен контекст, в който съгласно основния антисубсидиен регламент Комисията трябва да приключи разследването в рамките на 13 месеца. Допълнителното удължаване на сроковете съгласно поисканото от ПКНР неизбежно би се отразило отрицателно на възможността на Комисията да работи бързо, за да спази съответните законоустановени срокове.
(408)
ПКНР също така посочи искането си за помощ от страна на Комисията в изготвянето на отговорите на въпросника, което е било отхвърлено според ПКНР. Това не отговаря на действителността, защото искането на ПКНР за помощ е били толкова общо и неясно (т.е. обхващало е всеки въпрос във въпросника и приложенията), че Комисията е била в състояние единствено да предложи помощ на ПКНР по отношение на конкретни проблеми, с които ПКНР се е сблъскало при изготвянето на отговорите, а не по отношение на отделните въпроси. ПКНР е взело решение да не продължава да се възползва от предложената помощ. Комисията също отбелязва, че в член 12.11 на Споразумението за СИМ се заявява, че поисканата помощ трябва да бъде „осъществима“, а случаят с общите и неясни искания, които представляват непосилна тежест за разследващия орган, не е такъв, особено когато въпросникът не се нуждае от обяснение. Комисията отбелязва, че ПКНР разполага с богат опит в антисубсидийните разследвания и използва услугите на външни юристи.
(409)
По отношение на програмите за субсидиране, посочени в жалбата, които не са били използвани от включените в извадката износители, ПКНР твърди, че няма да може да представи исканата информация за всички тези програми в срока, определен от Комисията, поради разпокъсаното състояние на стоманодобивната промишленост. ПКНР също така твърди, че едва на късен етап на процедурата е разбрало от Комисията какви са потенциалните последици от непредставянето на исканата информация относно тези програми, като се има предвид, че те се отнасят до дружествата, които не са включени в извадката. От самото начало Комисията е установила несъответствия в позицията на ПКНР, тъй като твърдението му, че не разполага с достатъчно време да предостави отговори в определения срок не съответства на съзнателното му решение да не предостави отговори във връзка с всички програми, които не са използвани от включените в извадката износители, защото се предполага, че не разбира целта на искането на Комисията и последиците от отказа да предостави исканата информация. Както се посочва по-горе (съображение 407), Комисията е удължила срока няколко пъти, за да може ПКНР да предостави исканата информация относно всички програми. Следователно общият срок (т.е. над 3 месеца, в това число процеса на искане на допълнителна информация) е бил повече от достатъчен за предоставянето на исканата информация. ПКНР също открито признава в коментарите си, че е заявило тази позиция, а именно, че не е трябвало да бъде поискано от него да предостави информация относно другите програми, което е видно и от факта, че то дори не е направило опит да предостави частични или непълни отговори, за да покаже желание за оказване на съдействие, а просто не е представило никаква информация в това отношение.
(410)
Комисията също така отхвърля аргумента на ПКНР, че не е разбрало потенциалните последици от непредставянето на поисканата информация относно програмите, неизползвани от включените в извадката дружества. В действителност Комисията е разяснила тези последици няколко пъти от началото на процедурата. По-специално последиците от неоказване на съдействие са ясно посочени с позоваване на съответните разпоредби на основния регламент в известието за започване на процедура и заглавната страница на въпросника. Комисията също така предостави подробни отговори относно целта на извадката и необходимостта ПКНР да предостави исканата информация, с оглед на високата степен на неоказване на съдействие и възможното разглеждане на исканията за индивидуално третиране в писма с дати 19 март, 11 април, 4 май (писмо с искане на допълнителна информация), 7 юни (писмо, предхождащо проверката) и 14 август 2012 г. Следователно ПКНР не може да не е било наясно или да не е разбрало последиците от липсата на съдействие от негова страна относно програмите, неизползвани от включените в извадката производители износители. От основно значение е, че ПКНР изглежда не е обърнало внимание на факта, че в качеството си на орган, който отпуска предполагаемите субсидии по съответните схеми, от него се очаква да съдейства и да предоставя информация по отношение на всички схеми на субсидиране, които се отнасят до продукта, предмет на разследването.
(411)
ПКНР също така представи аргументи по отношение на процеса на проверка и самото посещение за проверка. ПКНР отправи възражения във връзка с писмото на Комисията, предхождащо проверката, от което не могло да установи нивото на проверка на съответната информация и подаде оплакване срещу предполагаемия отказ от страна на Комисията да предостави по-конкретно описание на проверката. ПКНР добави, че най-малкото разполага с правото на определено „стесняване“ на обхвата на проверката (например чрез предварителен списък в писмен вид на всички въпроси, които служителите на Комисията ще зададат) (95), който според ПКНР не би могъл да бъде изчерпателен предвид кратката продължителност на посещението. По отношение на последния аргумент на ПКНР Комисията го отхвърля, тъй като няма правно основание нито в Споразумението за СИМ, нито в основния антисубсидиен регламент на ЕС, което да удовлетворява претенцията за право на това стесняване на обхвата на посещението. Не съществува и решение на СТО, което да намеква за съществуването на такова право.
По отношение на другите аргументи на ПКНР Комисията отбелязва, че е изпратила подробно писмо, предхождащо проверката на 7 юни 2012 г., в което ясно се посочва i) предложение за график, предварително неформално договорен с ПКНР, ii) цел на посещението за проверка, iii) обхват, съдържание и предмет на посещението, както и iv) възможното прибягване до наличните факти относно програмите, които не са използвани от включените в извадката производители (виж по-горе). С цел да се ограничи нуждата от присъствие на съответните служители на ПКНР, в него също така се посочва деня, в който всяка от програмите ще бъде разгледана. Комисията предложи дори повече в духа на тясното сътрудничество, за да удовлетвори исканията от страна на ПКНР за допълнителна информация относно посещенията за проверка, тъй като се срещна с представителите на ПКНР в много кратки срокове, за да предостави разяснения относно подробностите, свързани с тези посещения. След това Комисията предприе последващи действия като в писмен вид отговори на допълнителни искания за разяснения в електронни съобщения, обменени с ПКНР. Следователно Комисията е направила всичко възможно, за да осигури успешното посещение за проверка, но въпреки това ПКНР не е взело под внимание всички тези усилия.
3.4.1.2. Доставка на ГВС и СВС на занижени цени
(412)
ПКНР твърди, че Комисията е трябвало да посочи „праг“ за определянето на дадена публична организация като такава преди да поиска свързана със сделки информация в приложение B на въпросника, предназначен за ПКНР. Това твърдение се отхвърля, тъй като би било невъзможно да се раздели разследването на два етапа по този начин, при което Комисията ще трябва да отправи две отделни искания за информация и да извърши две посещения за проверка в Китай. Освен съображенията от гледна точка на ресурсите, това би направило практически невъзможно приключването на разследването в определените срокове. Във всеки случай общият обем от доказателства (включително информация, свързана със сделките, която се отнася до цени и количества) може да бъде от полза за определянето на публичната организация.
(413)
ПКНР твърди, че непредоставянето на отговори в приложение B относно ДП, които извършват доставки на ГВС и СВС за производителите на стоманени продукти с органично покритие, не би трябвало да води до прилагане на член 28 от основния регламент и съответно прилагането от страна на Комисията на наличните факти по този начин е в нарушение на член 12.7 от Споразумението за СИМ. ПКНР твърди още, че Комисията е поискала приложение B да бъде попълнено от много дружества, които не са свързани с разследването. Това твърдение трябва да бъде отхвърлено. Комисията е изготвила приложение B по начин, чрез който да провери дали твърденията в жалбата са достоверни и да направи това в съответствие с констатациите на Апелативния орган на СТО в доклад с номер DS379, където се дават някои насоки за определянето на публична организация. Твърдението на ПКНР, че се включват „не само ДП, до които се отнася приложение B“, не съответства на действителността. Първоначално Комисията действително поиска от всички производители на ГВС/СВС да попълнят приложение, но след като ПКНР отговори на въпросника и за да се улесни работата на ПКНР при попълването на приложение B, Комисията ограничи искането си само до засегнатите ДП (96). Въпреки положените от Комисията усилия и независимо от факта, че в жалбата става ясно, че ДП, които доставят ГВС/СВС на производителите износители на стоманени продукти с органично покритие, са свързани с разследването, ПКНР и засегнатите ДП не отговориха на въпросите в приложение B.
(414)
Като взе горепосоченото предвид, Комисията нямаше друг избор, освен да приложи член 28, параграф 1 от основния регламент, в пълно съответствие с член 12.7 от Споразумението за СИМ.
(415)
ПКНР твърди, че наличните факти, използвани от Комисията не подкрепят заключението, че цитираните насоки относно стоманодобивната промишленост са законово задължителни. Основният стратегически документ в областта на стоманодобивната промишленост, на основата на който Комисията направи своите констатации относно съществуването на дадена публична организация е Постановление № 35 на Комитета за национално развитие и реформи - Политики за развитие на черната металургия. Комисията зададе пряк въпрос относно правния статут на постановленията, издадени от Комитета за национално развитие и реформа, и беше потвърдено, че постановленията в китайското законодателство са правно обвързващи, тъй като попадат в една от четирите категории нормативни актове в Китай. Следователно това твърдение е в противоречие със съответната информация по случая.
(416)
ПКНР твърди, че нарушаването на пазара, установено от Комисията в стоманодобивния сектор няма отношение към определянето на производителите на ГВС/СВС като публични организации и това определяне е трябвало да бъде извършено по отношение на субектите, които доставят ГВС/СВС на двете включени в извадката групи производители износители, а не само по отношение на всички ДП, които произвеждат ГВС/СВС в Китай като цяло. Според ПКНР, ако Комисията не разполага с информация относно тези предприятия, тя не може да извърши съответното определяне; в противен случай това би бил недопустим неблагоприятен извод. Комисията отхвърля това твърдение. Съществуването на нарушение на пазара e свързан, макар и не определящ, фактор в този анализ. Констатацията за „публична организация“ на Комисията в контекста на тази процедура се отнася до всички производители на ГВС/СВС, които са частично или изцяло държавна собственост, защото тя е направена на основата на доказателства, свързани с широкообхватни фактори в областта на политиката и сектора, а не е определяне на конкретно дружество. ДП, които доставят ГВС/СВС на двата включени в извадката производители износители, очевидно попадат в обхвата на констатацията относно публичните организации, следователно не е било счетено за необходимо да се извърши конкретно определяне, ограничено само до тях. Във всеки случай ПКНР не предостави информация, която би могла да послужи за конкретно определяне на дружество в отговор на въпросника на Комисията.
Аргументът на ПКНР, че Комисията не може да извърши определяне при липсата на „действителни факти” относно конкретни ДП означава, че ПКНР в действителност би имало полза от неоказването на съдействие (тъй като е отказало да предостави „фактите“) и по този начин би получило „по-благоприятен“ резултат, отколкото чрез оказване на съдействие, което е обратното на неблагоприятен извод.
(417)
ПКНР възрази с твърдението, че е била уведомена от Комисията за анализите по това „възлагане и нареждане“ едва след етапа на окончателното разгласяване и следователно правата му на защита са били нарушени. Комисията обаче не би могла да предвиди заключението си на по-ранен етап от разследването. Тази констатация е резултат от цялата информация и данни, събрани през цялата процедура и беше разгласена веднага след окончателното определяне, т.е. едновременно с разгласяването на окончателните мерки. В жалбата се твърди, че са налице субсидии, свързани с доставката на стоки за ДП от държавата. Разследването показа, че политиката на правителството в тази област, която основно засяга ДП, се отнася и до частни субекти, което води до заключението за „възлагане и нареждане“ от страна на правителството.
(418)
ПКНР твърди, че фактите, разгледани от Комисията, по никакъв начин не обосновават заключението, че на всяка частна организация в стоманодобивния сектор е възложено и наредено да предоставя субсидиите, които подлежат на изравнителни мерки. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. В анализите си относно нареждането и възлагането Комисията посочва определени планове и политики на правителството, и цитира раздели от тези документи, които показват пряка връзка между правителството и поведението на частните стоманодобивни предприятия, и подкрепя тази констатация с примери за действия от страна на тези частни оператори.
(419)
ПКНР твърди, че Комисията не е установила разликата между последиците от действията на правителството и намеренията за такива действия при анализа на възлагането и нареждането. Това твърдение също се отхвърля. Комисията е установила съществуването на правителствена политика за подкрепа на стоманодобивната промишленост, както и за доставки на ГВС/СВС чрез публични организации (ДП) на цени, по-ниски от пазарните. Освен това беше установено, че тази политика (чрез преобладаващия дял на ДП и липса на насърчаване на износа на ГВС/СВС) ефективно принуждава частните производители да правят доставки за местния сектор на производство на СОП на същите занижени цени, определени от ДП. Действително има доказателства, че цените, предлагани от частни доставчици, са явно свързани с цените на ДП. Комисията установи, че една от целите на политиката е да нарежда и възлага на частни субекти да следват същите практики като ДП. Това е класически случай на упражняване от страна на правителството на „контрол“ над частните доставчици самостоятелно и чрез ДП. Политиката съдържа всички необходими елементи за възлагане и нареждане, т.е. „действие на правителството“, „насочено към определен субект“, „чиято цел е конкретна задача или задължение“. Като илюстрация на намеренията на правителството, някои разпоредби на Постановление № 35 предвиждат санкции за дружества, които не действат в съответствие с описаните в нея политики. Това показва, че ПКНР възнамерява да заема водеща позиция в цялата стоманодобивна промишленост в определена посока и че ако има дружества, които не я следват, за тях ще има определени последствия.
(420)
ПКНР също твърди, че Комисията не е установила наличието на политика на ПКНР за доставки на ГВС и СВС за сектора за производство на СОП, съответно не е стигнала до подобно заключение. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както се вижда в анализа в съображения 49-72 по-горе, тези ДП, които доставят ГВС/СВС на производителите на стоманени продукти с органично покритие са публични органи, представляващи ПКНР и е ясно, че доставят ГВС/СВС на производителите износители на СОП. Също така беше установено, че цените на тази ресурси не съответстват на пазарната им стойност. Следователно се стига до заключението, че чрез тези ДП ПКНР осъществява политиката си на осигуряване на евтини ГВС и СВС.
(421)
ПКНР твърди, че Комисията погрешно е заключила, че съществува пълен контрол от страна на правителството върху стоманодобивния сектор като цяло и че стоманодобивната промишленост спазва определени насоки, без да стигне до заключението, че доставките на стомана за сектора на производителите на СОП на цени под пазарните са целта на тази политика. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както е обяснено в съображение 419 по-горе, Комисията констатира, че политиката на правителството обхваща намерението да нареди на частните доставчици да следват практиките на ДП за доставки на цени под пазарните.
(422)
ПКНР твърди, че Комисията не е констатирала, че съществува конкретното намерение от страна на ПКНР да предостави действително финансово участие, за което става въпрос в случая с доставките на ГВС и СВС, както се предвижда в доклада на АО, САЩ - Разследване за налагане на изравнително мито върху DRAMS от Корея (97). Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Въпросните действия на правителството се основават на правителствената политика, чиято цел е да нарежда на частните доставчици да следват примера на ДП за доставки на цени под пазарните. Това не е „следствие“ или „вторичен продукт“ от държавна намеса; Това е нейната цел. Ясно е, че в този случай частните доставчици на ГВС и СВС не упражняват „свободен избор“ на пазара, защото пазарните условия са нарушени от преобладаващия дял на ДП и износът на ГВС/СВС не се насърчава.
(423)
ПКНР твърди, че Комисията не е стигнала до констатации относно действителни частни субекти, които доставят ГВС/СВС на включените в извадката дружества. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както в случая с публичните организации, Комисията е извършила определяне на възлагането и нареждането за целия сектор, което се отнася до всички частни доставчици. Тъй като въпросната правителствена политика се прилага за всички подобни субекти, не е необходимо да се извършва определяне на конкретни дружества.
(424)
ПКНР твърди, че Комисията е отхвърлила доказателствата на ПКНР във връзка с дела на ДП в китайското производство на ГВС и СВС. Таблицата, предоставена от ПКНР в това отношение, не може да се счита за доказателство. ПКНР отказа да предостави данни за източниците си преди и след проверката на тази таблица, следователно тя не може да се счита за надеждна информация. По тази причина Комисията използва информация от Световната книга за капацитет в стоманодобива (World Steel Capacity Book), която е призната от световната стоманодобивна промишленост.
(425)
ПКНР твърди, че Комисията не е обяснила защо световните пазарни цени на ГВС и СВС са най-подходящата референтна стойност и посочи решението на АО по случая US-Softwood Lumber IV, като поясни, че външната референтна стойност „трябва да има връзка или да се отнася, или да е свързано с преобладаващите пазарни условия в държавата на доставка и трябва да отразява цената, качеството, наличността, търгуемостта, транспорта и другите условия на закупуване или продажба“. ПКНР също така твърди, че „доминиращата позиция на държавата“ не може да води до отслабване на закона, защото ако това беше възможен вариант, нямаше да съществува изобщо външната референтна стойност. ПКНР твърди, че Комисията не е спазила изискванията на член 14 от Споразумението за СИМ. Комисията отхвърли това твърдение. Преобладаващите на пазара условия в Китай са нарушени, както констатира Комисията и както е обяснено в съображения 49-97 по-горе. Тъй като стомана се произвежда навсякъде чрез подобни процеси и се търгува в световен мащаб, най-разумното външна референтна стойност е цената на световния пазар, понеже ако Китай се намираше в нормална пазарна ситуация без нарушения, вероятно цените отново щяха да се изравнят със световните. ПКНР предостави много малко информация относно пазара на стомана в Китай, въпреки че до него беше отправено изрично искане за това от Комисията. Китай също така не предложи друга референтна стойност, освен вътрешното за страната ниво, което не беше подходящо поради установените нарушения на пазара.
ПКНР твърди, че Комисията не е основала констатацията си за специфичност по отношение на доставките на ГВС/СВС при занижени цени на друго, освен на повтарящото се твърдение на жалбоподателите, а това е недостатъчно, за да бъдат изпълнени изискванията на Споразумението за СИМ. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както ГВС, така и СВС се използват като суровина само от ограничен брой дружества, тъй като дружествата в много сектори не се нуждаят от тези продукти. ПКНР потвърди в отговора си на въпросника, че ГВС и СВС се използват само от ограничен брой сектори на промишлеността. ПКНР не оспори този факт в коментарите си относно окончателното разгласяване. Затова се потвърждава, че тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент, който повтаря член 2.1., буква в) от Споразумението за СИМ.
3.4.1.3. Преференциални заеми и лихви в сектора за производство на СОП
(426)
ПКНР твърди, че от банките не се изисква да спазват насоките за сектора, не им се диктуват определени бизнес решения от правителството, а държавата не заема преобладаващ дял в банковия сектор. Това твърдение не може да бъде прието. В членове 24 и 25 на Постановление № 35 се ограничава отпускането на заеми само до дружества, които изпълняват политиките за национално развитие в областта на черната металургия, следователно твърдението на ПКНР, че от предприятията не се изисква да изпълняват политиките, е в противоречие с доказателствата. Очевидно е, че тези разпоредби ограничават видовете дружества, които банките имат право да финансират или не. В допълнение, твърдението, че държавата не заема преобладаващ дял в банковия сектор трябва да бъде отхвърлено. В това отношение се отбелязва, че ПКНР предоставя единствено много ограничена информация относно структурата на собствеността в банковия сектор, като твърди, че не разполага с такава информация, въпреки че съгласно член 24 от Закона за търговските банки, банките са задължени да съобщават подобна информация на китайската Комисия за регулиране на банковия сектор, държавна агенция, оправомощена от Държавния съвет. Другата информация по цитираните в този закон случаи води до заключението, че държавата действително заема преобладаващ дял в банковия сектор в Китай (виж съображения 166-169 по-горе).
Освен източниците, посочени в закона, в Доклад № 11/321 на МВФ за Китай от ноември 2011 г. се заявява, че държавата също участва пряко и непряко във финансовия сектор и препоръчва преориентирането по отношение на ролята и отговорностите на държавата във финансовия сектор с цел прекратяване на използването на банковата система за изпълнението на политическите цели на правителството и разрешаване решенията за отпускане на заеми да се определят от търговски цели (98) (99).
(427)
ПКНР твърди, че невъзможността му да спази изискванията на приложение A към въпросника на ПКНР не трябва да води до допустимо използване на наличните факти, защото Комисията не е трябвало да счита ПКНР за длъжно да предостави вътрешна, чувствителна информация по конкретни сделки, свързани с банки, много от които не са по никакъв начин собственост на държавата. Както се посочва в съображение 426 по-горе, ПКНР е имало достъп най-малко до част от исканата информация, но е отказало да отговори на въпросите в приложение A. В това отношение също се отбелязва, че тъй като ПКНР е отказало да предостави данни за собствеността, във връзка с много банки Комисията не е разполагала с информация кои от тях са държавни и кои не.
(428)
Във връзка с някои циркуляри на КНБ ПКНР твърди, че обществено достъпните резюмета на съдържанието на съответните циркуляри, заедно с показанията на служители на КНБ, са достатъчни да заместят действителните циркуляри на КНБ и не е необходимо да се прилагат налични факти поради невъзможността на ПКНР да предостави циркулярите. ПКНР твърди също, че Комисията е отхвърлила добросъвестно предоставената информация, т.е. показанията на служителя на КНБ, както и резюмето на въпросните циркуляри, и се позова на член 28 от основния регламент, съгласно който не се взема предвид само информация, която е невярна или подвеждаща. Освен това ПКНР твърди, че Комисията не е основала констатациите си на действителни налични факти или на предоставената информация, а по-скоро задължава ПКНР да докаже, че установеното в случая с фина хартия с покритие вече е невалидно. В този случай, според ПКНР, констатациите относно фината хартия с покритие дори не противоречат на информацията, предоставена от ПКНР, тъй като те се основават на информация, като цяло свързана с различен период от време.
Що се отнася до извадките, предоставени от КНБ и уебсайта, както и показанията на служителя на КНБ, те не могат да бъдат проверени без източниците им, т.е. самите циркуляри. Комисията не разбира защо от една страна ПКНР счита, че те са поверителна вътрешна документация, а от друга съдържанието им се предполага да е публикувано на сайта на КНБ. Констатациите относно фина хартия с покритие са пряко свързани с настоящия случай. Фактът, че тази информация се отнася за различен период от време не е от особено значение, тъй като фактите по случая (включително жалбата) показват, че въпросните практики не са се променили оттогава. По отношение на твърдението на ПКНР, че Комисията прехвърля тежестта на доказателствата, се отбелязва, че констатациите относно фина хартия с покритие са част от общите доказателства, взети предвид, като не е необходимо ПКНР да ги опровергава. Оказването на съдействие в подобни разследвания е двупосочен процес и всички страни могат да предоставят доказателства или аргументи, за да опровергаят други доказателства по случая.
(429)
ПКНР твърди, че Комисията не е констатирала референтни стойности на ПКНР, които отразяват нетърговско нарушение (като така признава, че лихвените проценти на китайския пазар като цяло отговарят на адекватни цени), а фактът, че съществува само долен праг за лихвите върху търговските заеми е по-скоро във вреда, а не от полза за производителите износители, които използват такива заеми. Без наложения от КНБ долен праг тези лихви биха могли да бъдат значително по-ниски. Този аргумент е погрешен. Фактът, че ПКНР (КНБ) произволно определя референтната стойност на процентите показва нетърговско поведение на първо място. Това се потвърждава и от доклад на МВФ № 11/321 (100) за Китай от ноември 2011 г., който се отнася до законодателството, свързано с лихвите.
(430)
ПКНР твърди, че Комисията не е оценила кредитоспособността на действително разследваните страни, както е направила в случая с фина хартия с покритие. Следователно не беше оценена и кредитоспособността на включените в извадката производители износители, тъй като тя е със сигурност е повлияна от промишлените политики и от държавната подкрепа и намеса. Тъй като беше констатирано, че финансовата система в Китай е нарушена, това би било безсмислено действие. Не е извършена подобна оценка на кредитоспособността в случая с фина хартия с покритие.
(431)
ПКНР също така възрази срещу констатацията относно кредитния рейтинг BB (Bloomberg), защото според него той е „чисто наказателен“ и „във всеки случай аргументите на Комисията за този избор не са разгласени по начин, който може да бъде подложен на детайлно разглеждане.“ Според ПКНР, ако Комисията констатира, че китайската референтна стойност плюс рисковата премия BB представляват този лихвен процент, тогава тя трябва да обясни аргументите си на основата на конкретен производител и заем. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. С оглед на нарушенията и липсата на достатъчна кредитоспособност или оценка на риска, свързан с производителите на стоманени продукти с органично покритие от страна на банките кредитори, Комисията няма как да е взела предвид кредитния рейтинг (ако са имали такъв) на отделните производители износители като точна информация. Рейтингът BB в този случай е благоприятен за производителите износители, защото е най-добрият подобен рейтинг на пазара (рейтинг на облигациите в клас спекулативен).
3.4.1.4. Предоставяне на права за ползване на земя при занижени цени
(432)
ПКНР твърди, че Комисията е признала, че твърденията на ПКНР във връзка с предлагането на права за ползване на земя на конкурентна основа биха премахнали необходимостта от външна референтна стойност. ПКНР твърди също, че в цялото си обяснение относно аргументите за отхвърляне на твърденията на ПКНР Комисията се концентрира единствено върху доказателствата на ПКНР, а не върху действително наличните факти. ПКНР отправя искане до Комисията да разгласи действителните факти, въз основа на които е констатирала, че цените, определени от местните власти са произволни, т.е. че те не са свързани с търсенето и предлагането на промишлени терени.
Тълкуването на ПКНР на този въпрос не е правилно. Комисията не е констатирала, че правата за ползване на земя се предоставят на конкурентна основа. Комисията е констатирала, че само при 6 от 13 сделки за право на ползване на земя е била предвидена процедура за търг с тайно/явно наддаване. По отношение на тези 6 сделки предоставените доказателства показват, че тръжните процедури не са били проведени на конкурентен принцип, тъй като е имало само една оферта и цената е била определена от властите. Комисията не разбира исканията на ПКНР за разгласяване на използваните налични факти във връзка с липсата на пазар на земя, когато такива факти не са използвани за отхвърляне на твърденията на ПКНР по този въпрос, а анализът е бил направен на основата на информация, предоставена от ПКНР и производителите износители. Фактите, на които се основава констатацията - произволно определените цени - се посочва в съображения 114-116 по-горе, т.е. информация относно действителни сделки, предоставена от включените в извадката производители износители, Системата за оценяване на градски терени и Постановление № 35.
(433)
Според ПКНР Комисията не е констатирала специфичност съгласно членове 2.1 и 2.2 от Споразумението за СИМ, нито е обосновала ясно констатациите си относно специфичността въз основата на преки доказателства, както се изисква в член 2.4 от Споразумението за СИМ. Освен това тя не е обосновала необходимостта да се аргументира размера на ползата с външна референтна стойност, нито е определила избраната референтна стойност по начин, съответстващ на член 14, буква г) от Споразумението за СИМ. Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Констатациите за специфичност от страна на Комисията се основават на факта, че всички дружества, които не изпълняват промишлените политики, определени от държавата, се изключват от предоставянето на права за ползване на земя, цените често са произволно определени от властите, а държавните практики са неясни и непрозрачни. Необходимостта от външна референтна стойност беше обяснена и обоснована в съображения 109, 118, 120-121 по-горе. Тъй като беше констатирано, че пазарът на земя в Китай е нарушен, не беше възможно да се приложи вътрешна за страната референтна стойност, както предложи ПКНР. Комисията отхвърля твърдението, че референтната стойност е определена по начин, който противоречи на член 14, буква г) от Споразумението за СИМ. Референтната стойност за Тайван се счита за най-добрата алтернатива от Комисията и съответства на препоръките на АО от доклад DS 379.
(434)
ПКНР твърди, че е предложило референтната стойност да бъде вътрешна и да се основава на цените, които заплащат „ненасърчаваните“ отрасли на китайската промишленост; според ПКНР това се дължи именно на липсата на разграничаване на първо място, следователно размерът на субсидията трябва да е равен на нула. Комисията отхвърля това твърдение, а ПКНР във всеки случай не е предоставило никаква информация относно цените за правото на ползване на земя, които заплащат „ненасърчаваните“ отрасли, които теоретично биха могли да бъдат използвани за определяне на референтната стойност.
(435)
ПКНР твърди също, че жалбоподателят не е осигурил показатели или доказателства, че правата за ползване на земя се предоставят по-специално на група от предприятия и Съюза не е констатирал значимия факт, че предоставянето на права за ползване на земя е ясно ограничено до някои/насърчавани предприятия. Комисията е констатирала, че предоставянето на права за ползване на земя е ограничено до дружества, които изпълняват промишлените политики, определени от ПКНР в Постановление № 35 (съображение 116 по-горе).
(436)
ПКНР твърди, че Комисията не е извършила щателна проверка, за да установи референтна стойност, която е свързана със ситуацията в Китай, и че Комисията не е направила всичко възможно, за да определи референтна стойност, която се приближава до пазарните условия, които биха преобладавали в отсъствието на нарушение, или ако е направила това, то не го е заявила. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията действително е разгледала в подробности различните показатели и е сравнила Тайван и КНР като цяло, както и отделните засегнати китайски провинции. След подобен анализ Комисията счита данните от Тайван (101) за подходяща референтна стойност поради цялата информация по случая, т.е. i) равнището на икономическо развитие и икономическата структура в Тайван и съответните китайски провинции и градове (102), където оказалите съдействие производители износители са установени; ii) физическата близост на тези две китайски провинции с Тайван; iii) високата степен на развитие на инфраструктурата на Тайван и двете китайски провинции; iv) тесните икономически връзки и трансграничната търговия между Тайван и КНР; v) сходната гъстота на населението в засегнатите китайски провинции и Тайван; vi) сходството между вида на терените и сделките, използвани за конструиране на съответната референтна стойност в Тайван с тези в КНР и vii) общите демографски, езикови и културни характеристики в Тайван и КНР. Освен това провинции Jiangsu и Zhejiang, заедно с град Chongqing, са считани за най-важните провинции от гледна точка на производствената промишленост в КНР. Въпреки че БВП на глава от населението на Тайван и китайските провинции, както и град Chongqing, не е еднакъв, този на китайските провинции и град Chongqing нараства бързо през последните години, т.е. достига понастоящем този на Тайван.
Освен това данните от последно време показват, че КНР като цяло, двете провинции и град Chongqing имат много по-висок темп на нарастването на БВП от Тайван (103), т.е. те се изравняват много бързо. Важно е да се отбележи обаче, че точното сравнение между БВП на държава с непазарна икономика (КНР) и БВП на държава с добре функционираща пазарна икономика (Тайван) не е факт от решаващо значение, тъй като е нормално за държавата с непазарна икономика да изостава спрямо тази с пазарна икономика от гледна точка на БВП. Освен това много други фактори, например правилата в областта на планирането, екологичната политика, могат да окажат въздействие върху предлагането и търсенето на терени за промишлени цели. Действителният въпрос е какви биха били „преобладаващите пазарни условия“ във връзка с правата за ползване на земя, ако КНР беше функционираща пазарна икономика; на базата на всички доказателства те биха били много сходни с тези в Тайван.
(437)
ПКНР твърди също, че в изчисленията си Комисията е използвала срок на амортизация от 50 години, докато не всички свързани със случая договори за право на използване на земя са сключени за период от 50 години. Това твърдение е неправилно. Всички договори за правото на ползване на земя, предоставянето на които подлежи на изравнителни мерки в настоящото разследване, са сключени за период от 50 години.
3.4.1.5. Програма, включваща електроснабдяване на занижени цени
(438)
ПКНР твърди, че заключението относно специфичността е „изцяло изкуствено достигнато“ въз основа на това, че икономическата дейност, при която се плаща редовната цена, обхваща по-голямата част от китайската икономика. ПКНР също оспори констатацията на Комисията относно „регионалната“ специфичност и по-специално заключението, че тази субсидия се отпуска само в географските райони, където е установен производителят износител. Според ПКНР санкцията се прилага общо за всички географски райони, където има производители износители и следователно няма регионална специфичност. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията отбеляза, че ПКНР изглежда основава коментарите си изключително и само на диференцираното ценообразуване за категориите „насърчавани“, „ограничавани“, „забранени“ и „разрешени“ предприятия, посочени в Решение № 40. Въпреки това Комисията основа констатациите си на специалната система за ценообразуване на електроенергията, която се прилага в община Chongqing, където един от включените в извадката съдействащи износители разполага с производствено предприятие. Този износител се ползва от по-ниска цена на електричеството, която се прилага само към подгрупа дружества в определени сектори (по-специално производители на електропещи за феросплави и производители на торове) в рамките на същата категория големи промишлени ползватели. Следователно Комисията заключи, че по-ниската цена на електроенергията, която се прилага само за тази ограничена подгрупа от дружества в тези специфични допустими сектори, е де юре специфична.
По отношение на „регионалната“ специфичност, в съображение 149 не се посочва система за санкции, както твърди ПКНР в коментарите си. Настоящото съображение пояснява, че тази благоприятна цена на електроенергията, която се прилага за ограничената подгрупа дружества, включително производителя на въпросния продукт, е част от определен географски район (т.е. община Chongqing), който е част от китайския Западен регион, насърчаван съгласно закона, цитиран в същото съображение и допълнително разяснен в съображение 233 по-горе. Както се посочва в съображение 149,този закон определя ценообразуването на електроенергията като един от инструментите, с които се постигат основните цели на политиката за насърчаване на развитието на този регион. Констатацията на Комисията, че тази субсидия също е регионално специфична, беше съответно потвърдена.
(439)
ПКНР оспори заключенията в съображение 146 по-горе, които се отнасят до специфичността на основата на диференцирано ценообразуване между категориите „насърчавани“, „ограничени“, „забранени“ и “разрешени“ предприятия. ПКНР отново обяснява, че разликата в цените на електроенергията, платени от специфично „ненасърчаваните“ проекти и всички останали, функционира като санкция или допълнителна такса, чрез която да бъдат ограничавани конкретни проекти, отколкото като „отстъпка“ за насърчаваните проекти. ПКНР заключава, че Комисията трябва да констатира какви цени биха били счетени за адекватни и в този случай Комисията предполага, че завишената цена би била определена за адекватна. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както е обяснено подробно по-горе, констатацията на Комисията относно финансовото участие се отнася до по-ниската цена на електроенергията, на която има право това дружество като част от ограничената подгрупа от дружества в рамките на категорията големи промишлени ползватели. Аргументите на ПКНР следователно нямат отношение към констатациите от страна на Комисията.
3.4.1.6. Други програми за облагане на доходите и други данъци, които не се използват от включените в извадката производители, подлежащи на изравнителни мерки, с оглед на остатъчното мито
(440)
ПКНР твърди, че Комисията не прилага последователно съответните правила на СТО относно изготвянето на извадка, които се съдържат в Антидъмпинговото споразумение на СТО (т.е. членове 6.10, 9.2 и 9.3), защото целта на извадката е да се ограничи обхвата на разследването. Този аргумент е свързан с член 19.4 от Споразумението за СИМ, чрез който се ограничава размера на изравнителното мито спрямо размера на „констатираната“ субсидия. ПКНР заключава, че ако Комисията не е взела предвид обхвата на субсидиране в достатъчна степен въз основа на подбраната извадка, решението би било да бъдат включени още дружества в извадката. На първо място, Комисията отбелязва, че аналогията между изготвянето на извадката в антидъмпингови и антисубсидийни разследвания има някои ограничения, защото за разлика от антидъмпинговите разследвания, в антисубсидийните разследвания няма общо правило, че всеки износител получава отделно мито, а така наречените случаи на общо обмитяване са изрично разрешени. Освен това, за разлика от антидъмпинговите случаи, правителството е задължителен участник и респондент в процедура за изравнителни мита, при което правителството поначало е включено в обхвата на всяка извадка за целите на изготвянето на констатация относно изравнителните мита. С други думи, действията на правителството като орган, който отпуска предполагаемото субсидиране винаги попада в категорията на антисубсидийното разследване, независимо от използването на извадка от производители износители.
(441)
По отношение на ПКНР и коментара му, че прибягването до включване на още дружества в извадката, Комисията отбелязва, че в случая тя е направила именно това. След оттеглянето на съдействието на един от износителите, който първоначално се е съгласил да съдейства, Комисията реши да включи друг износител в извадката. Въпреки това скоро след като дружеството беше информирано за включването му в извадката, то уведоми Комисията, че вече не възнамерява да сътрудничи в разследването. Следователно Комисията беше принудена да ограничи извадката до двамата оставащи износители, първоначално включени в нея, които не са оттеглили сътрудничеството си, за да избегне допълнително забавяне, които би застрашило бързото приключване на разследването в рамките на предвидените по закон срокове. Комисията отбелязва, че този неуспешен опит, изложен на риск единствено от поведението на износителя, показва, че твърдението на ПКНР не е достоверно, тъй като не засяга проблема с дружества, които поначало отказват да участват в извадката или се оттеглят, ако бъдат избрани.
(442)
По отношение на използването на наличните факти ПКНР посочва член 12.7 от Споразумението за СИМ и се позова на юриспруденцията на СТО, според която наличните по случая факти могат единствено да бъдат използвани да заместят липсваща информация, а неоказването на съдействие не обосновава констатациите, които не са подкрепени с факти. Комисията не разбира логиката на това твърдение, като се вземе предвид, че в нейната констатация тя е използвала фактите по случая, съгласно предвиденото в разпоредбите на СТО и основния регламент и в пълно съответствие със съответната юриспруденция на СТО. Както ПКНР също признава, констатациите по процедурата относно фина хартия с покритие и в различните решения на Департамента на търговията в САЩ съставляват най-достоверните факти, налични за Комисията и са използвани именно, за да заменят липсваща информация поради неоказването на съдействие от ПКНР.
ПКНР също оспорва използването на тези факти, тъй като те не отразяват настоящото субсидиране и не са свързани по конкретен начин със съответните продукти. Комисията отбелязва в това отношение, че по-голямата част от тези програми за субсидиране се отнасят до еднократни субсидии (например безвъзмездни средства, данъчни преференции, свързани с инвестициите в активи), които обикновено се амортизират в продължение на няколко години и следователно ползите от тях продължават в бъдещето, съответно след ПР в този случай. Когато става въпрос за повтарящи се субсидии, няма доказателства, че тези програми са се променили от началото на въпросното разследване. Колкото до връзката между тези програми и разглеждания продукт, Комисията припомня, че всички тези програми обхващат стоманодобивния сектор (не са свързани с конкретен продукт) или се прилагат в регион, където са разположени заводите на износителите на стоманени продукти с органично покритие. В отсъствието на доказателства за противното по случая, Комисията реши, че е разумно да заключи, че ползите по тези програми все още представляват най-добрата алтернатива за сравнение с настоящото субсидиране за производители на разглеждания продукт. Подчертава се, че ПКНР разполага с големи възможности да предостави доказателства за противното относно всички тези програми, но умишлено е решило да не ги предостави, в резултат на което Комисията трябва да прибегне до използването на наличните по случая факти, както се предвижда от основния регламент и Споразумението за СИМ.
3.4.1.7. Капиталови програми
(443)
ПКНР твърди, че всички тези програми (неизплатени дивиденти, замени на дълг срещу капитал и вливания на капитал) не са създадени в съответствие с изискванията на членове 11.2 и 11.3 от Споразумението за СИМ.
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както вече беше обяснено в раздела относно отговора на коментарите на ПКНР във връзка със започването на разследването (съображения 399-406 по-горе), службите на Комисията анализираха доказателствата, предоставени от жалбоподателя, които бяха съществени, както е видно от версията за справка на заинтересованите страни по жалбата. Службите на Комисията предложиха започването на разследване на конкретните схеми едва след като надлежно анализираха точността и адекватността на доказателствата, които те считат за prima facie достатъчни.
(444)
Предвид факта, че капиталовите програми на ПКНР са уникални по рода си субсидии на ad-hoc принцип, доколкото съществуват, поради приложението им само по отношение на конкретен получател, а не съгласно конкретно законодателство, и тъй като „Комисията е установила със сигурност, че дружествата, за които се прилага остатъчно мито, не само не са получили, но и не са могли да получат субсидии, с оглед на тяхното ad-hoc естество“, те не подлежат на изравняване. Освен това ПКНР твърди, че доколкото се извършват констатации въз основата на налични факти, тези факти трябва да са действителни. По тази причина прилагането на изравнителни мерки към субсидиите на ad hoc принцип, отпуснати на дружества, различни от тези, за които се твърди, че са ги получили, е нарушение на член 12.7 от Споразумението за СИМ.
Отбелязва се, че ПКНР не е дало отговор на нито един от въпросите във въпросника или на писмото с искане за допълнителна информация относно тези схеми. Затова и изявлението на ПКНР, че „Комисията е установила със сигурност, че дружествата, за които се прилага остатъчно мито не само не са получили, но и не са могли да получат субсидии, с оглед на тяхното ad-hoc естество”, не отговаря на действителността. Напротив, жалбоподателят е изброил няколко дружества, които реализират ползи от тези капиталови схеми, без да твърди, че списъкът е изчерпателен. Тъй като ПКНР не е предоставило никаква информация относно естеството или критериите за допустимост по тези схеми, Комисията няма друга алтернатива, освен да използва наличните факти.
3.4.2. КОМЕНТАРИ НА ZHEJIANG HUADONG
3.4.2.1. Предоставяне на права за ползване на земя на занижени цени
(445)
Zhejiang Huadong твърди, че е предоставило на Комисията цялото приложимо законодателство в областта на механизма за и определянето на размера на продажбите на права за ползване на земя в Китай и посочи Разпоредбите относно предоставянето на права за ползване на земя за строителство чрез обществени поръчки - публични търгове с тайно и явно наддаване, и покани за представяне на оферти, за да покаже, че съществува добре функциониращ пазар на недвижимото имущество в Китай, където офертите и изплатените цени се съобщават публично. То твърди още, че пазарът на недвижима собственост, който съществува днес в Китай, както и наличната изчерпателна официална статистика относно цените на правата за ползване на земя представляват най-доброто доказателство за оценяване на ценообразуването на правата за ползване на земя в момента, когато даденият производител износител ги е закупил.
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията обяснява констатациите си относно правата за ползване на земя на Zhejiang Huadong, посочени в съображение 115 по-горе. Тези констатации не бяха оспорени в коментарите му относно окончателното разгласяване. Наличните доказателства показват, че пазарът на земя в Китай е нарушен, тъй като разследваните тръжни процедури при проверка на място от Комисията са се оказали в нарушение на конкуренцията и цените са били произволно определени от властите. Фактите, на които се основава констатацията - произволно определените цени - се посочват в съображения 114-116 по-горе, т.е. информация относно действителни сделки, предоставена от включените в извадката производители износители, Системата за оценяване на градски терени и Постановление № 35.
(446)
Zhejiang Huadong твърди, че съгласно член 14, буква г) от Споразумението за СИМ адекватните на референтната стойност цени трябва да са свързани с преобладаващите на пазара условия на първо място в страната на предлагане, или при липсата на такива условия, всяка външна референтна стойност трябва да бъде съответно коригирана, за да се избегне прилагането на изравнителни мерки спрямо други подобни преференции. То твърди още, че въз основа на параграф 15, буква б) от Протокола за присъединяване на Китай към СТО, когато няма преобладаващи условия в Китай, които да послужат за подходяща референтна стойност, внасящият член на СТО трябва да коригира тези преобладаващи условия, когато това е възможно, преди да реши да използва преобладаващи извън Китай условия. Ако от една страна Комисията изразява съгласие с голяма част от правната теория зад това твърдение, тя също така заключава, че няма функциониращ пазар на земя в Китай и поради тази причина е била използвана външна референтна стойност за цените на земята. Необходимостта от външна референтна стойност беше обяснена и обоснована в съображения 109, 118, както и съображения 120-121 по-горе. Тъй като беше констатирано, че пазарът на земя в Китай е нарушен, не беше възможно да се приложи вътрешна за страната референтна стойност, както е предложило Zhejiang Huadong, и нямаше основа, на която да се коригира подобна стойност. В допълнение, от информацията, предоставена относно предложената от Zhejiang Huadong (Xiaoshan в провинция Zhejiang) референтна стойност е неясна и не може да бъде проверено дали информацията за цените е ограничена само до цените на правото на ползване на земя в предполагаемите „ненасърчавани” отрасли на промишлеността.
(447)
Zhejiang Huadong твърди, че изборът на Тайван като референтна стойност не е приемлив и обективен по следните причини: 1) Провинция Zhejiang не е развит регион с голям БВП, подобен на Тайван през периода, когато правата за ползване на земя са били закупени; 2) изборът на Комисията на действителни цени на земята в Тайван се основава на оферти за продажба на промишлени терени, а не на действителни цени на договор за аренда за промишлени цели, подобно на правата за ползване на земя, предоставени на Zhejiang Huadong.
Това твърдение трябва да бъде отхвърлено. По отношение на 1) както е посочено в съображение 436, Комисията е разгледала в подробности различните показатели и е сравнила Тайван и КНР като цяло, както и отделните засегнати китайски провинции. След подобен анализ Комисията счита, че Тайван е подходяща референтна стойност в съответствие с основния регламент и правилата на СТО. По отношение на 2) се отбелязва, че Комисията е използвала най-достоверната налична информация.
(448)
Zhejiang Huadong посочи аритметична грешка в изчисляването на размера на инфлацията, използван при коригирането на референтната стойност спрямо инфлацията. Комисията взе това твърдение предвид и коригира съответното изчисление.
(449)
Zhejiang Huadong твърди, че няма специфичност в придобиването му на права за ползване на земя, тъй като всички дружества в Китай се третират еднакво от закона. Zhejiang Huadong твърди също, че Комисията не е разгледала адекватно въпроса със специфичността и че няма аргумент в окончателното разгласяване относно причината, поради която платената от Zhejiang Huadong цена води до полза.
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Основание за констатациите за специфичност от страна на Комисията е фактът, че всички дружества, които не изпълняват промишлените политики, определени от държавата, се изключват от предоставянето на права за ползване на земя, цените често са произволно определени от властите и държавните практики са неясни и непрозрачни. Комисията констатира, че предоставянето на права за ползване на земя е ограничено до дружества, които изпълняват промишлените политики, определени от ПКНР в Постановление № 35 на КНРР (съображение 116 по-горе).
3.4.2.2. Доставка на СВС на занижени цени
(450)
Zhejiang Huadong твърди, че в името на разумността и обективността, както и за постигане на последователност, при конструирането на референтната стойност Комисията е трябвало да извлече данни за цените на стоманата от един и същ източник (т.е. Бюлетина за бизнес в стоманодобивния сектор (SBB) за всички региони, включени в групата за референтни стойности. То твърди също, че Бюлетинът съдържа и различни пазари на СВС с цени, различни от тези, избрани от Комисията, и предложи да бъдат добавени Мексико и Аржентина, тъй като тези страни представляват нововъзникналия пазар на стомана на американския континент. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено, тъй като при конструирането на референтната стойност Комисията е използвала данни за цените, които отразяват действителната ситуация на пазара във всяка страна или регион по възможно най-точен начин. Що се отнася до цените в Европа (по-голямата част от които са държави - членки на ЕС), Комисията счете, че разполага с по-подробна информация за ценообразуването от MEPS. Ако тя разполагаше с данни от MEPS за другите избрани страни, щеше да я използва. Що се отнася до включването на цените в Мексико и Аржентина, се отбелязва, че те са относително малки пазари в сравнение с Китай, както и с други страни/региони в групата от референтни стойности, използвана от Комисията.
Комисията преразгледа своето изчисление за процент на субсидията за тази схема след корекция в конструираната референтната стойност на цените на ГВС и СВС. Корекцията се отнасяше до цените на стоманата в Бразилия, използвани при конструирането на референтната стойност, която погрешно включваше данъци в изчисленията, разгласени на страните.
(451)
Zhejiang Huadong твърди също, че заключението на Комисията относно специфичността не е подкрепено с доказателства (няма положителни доказателства) и е необосновано, следователно предполагаемата субсидия чрез доставянето на СВС на занижени цени не подлежи на изравняване. Zhejiang Huadong заяви, че ползата, ако такава съществува, от доставянето на ГВС и СВС на занижени цени не се ограничава до някои предприятия или сектори, а се предоставя на всички потенциални купувачи и потребители от всички икономически сектори.
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. ПКНР направи същия коментар и Комисията го разгледа в съображение 415 по-горе. „Потенциалните” купувачи са по дефиниция ограничени до някои предприятия.
3.4.3. КОМЕНТАР НА ЖАЛБОПОДАТЕЛЯ
3.4.3.1. Водоснабдяване и електроснабдяване на занижени цени
(452)
Жалбоподателят твърди, че поради нарушенията и влиянието на държавата на пазара на вода и електроенергия в Китай, Комисията е трябвало да използва външни референтни стойности и да изчисли ползите от тези схеми в съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент.
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. В този конкретен случай доказателствата по случая не дадоха възможност на Комисията да констатира, че пазарите на вода и електроенергия са нарушени до степен, в която използването на външна референтна стойност би било оправдано.
3.4.3.2. Програми за данъчно облагане на предприятия с чуждестранно участие (ПЧУ)
(453)
Жалбоподателят твърди, че Комисията е трябвало да представи в количествено изражение размера на субсидията за двете програми за данъчно облагане на ПЧУ, тоест на данъчния кредит за закупуването на произведено в страната оборудване и освобождаването от данъчно облагане за период от две години, последвано от намалена наполовина данъчна ставка за период от три години за производствени ПЧУ, като се вземе предвид липсата на съдействие от страна на ПКНР и факта, че ПКНР е трябвало да предостави доказателства, че по тези програми няма ползи, получени от производителите на стоманени продукти с органично покритие през ПР.
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както вече беше обяснено в съображение 282 по-горе, с цел да се намали административната тежест за всички засегнати страни и да се вземе предвид конкретната ситуация във връзка с наближаващото прекратяване на тези схеми, Комисията реши да не предприема изравнителни мерки спрямо тях.
3.5. РАЗМЕР НА ПОДЛЕЖАЩИТЕ НА ИЗРАВНЯВАНЕ СУБСИДИИ
(454)
Размерът на подлежащите на изравняване субсидии в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен ad valorem за дружествата, които са в обхвата на настоящото разследване, е установен в таблицата по-долу:
Производител износител
ОКОНЧАТЕЛЕН ПРОЦЕНТ НА СУБСИДИЯТА %
HUADONG GROUP
23,8
HUADONG GROUP
29,7
UNION STEEL CHINA
26,8
СЪДЕЙСТВАЩИ ДРУЖЕСТВА, КОИТО НЕ СА ВКЛЮЧЕНИ В ИЗВАДКАТА
26,8
ВСИЧКИ ДРУГИ ДРУЖЕСТВА
44,7
(455)
В съответствие с член 15, параграф 3 от основния регламент общият процент на субсидията за съдействащите дружества, които не са включени в извадката, изчислен на базата на общия среднопретеглен процент на субсидията, установен за съдействащите дружества, които са включени в извадката, възлиза на 26,8 %.
(456)
По отношение на всички други износители в Китайската народна република, Комисията първо установи степента на съдействие от тяхна страна. Сравнението между данните на Евростат за вноса и обема на износа на разглеждания продукт за Съюза, съобщен за периода на разследване от съдействащите дружества показва, че степента на съдействие на производителите износители в КНР е била ниска, а именно 58 %. Предвид ниската степен на съдействие, общият процент на субсидията за всички неоказващи съдействие дружества е равностоен на общия процент на субсидията, установен за всички неоказващи съдействащи дружества за всички разследвани схеми, т.е. възлиза на 44,7 %.
4. ВРЕДА
4.1. ПРОИЗВОДСТВО И ПРОМИШЛЕНОСТ НА СЪЮЗА
(457)
За установяване на обема на общото производство на Съюза през разглеждания период беше използвана цялата налична информация относно производителите в Съюза, включително информацията, предоставена в жалбата, и данните, събрани от производителите в Съюза преди започването на разследването и след това, както и проверените отговори на въпросника от включените в извадката производители от Съюза.
(458)
През ПР стоманени продукти с органично покритие са се произвеждали от 22-ма производители от Съюза. Въз основа на изложеното в горното съображение общото производство в Съюза през ПР се изчислява приблизително на 4 018 310 тона. Производителите в Съюза, които участват в общото производство в Съюза, съставляват промишлеността на Съюза по смисъла на член 9, параграф 1 от основния регламент и ще бъдат наричани по-долу „промишлеността на Съюза“.
4.2. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА СЪОТВЕТНИЯ ПАЗАР НА СЪЮЗА
(459)
В хода на разследването беше установено, че значителна част от производството на включените в извадката производители в Съюза не е предназначено за свободния пазар, а за вътрешно потребление, т.е. то често е прехвърляно (без фактура) и/или е доставяно на трансферни цени в рамките на едно и също дружество или група от дружества за по-нататъшна обработка надолу по веригата.
(460)
За да се установи дали промишлеността на Съюза е претърпяла вреда или не, и за да се определят потреблението и различните икономически показатели, свързани със състоянието на промишлеността на Съюза, бе разгледано дали и до каква степен последващата употреба на производството на промишлеността на Съюза на сходния продукт трябва да се вземе предвид в анализа.
(461)
С цел да се състави възможно най-пълна картина на състоянието на промишлеността на Съюза Комисията събра и анализира данните, свързани с целия сектор на производство на стоманени продукти с органично покритие, и след това определи дали производството е предназначено за вътрешно потребление, или за свободния пазар.
(462)
По отношение на обема на продажбите и продажните цени на пазара на Съюза и пазарния дял беше констатирано, че един смислен анализ и оценка на тези показатели трябва да се концентрира върху преобладаващата на свободния пазар ситуация.
(463)
Въпреки това другите икономически показатели могат да бъдат разгледани с позоваване на цялостната дейност, като се включат вътрешното потребление и продажбите. Производството, капацитетът, използването на капацитета, инвестициите, складовите наличности, заетостта, производителността, заплатите и способността за набиране на капитали зависят от цялостната дейност, независимо дали производството е за вътрешно потребление или продукцията се реализира на свободния пазар.
4.3. ПОТРЕБЛЕНИЕ В СЪЮЗА
(464)
Сходният продукт се продава от промишлеността на Съюза на несвързани клиенти и се продава/прехвърля на свързани дружества за по-нататъшна обработка надолу по веригата, т.е. в стоманопреработващи центрове.
(465)
При изчисляването на явното потребление на стоманени продукти с органично покритие в Съюза институциите добавиха общия им внос в Съюза по данни, докладвани от Евростат, както и обема на продажбите и вътрешното потребление на сходния продукт в Съюза, който се произвежда от промишлеността на Съюза, по посочените в жалбата данни, които бяха проверени в хода на посещенията за проверка при включените в извадката производители в Съюза.
(466)
Данните на Евростат за износа обаче се основават на пълните кодове по КН и е ясно, че за част от тези кодове се внася различен от разглеждания продукт.
(467)
Въз основа на това тенденциите в общото потребление в Съюза са, както следва:
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Потребление (в тонове)
5 197 716
3 879 380
4 548 528
4 811 310
Индекс (2008=100)
100
75
88
93
(468)
Общото потребление на пазара на Съюза се е свило със 7 % през разглеждания период. Между 2008 и 2009 г. е отбелязан спад с около 25 %, основно в резултат на отрицателните последици от икономическата криза в световен мащаб, по-специално в строителната промишленост. След това потреблението е започнало да се възстановява, като се е увеличило общо с 24 % от 2009 г. до ПР, но все още е било под първоначалното си равнище от 2008 г.
4.4. ВНОС ОТ СЪОТВЕТНАТА ДЪРЖАВА И ПАЗАРЕН ДЯЛ
(469)
Вносът в Съюза от КНР показва следното развитие през разглеждания период:
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Обем на вноса от КНР (в тонове)
472 988
150 497
464 582
702 452
Индекс (2008=100)
100
32
98
149
Пазарен дял (%)
9,1
3,9
10,2
14,6
Индекс (2008=100)
100
43
112
160
Източник:
Евростат
(470)
Въпреки спада в потреблението, обемът на вноса от КНР е нараснал значително, с 49 % през разглеждания период. Поради отрицателните последици от икономическата криза обемът на вноса от КНР е отбелязал рязък спад през 2009 г. Вносът от КНР обаче е започнал да се възстановява изключително бързо, така че от 2009 г. до ПР увеличението е внушително - 367 %.
(471)
Освен това неговият пазарен дял е нараснал с 60 % през разглеждания период. Въпреки че от 2008 г. до 2009 г. е спаднал с повече от 50 %, вносът е отбелязал впечатляваща тенденция за нарастване от 2009 г. до ПР и се е увеличил с 275 %.
4.4.1. ЦЕНИ НА ВНОСА И ПОДБИВАНЕ НА ЦЕНИТЕ
Внос от КНР
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Средна цена в EUR/t
875
728
768
801
Индекс (2008=100)
100
83
88
91
Източник:
Евростат
(472)
През разглеждания период средната цена на вноса от КНР е спаднала с 9 %. Между 2008 г. и 2009 г. тя е намаляла значително със 17 %, след което е нараснала с пет процентни пункта между 2009 г. и 2010 г. и с още три процентни пункта през ПР.
(473)
Цените на вноса от КНР постоянно са били на нива под продажните цени на промишлеността на Съюза през целия разглеждан период. Както се вижда в таблицата по-горе, докато през 2009 г. в разгара на икономическата криза дори рязкото намаляване на цените със 17 % не е успяло да спомогне за това пазарният дял на вноса от Китай да се запази на фона на внезапното свиване на потреблението и значително забавяне на пазара, то постоянното подбиване на цените през следващите години обяснява впечатляващото трайно нарастване на пазарния дял на вноса от КНР между 2009 г. и ПР.
(474)
С цел да се установи подбиване на цените през ПР бяха сравнени среднопретеглените продажни цени на включените в извадката производители от Съюза по вид на продукта за несвързани клиенти на пазара на Съюза, коригирани на ниво франко завода, спрямо съответните среднопретеглени цени по вид на продукта на вноса от китайските съдействащи производители за първия независим клиент на пазара на Съюза, установени на база CIF и съответно коригирани с разходите след вноса.
(475)
Разходите, последващи вноса, посочени в горното съображение, са изчислени на основата на проверени данни от двама несвързани вносители на разглеждания продукт.
(476)
Сравнението на цените беше извършено за всеки отделен вид сделки на същото ниво на търговия, надлежно коригирано при необходимост, и след приспадането на всички отстъпки. Резултатът от сравнението, изразен като процент от оборота на включените в извадката производители от Съюза, генериран през ПР, показа, че среднопретегленият процент на подбиване възлиза на 20,2 % от страна на съдействащите китайски производители износители.
(477)
След разгласяването, един производител износител поиска допълнителна информация относно начина на изчисляване на подбиването на цените, когато няма пълно съвпадение между вида на продукта, изнасян от КНР и вида на продукта, предлаган на пазара на ЕС от промишлеността на Съюза. Беше поискана и информация относно това дали е извършена корекция въз основа на разликите във физическите характеристики, когато не е установено точно съвпадение.
(478)
Когато няма точно съвпадение между вид на изнасяния продукт и продукта, предлаган от промишлеността на Съюза, Комисията сравнява изнасяния продукт с най-близкия до него продукт, предлаган от промишлеността на Съюза. В случаите, когато единствената разлика е била дебелината на субстрата, сравнението е извършено спрямо най-близкия продукт.
(479)
Когато е съществувал повече от един най-близък вид продукт, Комисията е сравнявала изнасяния вид продукт с по-евтиния продукт, предлаган на пазара на Съюза, независимо от това дали този по-евтин продукт е с по-голяма или по-малка дебелина на субстрата. Следователно не е била необходима корекция за разликата във физическите характеристики.
5. ИКОНОМИЧЕСКО СЪСТОЯНИЕ НА ПРОМИШЛЕНОСТТА НА СЪЮЗА
5.1. ПРЕДВАРИТЕЛНИ БЕЛЕЖКИ
(480)
Съгласно член 8, параграф 4 от основния регламент институциите разгледаха всички съответни икономически фактори и показатели, имащи отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза.
(481)
Предоставените от жалбоподателя данни относно всички производители от Съюза на стоманени продукти с органично покритие, които бяха подложени на кръстосана проверка с други налични източници и проверени данни от включените в извадката производители от Съюза, бяха използвани за установяването на макроикономически показатели, като производство на промишлеността на Съюза, производствен капацитет, използване на капацитета, обем на продажбите, пазарен дял, заетост и производителност.
(482)
Предоставените и потвърдени данни за шестимата включени в извадката производители от Съюза бяха използвани за установяване на микроикономически показатели, като продажни цени на единица продукция, производствени разходи на единица продукция, рентабилност, паричен поток, инвестиции, възвръщаемост на инвестициите, способност за привличане на капитал, складови наличности и разходи за работна ръка.
5.2. ДАННИ, ОТНАСЯЩИ СЕ ДО ПРОМИШЛЕНОСТТА НА СЪЮЗА КАТО ЦЯЛО
5.2.1. ПРОИЗВОДСТВО, ПРОИЗВОДСТВЕН КАПАЦИТЕТ И ОПОЛЗОТВОРЯВАНЕ НА КАПАЦИТЕТА
(483)
За установяване на обема на общото производство на Съюза през разглеждания период беше използвана цялата налична информация относно промишлеността на Съюза, включително информацията, предоставена в жалбата, и данните, събрани от производителите в Съюза преди започването на разследването и след това, както и проверените отговори на въпросника от включените в извадката производители от Съюза.
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Обем на производството (тонове)
4 447 780
3 514 965
3 992 209
4 018 310
Индекс (2008=100)
100
79
90
90
Производствен капацитет (тонове)
6 007 536
6 128 301
6 099 587
5 923 311
Индекс (2008=100)
100
102
102
99
Оползотворяване на капацитета %
74
57
65
68
Индекс (2008=100)
100
77
88
92
Източник:
жалба и отговори на въпросника
(484)
От таблицата по-горе е видно, че производството е намаляло с 10 % през разглеждания период. В съответствие със спада в търсенето производството е намаляло рязко през 2009 г., след което частично се е възстановило през 2010 г. Въпреки че потреблението е нараснало през ПР, обемът на производството се е запазил почти на същите нива като през 2010 г.
(485)
Производственият капацитет е останал устойчив фактор за целия разглеждан период. Използването на капацитета е следвало тенденциите в производството и е намаляло с 8 % през разглеждания период.
5.2.2. ОБЕМ НА ПРОДАЖБИТЕ, ПАЗАРЕН ДЯЛ И РЪСТ
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Обем на продажбите (тонове)
2 951 468
2 280 304
2 643 923
2 592 540
Индекс (2008=100)
100
77
90
88
Пазарен дял (в тонове)
56,8
58,8
58,1
53,9
Индекс (2008=100)
100
104
102
95
Източник:
жалба и отговори на въпросника
(486)
През 2009 г. обемът на продажбите на несвързани клиенти от страна на промишлеността на Съюза е спаднал рязко с 23 %. През 2010 г. обемът на продажбите се е увеличил с тринадесет процентни пункта, но след това е спаднал с два процентни пункта през ПР.
(487)
Пазарният дял на промишлеността на Съюза е намалял с 2,9 процентни пункта през разглеждания период. След първоначалното увеличаване на пазарния дял през 2009 г. промишлеността на Съюза е отбелязала намаляване на пазарния си дял през 2010 г. и ПР, като в резултат на това нейният пазарен дял е бил с 5 процентни пункта по-малък през ПР, отколкото през 2009 г. Това е станало на фона на увеличаване на потреблението с повече от 24 % от 2009 г. до края на ПР. По този начин тя не е била в състояние да се възползва от нарастващото потребление и да си възвърне обема на продажбите и част от пазарния дял, загубени преди това.
(488)
Докато потреблението в Съюза е намаляло със 7 % през разглеждания период, а обемът на продажбите на несвързани лица от страна на промишлеността на Съюза е спаднал с 12 %, пазарният дял на промишлеността на Съюза е намалял с 2,9 процентни пункта от 56,8 % през 2008 г. на 53,9 % през ПР.
5.2.3. ЗАЕТОСТ И ПРОИЗВОДИТЕЛНОСТ
2008
2009
2010
ПР
Заетост (като еквивалент на пълно работно време)
7 088
6 470
6 097
6 046
Индекс (2008=100)
100
91
86
85
Производителност (тона/еквивалент на пълно работно време)
627
543
655
665
Индекс (2008=100)
100
87
104
106
Източник:
жалба, отговори на въпросника, Eurofer
(489)
По отношение на заетостта в промишлеността на Съюза се наблюдава тенденция към все по-голям спад. Така например общият брой на наетите лица в промишлеността, измерен в еквивалент на пълно работно време (ЕПРВ), е намалял с 15 % през разглеждания период и е достигнал най-ниското си равнище през ПР. Производителността обаче се е увеличила с 6 % през разглеждания период, което показва, че промишлеността е правила опити за рационализиране на производствените разходи.
5.2.4. ВЪТРЕШНО ПОТРЕБЛЕНИЕ И ПРОДАЖБИ ЗА ВЪТРЕШНО ПОТРЕБЛЕНИЕ
2008
2009
2010
ПР
Вътрешно потребление и продажби за вътрешно потребление (в тонове)
1 135 987
914 412
986 386
970 757
Индекс (2008=100)
100
80
87
85
Пазарен дял (%)
22
24
22
20
Индекс (2008=100)
100
108
99
92
Източник:
жалба и проверени отговори на въпросника, представени от включените в извадката производители
(490)
Както бе посочено в съображение 459, в Съюза съществува значителен пазар на стоманени продукти с органично покритие, който включва използването им надолу по веригата от промишлеността на Съюза.
(491)
Бе установено, че вътрешното потребление и продажбите за вътрешно потребление са били с цел по-нататъшното преработване от страна на самите дружества или свързани с тях дружества, чийто предмет на дейност обхваща главно стопанска дейност със строителни материали в качеството им на крайни ползватели на стоманени продукти с органично покритие.
(492)
Въз основа на набелязаното по-горе бе установено, че вътрешното потребление и продажбите за вътрешно потребление на промишлеността в Съюза представляват 24 % от общия обем на производството през ПР. През разглеждания период вътрешното потребление и свързаните с него обеми на продажбите са намалели с 15 %, а пазарният им дял се е свил с 8 %.
(493)
В хода на разследването се установи, че не е налице съществена разлика между вътрешното потребление и продажбите за вътрешно потребление по отношение на крайната употреба на продукта. Данни за вътрешно потребление представиха дружествата, при които производството надолу по веригата се извършва от същия правен субект, а продажбите за вътрешно потребление са продажби на свързани правни субекти, при които се издава фактура. Освен това методът на ценообразуване както при вътрешното потребление, така и при продажбите на свързани лица е сходен, т.е. включените в извадката предприятия са фактурирали както на свързаните дружества, така и на вътрешните звена надолу по производствената верига справедливата стойност (метода на надхвърлените разходи) на продукта.
(494)
Средната стойност на тон остана стабилна през разглеждания период и беше с 3 % по-ниска от продажната цена, която включените в извадката производители в Съюза са фактурирали на несвързани клиенти през ПР. Тази ценова разлика не се счита за значима и равнището на цената на продажбите за вътрешно потребление следва тенденцията в цената за несвързани клиенти.
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Вътрешно потребление и продажби за вътрешно потребление (в EUR/t)
962
802
901
965
Индекс (2008=100)
100
83
94
100
Източник:
проверени отговори на въпросника, представени от включените в извадката производители
(495)
Като се има предвид, че по-голямата част от продажбите за вътрешно потребление и самото вътрешно потребление са били предназначени за стопанската дейност със строителни материали надолу по веригата от страна на производителите от Съюза, тези продажби и вътрешното потребление също са били непряко обект на конкуренция от страна на други участници на пазара, в това число субсидирания внос от КНР. Вътрешното търсене на производството надолу по веригата зависи от възможността продуктите надолу по веригата да се продават на свободния пазар, който не е засегнат от субсидиран внос на стоманени продукти с органично покритие. Поради това може да се направи заключението, че свитите обеми и пазарен дял през разглеждания период са се дължали на конкуренцията, оказвана със субсидирания внос от КНР.
5.3. ДАННИ, СВЪРЗАНИ С ВКЛЮЧЕНИТЕ В ИЗВАДКАТА ПРОИЗВОДИТЕЛИ ОТ СЪЮЗА
5.3.1. СРЕДНИ ЕДИНИЧНИ ПРОДАЖНИ ЦЕНИ В СЪЮЗА И ПРОИЗВОДСТВЕНИ РАЗХОДИ
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Единична цена в Съюза за несвързани клиенти (EUR/t)
1 023
805
911
994
Индекс (2008=100)
100
79
89
97
Единична производствена цена (EUR/t)
925
884
893
978
Индекс (2008=100)
100
95
97
106
Източник:
проверени отговори на въпросника, представени от включените в извадката производители
(496)
Средните продажни цени на включените в извадката производители от Съюза на несвързани клиенти в Съюза са намалели с 3 % през разглеждания период. Най-големият спад от 21 % настъпи през 2009 г. в съответствие със спада в потреблението. В периода от 2009 г. до ПР в съответствие с нарастването на потреблението и обема на продажбите цените са се възстановили с 23 %, но не са достигнали своето равнище от 2008 г.
(497)
Същевременно средните разходи за производство и продажба на сходния продукт са нараснали с 6 % през разглеждания период поради нарасналите разходи за суровини.
(498)
След спада в единичната цена за несвързани клиенти с 21 % през 2009 г., тази цена е започнала да се възстановява. В сравнение с 2009 г., през 2010 г. и по време на ПР промишлеността на Съюза е отбелязала повишаване на разходите и е повишила цените само в умерена степен, за да покрие тези разходи, което е било достатъчно само за запазването на рентабилността на същото ниско равнище през 2010 г. и ПР. Последицата от това е била допълнителна загуба на пазарен дял, тъй като цените на вноса от Китай постоянно са подбивали цените на промишлеността на Съюза.
5.3.2. РЕНТАБИЛНОСТ, ПАРИЧЕН ПОТОК, ИНВЕСТИЦИИ, ВЪЗВРЪЩАЕМОСТ НА ИНВЕСТИЦИИТЕ И СПОСОБНОСТ ЗА ПРИВЛИЧАНЕ НА КАПИТАЛ
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Доходност от продажбите в Съюза на несвързани купувачи (% от оборота на продажбите)
6,7
-9,3
2,8
2,6
Индекс (2008=100)
100
- 138
41
39
Паричен поток (в EUR)
328 190 880
211 298 356
152 030 083
204 650 414
Индекс (2008=100)
100
64
46
62
Инвестиции (в EUR)
55 717 957
4 537 128
12 530 132
15 302 264
Индекс (2008=100)
100
8
22
27
Възвръщаемост на инвестициите
13,8
-13,9
5,9
6
Индекс (2008=100)
100
- 101
43
44
Източник:
проверени отговори на въпросника, представени от включените в извадката производители
(499)
Рентабилността на промишлеността на Съюза бе установена чрез изразяване на нетната печалба (преди облагане с данъци) от продажбите на сходния продукт на несвързани клиенти като процент от оборота от тези продажби. През 2009 г. рентабилността на промишлеността на Съюза драстично е спаднала, което е довело до загуба от 9,3 %. От 2010 г. нататък тя е започнала да се възстановява, но нарастващите производствени разходи са попречили да бъде достигнато считаното за здравословно и устойчиво равнище за промишлеността (6,7 %). В рамките на целия разглеждан период рентабилността е спаднала с 61 %.
(500)
Тенденцията по отношение на паричния поток до известна степен следва отрицателната тенденция по отношение на рентабилността. Най-ниското равнище е достигнато през 2010 г. Също така възвръщаемостта на инвестициите е намаляла с 56 %, от 13,8 % през 2008 г. на 6 % през ПР.
(501)
Измененията на рентабилността, паричния поток и възвръщаемостта от инвестициите през разглеждания период са ограничили способността на промишлеността на Съюза да инвестира в свои дейности и е спънало нейното развитие. В началото на разглеждания период промишлеността на Съюза е успяла да направи значителни инвестиции, но след това инвестициите рязко са намалели през 2009 г., а общо през разглеждания период са се понижили със 73 %.
(502)
Като се вземе предвид естеството на промишлеността на Съюза, която до известна степен се състои от големи мултинационални интегрирани стоманодобивни дружества, способността на тези дружества за набиране на капитал не е била засегната от слабите финансови резултати на сектора за производство на стоманени продукти с органично покритие.
5.3.3. СКЛАДОВИ НАЛИЧНОСТИ
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Крайни складови наличности (тонове)
116 852
97 533
124 848
130 593
Индекс (2008=100)
100
83
107
112
Източник:
проверени отговори на въпросника, представени от включените в извадката производители
(503)
За включените в извадката шестима производители от Съюза складовите наличности представляват около 8 % от производствения обем през ПР. През разглеждания период равнището на крайните наличности е нараснало с 12 %. Следва да се отбележи обаче, че складовите наличности не са значим показател за промишлеността, тъй като производството се извършва главно по поръчка, при това складовите наличности са се увеличили главно през периода от 2009 г. до ПР, което съвпада с рязкото увеличаване на субсидирания внос от КНР.
5.3.4. ЗАЕТОСТ, ЗАПЛАТИ И ПРОИЗВОДИТЕЛНОСТ
Средни разходи за труд за наето лице (в EUR за включените в извадката производители от Съюза)
60 959
57 892
58 637
62 347
Индекс (2008=100)
100
95
96
102
(504)
През разглеждания период средните разходи за труд на включените в извадката производители в Съюза са нараснали само с 2 %, което е по-малко от темпа на инфлация. Разследването показа, че включените в извадката производители са направили значителни съкращения, по-специално по отношение на общите и административните разходи, и следователно са положили усилия да бъдат по-ефективни.
5.3.5. ВЪЗДЕЙСТВИЕ ОТ ПРЕДИШЕН ДЪМПИНГ ИЛИ СУБСИДИРАНЕ
(505)
Тъй като това е първата антисубсидийна процедура по отношение на разглеждания продукт, не са налице данни, които предоставят възможност да се направи оценка на въздействие от евентуален предишен дъмпинг или субсидиране.
5.4. ВЕЛИЧИНА НА РЕАЛНИЯ ПРОЦЕНТ НА СУБСИДИЯ
(506)
Всички установени и посочени по-горе проценти в раздела относно субсидиите значително надвишават нивото de minimis. Освен това, предвид обема и цените на субсидирания внос от КНР, въздействието на действителния процент на субсидия върху пазара на Съюза не може да се смята за пренебрежимо малко.
5.5. ЗАКЛЮЧЕНИЕ ЗА ВРЕДАТА
(507)
Разследването показа, че всички показатели за вреда (с изключение на производителността) са се влошили или не са се развили в съответствие с потреблението през разглеждания период.
(508)
През разглеждания период на фона на непрекъснато намаляващо потребление обемът на вноса от КНР е нараснал значително. Същевременно обемът на продажбите на промишлеността на Съюза е намалял с общо 12 %, а нейният пазарен дял е намалял от 56,8 % през 2008 г. на 53,9 % през ПР. Макар потреблението да се е възстановило с 24 % от 2009 г. до ПР, след като в годината на икономическа криза търсенето е било засегнато, пазарният дял на промишлеността на Съюза е намалявал. Промишлеността на Съюза не е успяла да си възвърне загубения пазарен дял поради значителното нарастване на субсидирания внос от КНР на пазара на Съюза. Субсидираният внос на ниски цени се е увеличавал през разглеждания период, като постоянно е подбивал цените на промишлеността на Съюза.
(509)
Освен това сериозно са били засегнати показателите за вреда, свързани с финансовите резултати на промишлеността на Съюза, като паричният поток и рентабилността. Това означава, че способността на промишлеността на Съюза да привлича капитал и да инвестира е била накърнена.
(510)
С оглед на гореизложеното бе направено заключението, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда по смисъла на член 8, параграф 5 от основния регламент.
6. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
6.1. ВЪВЕДЕНИЕ
(511)
В съответствие с член 8, параграф 5 и член 8, параграф 6 от основния регламент, бе проучено дали субсидираният внос с произход от КНР е причинил вреда на промишлеността на Съюза до степен, която позволява определянето ѝ като съществена. Освен това бяха разгледани и други известни фактори освен субсидирания внос, които е възможно по същото време да са нанесли вреда на промишлеността на Съюза, с цел да се гарантира, че всяка вреда, причинена от тях, не се приписва като дължаща се на субсидирания внос.
6.2. ВЪЗДЕЙСТВИЕ НА СУБСИДИРАНИЯ ВНОС
(512)
Разследването показа, че през разглеждания период потреблението в Съюза е намаляло със 7 %, докато обемът на субсидирания внос от КНР се е увеличил с около 49 %, а пазарният му дял също се е увеличил с 60 % от 9,1 % през 2008 г. на 14,6 % през ПР. Същевременно обемът на продажбите на промишлеността на Съюза е намалял с 12 % и техният пазарен дял е намалял с 2,9 % от 56,8 % през 2008 г. на 53,9 % през ПР.
(513)
Въпреки че вносът от КНР също е бил засегнат от икономическата криза и е намалял с 68 % от 2008 г. до 2009 г., той много бързо се е възстановил от 2009 г. до ПР, като към края на ПР е нараснал с 367 %, независимо че през този период потреблението в Съюза е нараснало само с 24 %. Посредством намаляването на единичната цена с 9 % в сравнение с 2008 г. и посредством подбиването на цените на промишлеността на Съюза с 20,2 % през ПР пазарният дял на вноса от Китай се е увеличил от 2008 г. до ПР с 60 % и е достигнал 14,6 %.
(514)
В същото време от 2008 г. до ПР като цяло обемът на продажбите от страна на производителите в Съюза на несвързани лица е намалял с 12 %. В периода на възстановяването на пазара от 2009 г. до ПР промишлеността на Съюза е успяла да увеличи обема на продажбите си на несвързани лица само с 13 %, но е загубила пазарен дял от 8 %, като по този начин се е възползвала само в ограничена степен от нарасналото потребление. Възстановилото се потребление се е отразило най-благоприятно върху вноса от Китай, при това в значително по-голяма степен, отколкото върху останалите участници на пазара.
(515)
Средните цени на вноса от КНР са спаднали с 9 % през разглеждания период. Независимо от тенденцията за повишаване на цените след рязкото им спадане през 2009 г., от 2009 г. до ПР те постоянно са били под равнището на цените на промишлеността на Съюза. Единичната цена за несвързани клиенти в Съюза е намаляла само с 3 %, което показва известна устойчивост спрямо натиска върху цените, упражняван посредством вноса от Китай. Въпреки това обаче тези цени очевидно са били поддържани за сметка на по-ниски обеми на продажбите и по-ниската рентабилност на тези продажби, тъй като те са намалели с 61 % от 6,7 % през 2008 г. на 2,6 % през ПР.
(516)
На основание изложеното по-горе беше направено заключението, че рязкото нарастване на субсидирания внос от КНР на цени, които постоянно подбиват цените на промишлеността на Съюза, е изиграло решаваща роля за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, като това е попречило на промишлеността на Съюза да се възползва в пълна степен от възстановеното потребление в Съюза.
6.3. ВЪЗДЕЙСТВИЕ НА ДРУГИ ФАКТОРИ
6.3.1. ВНОС ОТ ТРЕТИ ДЪРЖАВИ
Държава
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Южна Корея
Обем (в тонове)
228 123
226 568
173 935
237 164
Индекс (2008=100)
100
99
76
104
Пазарен дял (%)
4,4
5,8
3,8
4,9
Индекс (2008=100)
100
133
87
112
Ср. цена
901
727
846
903
Индекс (2008=100)
100
81
94
100
Индия
Обем (в тонове)
159 999
149 138
155 384
141 391
Индекс (2008=100)
100
93
97
88
Пазарен дял (%)
3,1
3,8
3,4
2,9
Индекс (2008=100)
100
125
111
95
Ср. цена
932
667
773
824
Индекс (2008=100)
100
72
83
88
Други държави
Обем (в тонове)
249 151
158 461
124 319
167 007
Индекс (2008=100)
100
64
50
67
Пазарен дял (%)
4,8
4,1
2,7
3,5
Индекс (2008=100)
100
85
57
72
Средна цена
951
809
924
955
Индекс (2008=100)
100
85
97
100
Общо за всички трети държави, с изключение на КНР
Обем (в тонове)
637 274
534 167
453 637
545 562
Индекс (2008=100)
100
84
71
86
Пазарен дял (%)
12,3
13,8
10,0
11,3
Индекс (2008=100)
100
112
81
92
Средна цена
929
735
842
898
Индекс (2008=100)
100
79
91
97
Източник:
Евростат
(517)
Докато вносът от КНР е съставлявал 56 % от целия внос в Съюза през ПР, други важни източници на внос са били Република Индия (Индия) (11 %) и Южна Корея (19 %). За разлика от вноса от КНР, вносът от Индия като цяло е намалял с 12 % през разглеждания период, а пазарният му дял се е свил с 5 % въпреки рязкото спадане на средната му цена с 12 %. Вносът от Южна Корея е нараснал само с 4 %, като средната цена е продължила да бъде на същото равнище както през 2008 г. Пазарният дял на вноса от Индия е бил 2,9 % през ПР, а делът на вноса от Южна Корея е бил 4,9 %.
(518)
Другият внос, който съставлява 14 % от общия внос, е намалял с 33 %, а средната му цена е продължила да бъде на същото равнище както през 2008 г.
(519)
Независимо че средната цена на целия друг внос е била под ценовото равнище на промишлеността на Съюза, въздействието на този внос, ако изобщо е налице, може да бъде само незначително. На първо място, Комисията не е получила доказателства, че вносът от други източници е извършван при несправедливи търговски условия. На второ място, за разлика от вноса от Китай, като цяло ценовото равнище на вноса от други основни източници е било по-устойчиво през целия разглеждан период, като това показва, че промишлеността на Съюза може успешно да се конкурира в пазарните сегменти с този внос. На трето място, вносът от други държави в общи линии е намалял в хода на разглеждания период и все още остава на по-ниско равнище и като цяло, и за основните държави износители поотделно. Освен това намаляващият пазарен дял на другия внос потвърждава, че този внос не е могъл да причини вреда на промишлеността на Съюза.
6.3.2. ЕКСПОРТНИ ПОКАЗАТЕЛИ НА ПРОМИШЛЕНОСТТА НА СЪЮЗА
2008 г.
2009 г.
2010 г.
ПР
Износ по данни на Евростат (в тонове)
669 790
612 204
580 477
605 760
Индекс (2008=100)
100
91
87
90
Средна цена (EUR/t)
1 068
937
995
1 092
Индекс (2008=100)
100
88
93
102
Износ на включените в извадката производители от Съюза
53 542
46 516
48 102
46 228
Индекс (2008=100)
100
87
90
86
Средни продажни цени (EUR/t)
1 086
826
984
1 132
Индекс (2008=100)
100
76
91
104
Източник:
Евростат и проверени отговори на въпросника
(520)
По данни на Евростат през разглеждания период общият износ на стоманени продукти с органично покритие от страна на промишлеността на Съюза за трети държави е намалял с 10 %. Средната цена обаче е била сравнително висока и се е повишила с 2 % през разглеждания период. Износът е представлявал 15 % от общото производство в Съюза и с това е спомогнал промишлеността на Съюза да реализира икономии от мащаба и да намали общите производствени разходи. Поради това може да се направи заключението, че не е възможно износната дейност на промишлеността на Съюза да е евентуална причина за съществената вреда.
(521)
Тази обща ситуация намира отражение при износа от включените в извадката производители в Съюза за несвързани клиенти в трети държави. През разглеждания период този износ е намалял с 14 %, но единичната износна цена постоянно е била по-висока (средно с 2 - 14 % в зависимост от годината) от цената в Съюза.
6.3.3. ВНОС ОТ КНР ОТ СТРАНА НА ЖАЛБОПОДАТЕЛИТЕ
(522)
В хода на разследването и след окончателното разгласяване бе изтъкнато, че жалбоподателите (посредством свързаните с тях дружества) сами са извършвали внос на разглеждания продукт от КНР, като се твърди, че този внос е съставлявал 20 - 40 % от общия внос от КНР. Не бяха представени обаче доказателства в подкрепа на това твърдение. В хода на разследването във връзка с тези твърдения посредством разглеждането на проверените данни от включените в извадката производители в Съюза беше установено, че през ПР тези производители са внесли само около 10 000 тона, което до голяма степен съответства на предоставените от жалбоподателя данни. Установено бе, че дружества, свързани с включените в извадката производители в Съюза, са внесли приблизително същия обем, което не е било разгласено в съответствие с член 29 от основния регламент. Заедно тези внесени количества представляват само 2 - 3 % от общия внос от КНР. Поради това не може да бъде направено заключението, че жалбоподателите са внасяли от КНР такива количества и по такъв начин, че да бъде поставено под въпрос собственото им положение на производители в Съюза по член 9, параграф 1, буква а) от основния регламент, или пък да причинят вреда на самите себе си. Поради това този аргумент се отхвърля.
6.3.4. ВЪТРЕШНО ПОТРЕБЛЕНИЕ И ПРОДАЖБИ ЗА ВЪТРЕШНО ПОТРЕБЛЕНИЕ
(523)
Някои от заинтересованите страни изтъкнаха, че понесената от промишлеността на Съюза вреда е причинена от участието ѝ в стопанската дейност надолу по веригата за производство на строителни материали (например плоскости тип „сандвич“, трапецовидни профили и т.н.), било то пряко или чрез свързани дружества в групите. По-специално беше посочено, че промишлеността на Съюза е предоставяла на свои предприятия надолу по веригата стоманени продукти с органично покритие на по-ниски цени, отколкото на несвързаните предприятия, като по този начин е „субсидирала“ своите предприятия в рамките на групата и им е предоставяла възможност да подбиват цените на конкурентите си в сегмента надолу по веригата.
(524)
Както бе посочено по-горе, средната стойност на вътрешното потребление и продажбите за вътрешно потребление на тон е била само с 3 % по-ниска от продажната цена на несвързани клиенти през ПР. Разследването показа, че по всяка вероятност вътрешното потребление и продажбите за вътрешно потребление сами са били косвено засегнати от нелоялната конкуренция посредством субсидирания внос. Ако, както се твърди, предприятията надолу по веригата са извлекли ползи, това е щяло да намери отражение в сравнението между цените за продажбите за вътрешно потребление и цените за несвързани клиенти. Поради това този аргумент се отхвърля.
(525)
След окончателното разгласяване CISA заяви отново, че промишлеността на Съюза предоставя на свои свързани предприятия надолу по веригата стоманени продукти с органично покритие на по-ниски цени, като по този начин подбива техните конкуренти надолу по веригата. Не бяха представени обаче доказателства, обосноваващи промяна в заключението на Комисията в съображение 524, т.е. че разликата в цената за свързаните и несвързаните продажби е малка (2 %) и че това не представлява случай на самопричинена вреда.
(526)
Също така CISA оспори данните относно производствените разходи за стоманени продукти с органично покритие и съответно цената на тези продукти за свързаните страни. С оглед на продажните цени за потопени в горещ разтвор галванизирани рулони, суровина за производството на стоманени продукти с органично покритие, CISA твърди, че производствените разходи за тях през ПР не могат да надвишат 900 EUR/тон.
(527)
Първо, не стана ясно до каква степен всички разходи, като например разходите ТОА и разходите за финансиране, са били включени в общите разходи, на които се позовава CISA. Второ, Комисията провери производствените разходи за стоманени продукти с органично покритие на всички включени в извадката производители от Съюза и се убеди, че пълните производствени разходи включват суровините, обработката, покритието, разходи ТОА, разходите за финансиране и т.н.
(528)
След това CISA заяви, че продажбата на стоманени продукти с органично покритие за свързаните страни се извършва на загуба и следователно причинява вреда на промишлеността на Съюза. Това твърдение се основава на сравнение между общите разходи за производство (978 EUR/тон) и средната цена на продажба за свързаните страни (965 EUR/тон).
(529)
Макар и наистина простото математическо сравнение да навежда на мисълта, че продажбите за свързаните страни се извършват на загуба, това би означавало, че промишлеността на Съюза прави същите разходи ТОА и други административни разходи за продажбите си за вътрешно потребление, както и за тези за несвързани клиенти. Както е посочено в съображение 493, продажбите за свързани лица са се извършвали въз основа на метода на надхвърлените разходи и следователно промишлеността на Съюза си е възстановявала разходите по тези продажби.
6.3.5. ИКОНОМИЧЕСКА КРИЗА
(530)
Икономическата криза и нейното въздействие върху строителната промишленост поне частично обяснява свиването на търсенето и натиска върху цените през разглеждания период. Както беше посочено по-горе, през 2009 г. потреблението се е свило с 25 %. От 2010 г. нататък обаче пазарът е започнал да се възстановява и от 2009 г. до края на ПР потреблението се е увеличило с 24 %.
(531)
При анализа на вредата и причинно-следствената връзка обаче беше направена разбивка на пазара за 2009 г. и за последващото възстановяване от 2009 г. до ПР. При анализа на вредата и причинно-следствената връзка беше ясно доказано, че вносът от КНР се е възползвал в пълна степен от възстановяващото се потребление и освен това постоянно е подбивал цените на промишлеността на Съюза - по тази причина, вместо всички участници на пазара да имат еднаква възможност за възстановяване след спада, те са били принудени непрекъснато да се борят за своето оцеляване.
(532)
След крайния срок за коментари по окончателното разгласяване една заинтересована страна обяви закриването на завод в Белгия, както и това, че поради форсмажорни обстоятелства обичайното производство и доставката от други мощности в Белгия срещат трудности. Според заинтересованата страна това показва липса на сигурност на доставките на стоманени продукти с органично покритие в Съюза и е основание да се разреши на вносителите и ползвателите свободно да избират произхода на своите СОП от Съюза и от Китай.
(533)
Тези аргументи се отхвърлят. Предвид на това, че използването на капацитета в Съюза е ниско, тук не става въпрос за проблем при доставките, тъй като промишлеността на Съюза разполага с достатъчен наличен капацитет. Във всеки случай закритите мощности в Белгия не са произвеждали стоманени продукти с органично покритие. Сигурността на доставките е, разбира се, от значение, но предложените в този случай мита нямат за цел да се преустановят доставките на СОП от Китай, а просто да се избегне тези доставки да бъдат предмет на дъмпингов внос на пазара на Съюза.
6.3.6. СТРУКТУРЕН СВРЪХКАПАЦИТЕТ
(534)
Някои от заинтересованите страни изтъкнаха, че причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза, която се състои от вертикално интегрирани стоманодобивни предприятия, е бил не вносът от КНР, а структурни проблеми на стоманодобивната промишленост в Съюза, като например нейния свръхкапацитет. Беше изтъкнато, че извършеното преди разглеждания период консолидиране на стоманодобивната промишленост е довело до свръхкапацитет, като евентуално претърпяната вреда е била последица от наличието на твърде голям брой производствени мощности.
(535)
Вярно е, че за производството на стоманени продукти с органично покритие е необходим значителен капитал, а постоянните разходи в тази промишленост са относително високи. Същевременно консолидирането на стоманодобивната промишленост, което се извърши преди началото на разглеждания период, не доведе до свръхкапацитет. След леко увеличаване на инсталираната мощност през 2009 г. производственият капацитет на промишлеността е спаднал през 2010 г. и отново през ПР. През ПР инсталираната мощност е била по-ниска от общото потребление на Съюза и ако търсенето през ПР се бе покачило до равнището си от 2008 г. и промишлеността на Съюза беше в състояние да се възползва от това растящо търсене, то използването на капацитета би било около 74 %.
(536)
Отрицателното влияние на свръхкапацитета може да бъде приписано само в малка степен на производителите на стоманени продукти с органично покритие в Съюза. На първо място, разследването показа, че промишлеността на Съюза очевидно е предприела мерки, за да поддържа ефективността си, тъй като производителността се е увеличила с 6 % в целия сектор. На второ място, непрекъснатите инвестиции в производствените линии и гъвкавостта при тяхното използване за производството на други продукти са спомогнали за реализирането на икономии от мащаба и намаляване на постоянните разходи. През разглеждания период във включените в извадката дружества използването на капацитета е намаляло с 18 %, а средните производствени разходи са се увеличили само с 6 %, като това увеличение включва и цените на суровините. Следователно не може да бъде направено заключението, че свръхкапацитетът може да наруши причинно-следствената връзка. Поради това този аргумент се отхвърля.
6.4. ЗАКЛЮЧЕНИЕ ОТНОСНО ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНАТА ВРЪЗКА
(537)
Бе установено, че е налице съществено увеличение в обема и пазарния дял на субсидирания внос с произход от КНР през разглеждания период, по-специално от 2009 г. до ПР. Бе констатирано също така, че този внос постоянно е подбивал цените, фактурирани от промишлеността на Съюза на пазара на Съюза, по-специално през ПР.
(538)
Този ръст на обема и пазарния дял на субсидирания внос на ниски цени от КНР е съвпаднал с отрицателните тенденции по отношение на икономическото състояние на промишлеността на Съюза. Това състояние се е влошило през ПР, когато независимо от възстановяващото се потребление промишлеността на Съюза не е била в състояние да си възвърне загубения пазарен дял и рентабилност. Други финансови показатели, като възвръщаемостта на инвестициите, са останали на равнището си от 2010 г., а заетостта е достигнала най-ниското си равнище.
(539)
Разглеждането на другите известни фактори, които са могли да причинят вреда на промишлеността на Съюза, показа, че тези фактори не са от такова естество, че да нарушат причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
(540)
Въз основа на горния анализ, надлежно разграничил и отделил последиците от всички известни фактори за състоянието на промишлеността на Съюза от вредното въздействие на субсидирания износ, се стигна до заключението, че субсидираният внос от КНР е причинил съществена вреда на промишлеността на Съюза по смисъла на член 8, параграф 6 от основния регламент.
7. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
7.1. ПРЕДВАРИТЕЛНИ БЕЛЕЖКИ
(541)
В съответствие с член 31 от основния регламент институциите разгледаха дали, въпреки гореизложените констатации, има убедителни причини за заключението, че не е в интерес на Съюза да предприеме изравнителни мерки. Анализът на интереса на Съюза се основаваше на преценка на съвкупността от различните намесени интереси, включително тези на промишлеността на Съюза, на вносителите и на ползвателите на разглеждания продукт.
7.2. ИНТЕРЕС НА ПРОМИШЛЕНОСТТА НА СЪЮЗА
(542)
Промишлеността на Съюза като цяло е съставена от 22 известни производители, които представляват цялото производство на стоманени продукти с органично покритие в Съюза. Тези производители са установени в различни държави членки на Съюза и наемат пряко повече от 5 400 работници във връзка със сходния продукт.
(543)
Нито един от производителите не възрази срещу започването на разследването. Както се вижда от макроикономическите показатели по-горе, в цялата промишленост на Съюза е отбелязано влошаване на състоянието и отрицателно въздействие на субсидирания внос.
(544)
Промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, причинена от субсидирания внос от КНР. Всички показатели за вреда показват негативна тенденция на развитие през разглеждания период. По-специално сериозно са били засегнати показателите за вреда, свързани с финансовите резултати на производителите в Съюза, като рентабилност, паричен поток и възвръщаемост на инвестициите. При липсата на мерки е твърде вероятно икономическото състояние на промишлеността на Съюза да се влоши допълнително.
(545)
Очаква се налагането на изравнителни мита да възстанови справедливите условия за търговия на пазара на Съюза, което ще позволи на промишлеността на Съюза да изравни цените на стоманените продукти с органично покритие, така че да отразяват разходите по различните компоненти и пазарните условия. Може да се очаква, че налагането на изравнителни мерки ще позволи на промишлеността на Съюза да си възвърне поне част от изгубения през разглеждания период пазарен дял, което ще окаже положително въздействие върху нейната рентабилност и цялостното ѝ финансово състояние.
(546)
В случай че не бъдат наложени мерки, може да се очакват нови загуби на пазарен дял, а рентабилността на промишлеността на Съюза ще продължи да се влошава. Това положение не би могло да се задържи в средносрочен и дългосрочен план. Освен това е вероятно някои отделни производители да бъдат принудени да закрият производствените си мощности, тъй като са отчели загуби през разглеждания период. С оглед на претърпените загуби и високия дял на инвестиции в производството, извършени в началото на разглеждания период, може да се очаква, че повечето производители в Съюза няма да бъдат в състояние да възвърнат своите инвестиции, в случай че не бъдат наложени мерки.
(547)
Поради това бе направено заключението, че налагането на изравнителни мита ще бъде в интерес на промишлеността на Съюза.
7.3. ИНТЕРЕС НА ПОЛЗВАТЕЛИТЕ И ВНОСИТЕЛИТЕ
(548)
Както беше посочено в съображение 14, петима вносители заявиха интерес, но само двама от тях изпратиха отговори на въпросника. От приблизително 100 ползватели, изброени в жалбата, 19 се представиха и заявиха своя интерес от процедурата. Впоследствие десет дружества представиха отговори на въпросника.
(549)
Най-активните ползватели и вносители представиха съвместно писмени становища, а в хода на разследването бяха проведени няколко изслушвания. По-долу е направен анализ на основните им аргументи във връзка с налагането на мерките.
(550)
След окончателното разгласяване бяха получени коментари от страна на вносителите и други заинтересовани страни. Не бяха предоставени обаче нови елементи с изключение на онези, посочени по-долу.
7.3.1. КОНКУРЕНЦИЯ НА ПАЗАРА НА СЪЮЗА
(551)
Ползвателите и вносителите заявиха, че пазарът на стоманени продукти с органично покритие в Съюза не е достатъчно конкурентен и вносът от КНР е бил необходим, така че дружествата, които внасят и използват стоманени продукти с органично покритие, да разполагат с по-добри позиции при воденето на търговски преговори. Също така те изказаха предположението, че промишлеността на Съюза е участвала в олигополни договорености с цел контролиране на пазара. Производителите на Съюза се конкурират на едни и същи пазари и често продават на едни и същи клиенти или взаимно на своите дружества от строителната промишленост. Като се има предвид, че не бяха предоставени доказателства освен единични жалби за трудности при договарянето на цените, както и че наред с петте групи производители в Съюза, които поддържат жалбата, в Съюза извършват дейност още 11 производители на СОП, някои от които са много големи, а също и многообразието на източниците на внос, това твърдение бе отхвърлено.
7.3.2. НЕДОСТИГ НА ДОСТАВКИТЕ
(552)
Ползвателите и вносителите заявиха също, че налагането на мерки по отношение на вноса от Китай би довело до недостиг на стоманени продукти с органично покритие на пазара на Съюза. Като се има предвид описаното по-горе многообразие на източниците за доставка, както и свободният производствен капацитет на промишлеността на Съюза, не може да се счита за вероятно да настъпи такъв недостиг. Поради това този аргумент се отхвърля.
7.3.3. ЗАКЛЮЧЕНИЕ ОТНОСНО ИНТЕРЕСА НА ПОЛЗВАТЕЛИТЕ И ВНОСИТЕЛИТЕ
(553)
Десетимата съдействащи ползватели са осъществили 7 % от общия внос от Китай през ПР. Разследването показа, че всички ползватели разполагат с различни източници за доставка. Покупките от КНР са представлявали средно около 15 % от общо направените покупки на стоманени продукти с органично покритие; освен това най-големите обеми са били с източник производителите в Съюза (73 %), а 12 % са били внесени от други трети държави. Тъй като разглежданият продукт е високо стандартизиран, значението на обвързаността на клиентите е по-скоро относително - когато става въпрос за качеството на продукта, както ползвателите, така и вносителите могат много лесно да сменят източника за доставки.
(554)
Разследването показа, че всички съдействащи ползватели с изключение на един са отчели рентабилност в сектора, в който се използва разглежданият продукт, като през ПР тяхната рентабилност е варирала между 1 % и 13 % в зависимост от дружеството. Рентабилността на тези предприятия не е зависела в значителна степен от вноса на разглеждания продукт от КНР.
(555)
Въз основа на предоставените от ползвателите отговори на въпросника беше оценено възможното въздействие на предлаганите мерки. Дори да се предположи, че ще настъпи малко вероятното най-неблагоприятно развитие за съдействащите ползватели, т.е. те да не могат да предадат повишението на цените и да бъдат задължени да внасят от КНР същите обеми, както през ПР, въздействието на равнището на митата върху техните производствени разходи би се изразило в повишение между 1 % и 5 %, а върху рентабилността - с намаляване с 1 - 2,8 процентни пункта за по-голямата част от вноса и с около 4 процентни пункта за вноса с налагането на остатъчно мито. По-вероятно обаче е въздействието да бъде в много по-малка степен от описаното. Вносът от КНР представлява по-скоро малка част от стопанската дейност на ползвателите и може да се очаква, че увеличението на цените вследствие на изравнителните мерки ще бъде сравнително лесно предадено. Освен това поради това, че много от производителите в Съюза разполагат със значителни алтернативни източници на внос, по отношение на които не се прилагат мерки, като например Индия и Южна Корея, очаква се, че цените на пазара след налагането на мерките ще отразят и тези фактори.
(556)
През ПР двамата съдействащи вносители са осъществили около 6 % от общия внос от КНР, като точният обем не е могъл да бъде разгласен в съответствие с член 29 от основния регламент. Подобно на ползвателите, вносителите също са продължавали да разполагат с различни източници за доставка наред с КНР. Освен това беше установено, че е възможно рентабилността на вносителите да бъде засегната в по-голяма степен от мерките, отколкото рентабилността на ползвателите, ако те продължават да внасят по същата схема, както през ПР. На практика обаче в качеството си на търговци вносителите имат склонност да проявяват дори по-голяма гъвкавост, отколкото ползвателите, и е много вероятно те първи да започнат да използват алтернативни източници за доставка.
(557)
Част от ползата, която извличат ползвателите и вносителите от вноса от Китай, всъщност произтича от практикуваната от китайските износители нелоялна ценова дискриминация и е възможна поради нея, а не поради естествено конкурентно предимство. Поради това възстановяването на равните възможности на пазара на Съюза посредством коригиране на произтичащото от субсидирания внос нарушаване на търговията всъщност ще предостави възможност на пазара на СОП отново да бъдат налице здравословни, основани на пазарната икономика динамични процеси и ценови тенденции, без същевременно да се поставят в неблагоприятно положение други участници (ползватели, производители и крайни потребители), които не могат да реализират непосредствена полза от субсидирания внос.
7.4. ЗАКЛЮЧЕНИЕ ОТНОСНО ИНТЕРЕСА НА СЪЮЗА
(558)
С оглед на гореизложеното бе направено заключението, че въз основа на наличната информация във връзка с интереса на Съюза не съществуват убедителни доводи срещу налагането на мерки върху вноса на разглеждания продукт с произход от КНР.
8. ОКОНЧАТЕЛНИ ИЗРАВНИТЕЛНИ МЕРКИ
8.1. РАВНИЩЕ НА ОТСТРАНЯВАНЕ НА ВРЕДАТА
(559)
Предвид направените заключения по отношение на субсидирането, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза следва да бъдат наложени изравнителни мерки, за да се предотврати причиняването на допълнителна вреда за промишлеността на Съюза от субсидирания внос.
(560)
За определянето на нивото на тези мерки бяха взети под внимание установеният процент на субсидията и размерът на митото, необходимо за отстраняване на вредата, претърпяна от промишлеността на Съюза.
(561)
При изчисляване на размера на митото, необходимо за отстраняване на последиците от вредоносното субсидиране, бе счетено, че всички мерки следва да предоставят възможност на промишлеността на Съюза да покрива своите производствени разходи и да реализира печалба преди облагане с данъци, каквато с основание може да се очаква да бъде реализирана при продажбата на сходен продукт в Съюза от предприятие в този сектор при нормални условия на конкуренция, т.е. при отсъствие на субсидиран внос. Счита се, че за основа на печалбата, която би могла да бъде реализирана, ако не е налице субсидиран внос, следва да се приеме 2008 г., когато вносът от Китай е бил по-слабо разпространен на пазара на Съюза. Затова беше прието, че процент на печалбата в размер на 6,7 % от оборота би могъл да се счита за целесъобразен минимум, който промишлеността на Съюза би могла да очаква да реализира при отсъствието на вредоносно субсидиране.
(562)
На тази основа беше изчислена невредоносна за промишлеността на Съюза цена на сходния продукт. Тази невредоносна цена беше получена чрез прибавяне на гореспоменатия процент на печалбата от 6,7 % към производствените разходи.
(563)
Необходимото увеличение на цената впоследствие беше определено въз основа на сравнение на среднопретеглената цена на вноса на съдействащите производители износители в КНР, надлежно коригирана за разходите по вноса и митата, с невредоносната цена на промишлеността на Съюза в рамките на пазара на Съюза през ПР. Всяка разлика, произтичаща от това сравнение, след това беше изразена като процент от средната CIF стойност на вноса на сравнените видове.
(564)
След окончателното разгласяване заинтересованите страни оспориха използването на референцията 6,7 % като целева печалба на промишлеността на Съюза и избора на 2008 г. като представителна година за рентабилност. Твърдението обаче, че реализираната през 2008 г печалба от страна на промишлеността на Съюза е била повлияна от финансовата криза, което превръща 2008 г. в изключителна, изглежда сочи към аргумента, че реализираната през 2008 г. печалба е по-ниска от онази, която се очаква от промишлеността през нормална година. Този аргумент се отхвърля, тъй като няма предоставени доказателства относно това, каква би била печалбата на промишлеността на Съюза през 2008 г., ако не бе имало финансова криза.
(565)
Заинтересованите страни изтъкнаха също и факта, че обемът на вноса от Китай е достигнал най-ниското си равнище през 2009 г., а не през 2008 г. Предвид на това обаче, че промишлеността на Съюза не е реализирала печалби през 2009 г., е невъзможно данните от 2009 г. да бъдат определени за целева печалба на промишлеността на Съюза.
(566)
CISA изтъкна освен това, че печалбата от несвързани клиенти през 2008 г. не би могла да се използва за целева печалба, тъй като през тази година се наблюдават най-големите разлики в цените на продажбите на свързани и несвързани клиенти. Аргументът бе отхвърлен, тъй като разликата в цените не е релевантна при изчисляването на печалбата от продажбите на несвързани клиенти.
(567)
След това CISA предложи целевата печалба от продажбите на стоманени продукти с органично покритие на несвързани лица в Съюза да се основава на средната обща печалба на мултинационалното дружество ArcelorMittal за годините 2010 и 2011. Това предложение бе отхвърлено, тъй като не бе счетено за достоверен източник за печалбите по отношение на стоманените продукти с органично покритие в Съюза в отсъствие на дъмпингов внос, защото е очевидно, че печалбата, реализирана от цялата група ArcelorMittal на световно равнище, не е представителна за печалбата от продажбите на стоманени продукти с органично покритие в Съюза.
(568)
Една от заинтересованите страни оспори използваната от Комисията методология за изчисляване на маржа на подбиване. Това оспорване обаче бе основано на погрешното схващане, че Комисията е изчислила маржа на подбиване чрез изваждането на средната печалба на промишлеността на Съюза през ПР (2,6 %) от пазарната цена за достигане до прага на рентабилност (т.е. цена, която би довела до нулева печалба) и след това е добавила целевата печалба към въпросния праг на рентабилност.
(569)
Маржът на подбиване е изчислен от Комисията чрез добавяне на целевата печалба към производствените разходи за всеки вид продукт. Предложената от тази заинтересована страна методология е погрешна, тъй като средната печалба от 2,6 % не е била автоматично постигана при всяка продажба на всеки модел от всички дружества, чиито данни са били използвани.
(570)
Една от заинтересованите страни оспори също изчисленията на Комисията по отношение на вредата. Предвид на това, че въпросната страна не е имала пълен достъп до данните, използвани от Комисията за изчисляване на маржа на вредата, тя се е опитала да извърши тези изчисления от своя страна въз основа на разбирането си за разликата в пазарните цени на субстратите с алуминиево-цинково покритие и субстратите с цинково покритие, която според нея е възлязла на 50 USD за тон. Това „преизчисляване“ въз основа на непълни данни е довело до по-нисък марж на вредата, отколкото маржа, изчислен и разгласен от Комисията.
(571)
Техните аргументи бяха отхвърлени, тъй като заявената разлика в цените не бе потвърдена при анализа на цялостните данни от производителите износители и от промишлеността на Съюза. Следователно трябва да се подчертае, че използваните от заинтересованата страна данни са били непълни и поради това недостоверни при възпроизвеждането на изчисленията на Комисията по отношение на вредата.
8.2. ОКОНЧАТЕЛНИ МЕРКИ
(572)
С оглед на направените заключения по отношение на субсидирането, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза и в съответствие с член 15 от основния регламент следва да бъде наложено окончателно изравнително мито върху вноса на стоманени продукти с органично покритие с произход от КНР на равнището на установения процент на субсидията или маржа на вредата, което от двете е по-ниско, в съответствие с правилото за по-ниското мито. В конкретния случай митническата ставка следва да бъде определена съответно на равнището на установения процент на субсидиите. Въз основа на посоченото по-горе размерът на митата, които ще бъдат наложени, се определя както следва:
Наименование на дружеството
Процент на субсидията (%)
Марж на вредата (%)
Изравнително мито (%)
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
55,8
29,7
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
29,7
23,8
Union Steel China
26,8
13,7
13,7
Други съдействащи дружества
26,8
43,0
26,8
Остатъчно мито
44,7
58,3
44,7
(573)
Индивидуалните ставки на изравнителното мито за отделните дружества, посочени в настоящия регламент, бяха определени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Поради това те отразяват състоянието, констатирано по време на разследването по отношение на тези дружества. Така тези ставки (за разлика от митото, което се прилага в национален мащаб за „всички останали дружества“) са приложими изключително за вноса на продукти с произход от засегнатата държава и произведени от съответните дружества, т.е. от посочените конкретни правни субекти. Внасяните продукти, произведени от което и да е друго дружество, което не е конкретно посочено в член 1 със своето наименование и адрес, включително и от субектите, свързани с конкретно посочените, не могат да се ползват от тези ставки и подлежат на обмитяване по ставката, приложима за „всички останали дружества“.
(574)
Всяко искане за прилагането на индивидуална ставка на изравнително мито (напр. при промяна в наименованието на субекта или при създаване на нови структури за производство и продажби), следва да бъде отправено до Комисията (104), с цялата съответна информация, по-специално всякакви изменения в дейностите на дружеството, свързани с производството, вътрешните продажби и износа, произтекли във връзка с тази промяна в наименованието или тази промяна в структурите за производство и продажби. При необходимост след това регламентът ще бъде съответно изменен чрез актуализиране на списъка на дружествата, към които се прилагат индивидуални митнически ставки.
(575)
За да се обезпечи правилното прилагане на изравнителното мито, нивото на остатъчното мито следва да се прилага не само за неоказващите съдействие производители износители, но и за онези производители, които не са имали никакъв износ за Съюза през ПР,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно изравнително мито върху вноса на някои стоманени продукти с органично покритие, т.е. плоско валцувани продукти от нелегирана или легирана стомана (с изключение на неръждаема стомана), които са боядисани, лакирани или покрити с пластмаса поне от едната страна, с изключение на т. нар. плоскости тип „сандвич“, от вида, който се използва в строителството и се състои от два външни метални листа с притисната между тях стабилизираща сърцевина от изолиращ материал, както и с изключение на продуктите със завършващо покритие от цинков прах (богата на цинк боя с тегловно съдържание на цинк 70 % или повече), класирани понастоящем в кодове по КН ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 (кодове по ТАРИК 7210708011, 7210708091, 7212408001, 7212408021, 7212408091, 7225990011, 7225990091, 7226997011 и 7226997091) с произход от Китайската народна република.
2. Ставката на окончателното изравнително мито, приложима към нетната цена франко границата на Съюза преди обмитяване на продукта, описан в параграф 1 и произвеждан от посочените по-долу дружества, е както следва:
Дружество
Мито (%)
Допълнителен код по ТАРИК
Union Steel China
13,7
B311
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
B312
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
B313
Angang Steel Company Ltd.
26,8
B314
Baoutou City Jialong Metal Works Co., Ltd.
26,8
B317
Changshu Everbright Material Technology Co., Ltd.
26,8
B318
Changzhou Changsong Metal Composite Material Co., Ltd.
26,8
B319
Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd.
26,8
B321
Jigang Group Co., Ltd.
26,8
B324
Maanshan Iron & Steel Company Limited
26,8
B325
Qingdao Hangang Color Coated Sheet Co., Ltd.
26,8
B326
Shandong Guanzhou Co., Ltd.
26,8
B327
Shenzen Sino Master Steel Sheet Co,.Ltd.
26,8
B328
Tangshan Iron & Steel Group Co., Ltd.
26,8
B329
Tianjin Xinyu Color Plate Co., Ltd.
26,8
B330
Wuhan Iron and Steel Company Limited
26,8
B331
Zhejiang Tiannu Color Steel Co., Ltd.
26,8
B334
Всички останали дружества
44,7
B999
3. Освен когато е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 март 2013 година
A TANÁCS 215/2013/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2013. március 11.)
a Kínai Népköztársaságból származó egyes szerves bevonatú acéltermékek behozatalára vonatkozó kiegyenlítő vám kivetéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló 597/2009/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 15. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
1. AZ ELJÁRÁS
1.1. AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSA
(1)
Az Európai Bizottság (a továbbiakban: a Bizottság) 2012. február 22-én az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítésben (2) (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló értesítés) bejelentette a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: Kína vagy az érintett ország) származó egyes szerves bevonatú acéltermékek Európai Unióba történő behozatalára vonatkozó szubvencióellenes eljárás megindítását.
(2)
A szubvencióellenes eljárást az egyes szerves bevonatú acéltermékek uniós gyártásának ebben az esetben több mint 70 %-át képviselő termelők nevében az Eurofer (a továbbiakban: a panaszos) 2012. január 9-én benyújtott panaszát követően indították meg. A panasz meggyőző bizonyítékot tartalmazott az említett termék támogatására és az ebből származó jelentős kárra vonatkozóan, amit az eljárás megindításához elégségesnek ítéltek.
(3)
A Bizottság az eljárás megindítását megelőzően és az alaprendelet 10. cikkének (7) bekezdésével összhangban értesítette a Kínai Népköztársaság kormányát (a továbbiakban: a kínai kormány), hogy dokumentumokkal megfelelően alátámasztott panasz érkezett hozzá, amely szerint a Kínából származó egyes szerves bevonatú acéltermékek támogatott behozatala jelentős kárt okoz az uniós gazdasági ágazatnak. A Bizottság konzultációt kezdeményezett a kínai kormánnyal annak érdekében, hogy a panasz tartalma tekintetében tisztázzák a helyzetet, és kölcsönösen elfogadott megoldást találjanak. A kínai kormány elfogadta a felkérést, és ezt követően megtartották a konzultációkat. A konzultációk során nem sikerült kölcsönösen elfogadható megoldást találni. Ugyanakkor kellő mértékben figyelembe vették a kínai kormányzati hatóságoknak a panaszban szereplő állításokkal kapcsolatos észrevételeit, melyek a támogatási rendszerek kiegyenlíthetőségének hiányára vonatkoztak. A konzultációkat követően a kínai kormány beadványokat nyújtott be.
1.2. DÖMPINGELLENES ELJÁRÁS
(4)
Az Európai Bizottság 2011. december 21-én az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítésben (3) bejelentette a Kínából származó egyes szerves bevonatú acéltermékek Európai Unióba történő behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárás megindítását.
(5)
A Bizottság 2012. szeptember 20-án a 845/2012/EU rendelettel (4) ideiglenes dömpingellenes vámot vetett ki a Kínából származó egyes szerves bevonatú acéltermékek behozatalára vonatkozóan.
(6)
Az ennek a szubvencióellenes vizsgálatnak, illetve a párhuzamosan folyó dömpingellenes vizsgálatnak a keretében végzett kárelemzések megegyeznek, mivel az uniós gazdasági ágazat fogalommeghatározása és az azt képviselő uniós gyártók mindkét vizsgálatban azonosak, és a vizsgálati időszak is megegyezik. Ezért a kárral kapcsolatban bármelyik eljárás során tett észrevételeket mindkét vizsgálatban figyelembe vették.
1.3. AZ ELJÁRÁSBAN ÉRINTETT FELEK
(7)
A Bizottság az eljárás megindításáról hivatalosan értesítette a panaszost, más ismert uniós gyártókat, az ismert kínai exportáló gyártókat, a közismerten érintett importőröket, kereskedőket, felhasználókat, szállítókat és szövetségeket, valamint Kína képviselőit. Az érdekeltek lehetőséget kaptak arra, hogy az eljárás megindításáról szóló értesítésben megállapított határidőn belül írásban ismertessék álláspontjukat vagy szóbeli meghallgatást kérjenek.
(8)
Figyelembe véve azt, hogy sok az exportáló gyártó, uniós gyártó és független importőr érintett, a Bizottság minden ismert exportáló gyártót és független importálót felkért arra, hogy jelentkezzen a Bizottságnál, és az eljárás megindításáról szóló értesítésben foglaltaknak megfelelően szolgáltasson alapinformációkat a 2010. október 1. és 2011. szeptember 30. közötti időszakban az érintett termékre vonatkozó tevékenységéről. Ezt a tájékoztatást a Bizottság az alaprendelet 27. cikke alapján kérte annak érdekében, hogy el tudja dönteni, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, akkor ki tudja választani a mintákat. A Bizottság a kínai hatóságokkal is konzultált.
(9)
Kezdetben 19 kínai exportáló gyártó vagy gyártói csoport szolgáltatta a kért információkat és járult hozzá ahhoz, hogy szerepeljen a mintában. Az exportáló gyártóktól kapott információk alapján és az alaprendelet 27. cikkével összhangban, a Bizottság először három exportáló gyártóból vagy exportáló gyártók csoportjából álló mintát javasolt. A mintába felvett egyik exportáló gyártó azonban elállt az együttműködéstől. Következésképpen a helyére a második legnagyobb, Unióba irányuló exportvolumennel rendelkező exportáló gyártó került. Az értesítést követően azonban ez az exportáló gyártó is elállt az együttműködéstől.
(10)
Az eljárás további késleltetésének elkerülése érdekében a Bizottság úgy döntött, hogy a mintát az Unióba irányuló legnagyobb exportvolumennel rendelkező két exportáló gyártói csoportra, azaz a Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd. vállalatra és kapcsolt vállalkozásaira, valamint a Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd. vállalatra és kapcsolt vállalkozásaira korlátozza. Az e csoportok, valamint a mintában nem szereplő összes együttműködő exportáló gyártó számára nyújtott támogatás szintjének az alaprendelet 15. cikkének (2) és (3) bekezdésében előírtak szerinti meghatározásának alapja az exportáló gyártók e két csoportjából álló minta.
(11)
Ami az uniós gyártókat illeti, a Bizottság az eljárás megindításáról szóló értesítésben bejelentette, hogy ideiglenesen kiválasztott egy uniós gyártókból álló mintát. Ezt a mintát hat olyan uniós gyártó alkotta, amelyekről a Bizottság tudta, hogy gyártják a hasonló terméket, és az értékesítések, a termelés volumene, a méret és az Unión belüli földrajzi elhelyezkedés alapján kerültek kiválasztásra. A mintába felvett uniós gyártók az uniós termelésnek 46 %-át, az uniós értékesítésnek pedig 38 %-át tették ki. Az eljárás megindításáról szóló értesítésben az érdekelt feleket is felhívták, hogy ismertessék az ideiglenes mintával kapcsolatos álláspontjukat. Az egyik uniós gyártó kijelentette, hogy nem kíván szerepelni a mintában, és azt a következő legnagyobb gyártóval váltották fel.
(12)
Öt független importőr nyújtotta be a kért információkat és egyezett bele abba, hogy felvegyék a mintába. Az együttműködő importőrök kis számára tekintettel a Bizottság végül nem tartotta szükségesnek a mintavételt.
(13)
A Bizottság kérdőíveket küldött Kína képviselőinek, a mintába felvett két kínai exportáló gyártónak, 14 másik kínai exportáló gyártónak, amelyek ezt kérték, a mintába felvett hat uniós gyártónak, az öt együttműködő uniós importőrnek, valamint az ismert felhasználóknak.
(14)
Válasz Kína képviselőitől, kilenc kínai exportáló gyártótól és velük kapcsolatban álló vállalattól, a mintába felvett hat uniós gyártótól, két független importőrtől és tíz felhasználótól érkezett.
(15)
A Bizottság megvizsgálta és ellenőrizte az uniós érdek tekintetében kárt okozó támogatás megállapításához szükséges valamennyi információt. A következő állami hatóságoknál és az alábbi vállalatok telephelyén került sor ellenőrző látogatásokra:
a)
A Kínai Népköztársaság kormánya
-
Kínai Kereskedelmi Minisztérium, Peking, Kína
b)
Uniós gyártók
-
ArcelorMittal Belgium, Belgium, és a vele kapcsolatban álló értékesítő vállalat, az ArcelorMittal Flat Carbon Europe SA, Luxemburg
-
ArcelorMittal Poland, Lengyelország
-
ThyssenKrupp Steel Europe AG, Németország
-
voestalpine Stahl GmbH és voestalpine Stahl Service Center GmbH, Ausztria
-
Tata Steel Maubeuge SA (korábbi nevén Myriad SA), Franciaország
-
Tata Steel UK Ltd, Egyesült Királyság
c)
Exportáló gyártók csoportjai (és a velük kapcsolatban álló vállalkozások) Kínában
-
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd és a vele kapcsolatban álló vállalkozások: Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd, Zhangjiagang Wanda Steel Strip Co., Ltd, Jiangsu Huasheng New Construction Materials Co. Ltd és a Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd;
-
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd és a vele kapcsolatban álló Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Company Ltd;
d)
Uniós importőrök
-
ThyssenKrupp Mannex, Németország
-
Macrometal, Hamburg, Németország.
(16)
A későbbiekben valamennyi fél tájékoztatást kapott azokról a főbb tényekről és szempontokról, amelyek alapján a Bizottság a Kínából származó egyes szerves bevonatú acéltermékek behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám elrendelésére kívánt javaslatot tenni (a továbbiakban: a végleges nyilvánosságra hozatal). A felek számára határidőt biztosítottak ahhoz, hogy a végleges nyilvánosságra hozatallal kapcsolatban közölhessék észrevételeiket.
(17)
Az érdekelt felek észrevételeit mérlegelték és indokolt esetben figyelembe vették.
1.4. VIZSGÁLATI IDŐSZAK ÉS FIGYELEMBE VETT IDŐSZAK
(18)
A támogatás és a kár vizsgálata 2010. október 1-jétől2011. szeptember 30-ig terjedő időszakra (a továbbiakban: vizsgálati időszak) vonatkozott. A kár felmérése szempontjából fontos tendenciák vizsgálata a 2008. január 1. és a vizsgálati időszak vége közötti időszakot foglalta magában (a továbbiakban: a figyelembe vett időszak).
2. ÉRINTETT TERMÉK ÉS HASONLÓ TERMÉK
2.1. AZ ÉRINTETT TERMÉK
(19)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben a vizsgálat tárgyát képező terméket egyes szerves bevonatú acéltermékek alkotják, például síkhengerelt termékek ötvözött vagy ötvözetlen acélból (kivéve a rozsdamentes acélt), legalább az egyik oldalon festve, lakkozva vagy műanyaggal bevonva, az olyan, úgynevezett szendvicspanelek kivételével, amelyeket épületekben alkalmaznak, és két külső fémlemezből állnak, köztük stabilizáló magként szigetelőanyaggal, és kivéve azon termékeket, amelyek végső bevonata cinkpor tartalmú (olyan, cinkben gazdag festék, amely legalább 70 tömegszázalék cinket tartalmaz).
2.2. TERMÉKEK KIZÁRÁSÁRA IRÁNYULÓ KÉRELMEK
(20)
A China Iron and Steel Association, két importőr és két felhasználó öt terméktípus kizárását javasolta. Ezeket a kérelmeket a következőképpen elemezték ki:
2.2.1. KRÓMMAL VAGY ÓNNAL BEVONT SZERVES BEVONATÚ ACÉLTERMÉKEK
(21)
A szerves bevonatú acéltermékek egyik felhasználója kérelmet nyújtott be arra vonatkozóan, hogy a termékek köréből zárják ki a krómmal vagy ónnal bevont hordozóréteggel rendelkező szerves bevonatú acéltermékeket. A vizsgálat megállapította, hogy a króm vagy ón fémbevonat ezt a terméktípust fizikai és technikai értelemben eltérővé teszi a vizsgálat tárgyát képező szerves bevonatú acéltermékektől. Ezenkívül a króm vagy ón fémbevonatú hordozóréteggel rendelkező, szerves bevonatú acéltermékeket szinte kizárólag az élelmiszer-csomagolási ágazatban és kábelgyártásban használják. Végül az uniós gazdasági ágazat közölte, hogy a fent említett terméktípust nem kívánja bevonni a vizsgálatba. A fenti okok miatt a króm vagy ón fémbevonatú hordozóréteggel ellátott szerves bevonatú acéltermékek nem szerepelnek a vizsgált termékek körében.
2.2.2. SZERVES VAGY SZERVETLEN VÉDŐALAPOZÓVAL BEVONT, MELEGEN HENGERELT LEMEZEK
(22)
Ezt a kérelmet elutasították, mert ezek a termékek nem tartoznak a vizsgálat tárgyát képező KN-kódok alá. A festés vagy a bevonás csak a korrózióvédelmet szolgálja, ezért a 7208 KN-kód alá tartozik, nem pedig a 7210 KN-kód alá. A szerves vagy szervetlen védőalapozóval bevont, melegen hengerelt lemezek nem kerültek be a termékkörbe, és ezért nem is lehet azokat onnan kivenni.
2.2.3. 0,6 MM ÉS 2 MM KÖZÖTTI VASTAGSÁGÚ HORDOZÓRÉTEGGEL ELLÁTOTT, SZERVES BEVONATÚ ACÉLTERMÉKEK
(23)
A CISA és két importőr kérte a kínai import 5-10 %-át kitevő, 0,6 mm és 2 mm közötti vastagságú hordozóréteggel ellátott, szerves bevonatú acéltermékek termékkörből való kizárását azt állítva, hogy a kínai kivitel és az uniós gazdasági ágazat között csak a 0,25 mm és 0,6 mm vastagságú hordozóréteggel ellátott, szerves bevonatú acéltermékek tekintetében áll fenn közvetlen verseny.
(24)
A kérelmet elutasították, mivel mindkét kínai exportőr és az uniós gazdasági ágazat is gyárt és értékesít 0,6 mm és 2 mm közötti vastagságú hordozóréteggel ellátott, szerves bevonatú acéltermékeket, ezért e termékek nyilvánvalóan versenyben állnak egymással. Nem nyújtottak be bizonyítékot arra vonatkozóan, hogy a 0,6 milliméternél vastagabb hordozóréteggel ellátott, szerves bevonatú acéltermékek nem versenytársai a 0,6 milliméternél vékonyabb hordozóréteggel ellátott, szerves bevonatú acéltermékeknek, és hogy ezért ez más terméktípusnak minősülne. A 0,6 milliméternél vékonyabb hordozóréteggel ellátott, szerves bevonatú acéltermékek azonos alapvető fizikai és műszaki jellemzőkkel bírnak, ennélfogva azonos terméknek minősülnek.
2.2.4. ALUMÍNIUM-CINK ÖTVÖZET BEVONATÚ HORDOZÓRÉTEGGEL ELLÁTOTT, SZERVES BEVONATÚ ACÉLTERMÉKEK
(25)
A két importőr azt állította, hogy csak négy uniós gyártó rendelkezik engedéllyel e terméktípus gyártására, és azt ténylegesen mindössze egy vállalat gyártja. Ezenkívül azt állították, hogy ez a termék a termékjellemzők tekintetében eltér a cinkbevonattal ellátott, szerves bevonatú acéltermékektől.
(26)
Ezt a kérelmet elutasították, mivel a két terméktípus felcserélhető az egymást átfedő felhasználási területeken, és a vizsgálati időszak alatt legalább két együttműködő uniós gyártó gyártotta ezt a terméktípust. Meg kell jegyezni, hogy a vizsgálati időszak alatt ezt a terméktípust csak egy együttműködő kínai exportáló gyártó exportálta az Unióba.
2.2.5. CINKÖTVÖZET-BEVONATÚ HORDOZÓRÉTEGGEL ELLÁTOTT, SZERVES BEVONATÚ ACÉLTERMÉKEK
(27)
Ezt a kérelmet elutasították, mert - szemben az egyik felhasználó állításával - ezt a terméket számos uniós gyártó állítja elő és értékesíti jelentős mennyiségben, és e termék és a szerves bevonatú acéltermékek más típusai ugyanazokkal az alapvető fizikai és műszaki jellemzőkkel és végfelhasználási területekkel rendelkeznek.
2.3. A VIZSGÁLT TERMÉKEK KÖRÉNEK BŐVÍTÉSE IRÁNTI KÉRELEM
(28)
Az egyik szövetség azt kérte, hogy a 7210122010 és a 7210500010 TARIC-kód alá besorolt króm vagy ón fémbevonattal ellátott, szerves bevonatú acélterméket vonják be a termékkörbe. Ezt a kérelmet elutasították, mivel ezek a kódok nem szerepeltek az eredeti panaszban, és az e kódok alá tartozó termékek és a panaszban megjelölt termékek eltérő fizikai és műszaki jellemzőkkel rendelkeznek.
2.4. AZ ÉRINTETT TERMÉK
(29)
Tekintettel arra, hogy a (21) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően a króm vagy ón fémbevonattal ellátott szerves bevonatú acéltermékek kizárását elfogadták, az érintett termék e kizárással módosult.
(30)
Az érintett terméket ennélfogva az egyes szerves bevonatú acéltermékek alkotják, azaz síkhengerelt termékek ötvözött vagy ötvözetlen acélból (kivéve a rozsdamentes acélt), legalább az egyik oldalon festve, lakkozva vagy műanyaggal bevonva, az olyan, úgynevezett „szendvicspanelek” kivételével, amelyeket épületekben alkalmaznak, és két külső fémlemezből állnak, köztük stabilizáló magként szigetelőanyaggal, és kivéve azon termékeket, amelyek végső bevonata cinkpor-tartalmú (olyan cinkben gazdag festék, amely legalább 70 tömegszázalék cinket tartalmaz), továbbá a Kínai Népköztársaságból származó, jelenleg az ex 7210 70 80, az ex 7212 40 80, az ex 7225 99 00 és az ex 7226 99 70 KN-kód alá tartozó, króm vagy ón fémbevonattal ellátott hordozóréteggel rendelkező termékeket (a továbbiakban: az érintett termék).
2.5. HASONLÓ TERMÉK
(31)
A vizsgálat azt mutatta, hogy az uniós gazdasági ágazat által az Unióban gyártott és értékesített, a Kínában gyártott és az ottani belföldi piacon értékesített, valamint a Kínából az Unióba importált szerves bevonatú acéltermékek ugyanazokkal az alapvető fizikai és kémiai jellemzőkkel rendelkeznek, és ugyanazok az alapvető végfelhasználási területeik. Ezért ezeket a termékeket az alaprendelet 2. cikkének c) pontja értelmében hasonló terméknek tekintették.
3. TÁMOGATÁS
3.1. ELŐZETES MEGJEGYZÉSEK
(32)
Mind a kínai kormány, mind a mintába felvett kínai exportáló gyártók visszaküldték a kitöltött kérdőíveket és a válaszok ellenőrzése érdekében hozzájárultak a helyszíni ellenőrző látogatásokhoz.
(33)
A kitöltött kérdőívek elemzését követően a Bizottság egy hiánypótlást kérő levelet, és az ellenőrző látogatást megelőzően két értesítést küldött a kínai kormánynak. A Bizottság elegendő időt biztosított a kínai kormány számára az előkészületekre és a jogosan igényelt beadványok elküldésére. Valójában a határidőket a kínai kormány számára jelentősen meghosszabbították, például a kitöltött kérdőívek visszaküldése esetén húsz nappal, azaz a kitöltött kérdőívek visszaküldésére összesen 57 nap állt a rendelkezésükre, a hiánypótlást kérő levél esetében pedig 25 nappal.
(34)
A kérdőívekre, a hiánypótlást kérő levelekre és a különböző egyéb beadványokra adott válaszaiban a kínai kormány csak a mintába felvett exportáló gyártók által használt rendszerekre tért ki, és azzal érvelt, hogy nem kérhetnek tőle válaszokat a mintavételben nem szereplő vagy a magukat nem megnevező gyártók számára állítólagosan rendelkezésre álló támogatási rendszerekről.
(35)
A Bizottság ezt a megközelítést nem tudta elfogadni és kifejtette a kínai kormánynak, hogy a számára megküldött kérdőív célja az, hogy a Bizottság tájékoztatást kapjon a szerves bevonatú acéltermékeket gyártó kínai ágazat támogatásáról, és meghatározza, hogy az érintett termék Unióba irányuló importja milyen mértékű támogatásban részesül. A Bizottság tájékoztatta a kínai kormányt, hogy a támogatás mértékéről azért van szükség átfogóbb tájékoztatásra, hogy felmérhesse, mely esetekben fordul elő, hogy egyes, a mintába felvett vagy együttműködő vállalatok által igénybe nem vett támogatási rendszerekből állítólagosan részesülő exportálók együttműködésének hiánya jelentős, valamint hogy foglalkozhasson az együttműködő exportáló gyártók általi egyéni vizsgálatra vonatkozóan benyújtott esetleges kérelmekkel. A kínai kormány azonban nem változtatott szemléletmódján, és nem nyújtott tájékoztatást a mintába felvett vállalatok által nem használt, de a panasz szerint létező egyéb támogatási rendszerek többségéről.
(36)
A helyszíni ellenőrző látogatást megelőzően a kínai kormány további írásbeli információkat kért a Bizottságtól, különösen az ellenőrző látogatás során feltenni kívánt kérdések teljes listáját, továbbá azoknak a minisztériumoknak a felsorolását, amelyeket az ellenőrző látogatások várhatóan érinteni fognak. Azzal érveltek, hogy mindezek hiányában a kínai kormány „nem kapott tájékoztatást arról, hogy mit kellene előkészítenie vagy mi várható az ellenőrzés során”, és hogy az ellenőrzést megelőzően küldött levél „semmiféle utalást nem tartalmaz arra, hogy a Bizottság tulajdonképpen mit kíván ellenőrizni…”.
(37)
A Bizottság nem tudott eleget tenni a kínai kormány kérésének. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a Bizottság az alaprendelet 26. cikkében foglalt összes vonatkozó feltételnek eleget tett. Az ellenőrző látogatás előtt levelet küldött a kínai kormánynak, amelyben részletesen felsorolta a napirendi pontokat (napi bontásban az egyes megvitatandó rendszereket), és kérte, hogy az egyes rendszerekért felelős hatóságok, illetve a kínai kormány által küldött beadványok elkészítésében közreműködő munkatársak legyenek jelen az ellenőrző látogatáson. A Bizottság a helyszíni ellenőrző látogatásokat megelőzően kifejtette, hogy csak a kínai kormány képes megnevezni a vizsgálat tárgyát képező rendszerekért felelős hatóságokat, illetve azokat a tisztviselőket, akik leginkább közre tudnának működni az ellenőrzésben és válaszolni tudnának a feltett kérdésekre. Az egyes kérdések felsorolását illetően a Bizottság kifejtette, hogy sem az uniós jogszabályok, sem a WTO előírásai nem írják elő az ilyen jellegű felsorolást, és a vizsgálat célja az, hogy a kínai kormány által a kérdőívre adott válaszokat, illetve a vonatkozó kiegészítő beadványokat ellenőrizzék; ezért az ellenőrzés során e dokumentumok felépítését fogják követni. A Bizottság törekedni fog arra, hogy a folyamatban lévő eljáráshoz szükséges további információkat is összegyűjtse és tisztázza, a pontos kérdések azonban ebben a vonatkozásban attól függenek, hogy a kínai kormány a válaszai első ellenőrzésére milyen visszajelzéseket ad. A Bizottság az ellenőrző látogatást megelőzően azt is egyértelműen a kínai kormány tudomására hozta, hogy a vizsgálatot súlyosan hátráltathatja, ha nem adják meg a kért információkat, illetve ha a vizsgáló hatósággal nem működnek együtt az eljárás lefolytatásához szükségesnek tartott információk és adatok ellenőrzésében. Az alaprendelet 28. cikke rendelkezéseinek a következményeire szintén felhívták a kínai kormány figyelmét.
(38)
A Bizottság Pekingben, a Kínai Kereskedelmi Minisztériumban tett ellenőrző látogatás során törekedett arra, hogy az alaprendelet 11. és 26. cikkével összhangban ellenőrizze azokat az információkat, amelyek a kínai kormány válaszának elkészítéséhez felhasznált igazoló dokumentumok alapját képezték. A Bizottság ennek során előzetesen arra a következtetésre jutott, hogy az információk és az igazoló dokumentumok hiánya a kérdőívre adott válaszok megfelelő ellenőrzését nem teszi lehetővé. Ezenkívül a kínai fél bizonyos információkat egyáltalán nem adott meg, még külön kérésre sem, és egyes kérdésekre egyszerűen nem válaszolt. A kínai kormányt következésképpen tájékoztatták arról, hogy az alaprendelet 28. cikkének (1) és (6) bekezdése szerint milyen következményekkel jár, ha nem működik együtt.
(39)
A kínai kormány azt is állította, hogy a Bizottság túlságosan nagy terheket rótt a kínai kormányra és a tárgyhoz nem tartozó, szükségtelen információkat kért a kérdőívben és az azt követő, hiánypótlást kérő levélben.
(40)
A kért információkkal kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a Bizottság a panaszban foglalt állításokkal kapcsolatban olyan információkat kért, amelyeket szükségesnek ítélt annak érdekében, hogy reprezentatív megállapításokat tehessen, és ehhez következetesen tartotta magát, amikor a vizsgálat során ugyanezeket az adatokat és információkat kérte, illetve felkérte a kínai kormányt, hogy magyarázza meg a beadványban szereplő információkat és a vizsgálat tárgyát képező rendszerekkel való kapcsolatukat. Más szóval a Bizottság csak olyan információkat kért, amelyek szükségesek az érintett termék tekintetében rendelkezésre álló - a panaszban szereplő állítás szerint más támogatási rendszerekből nyújtott - támogatás meglétének és mértékének a megállapításához. Ezek az információk lehetővé tették volna a nem együttműködő exportáló gyártók rendelkezésére álló és a vizsgálat tárgyát képező egyéb támogatási rendszerek keretében nyújtott támogatási összegnek meghatározását. Mivel sem a kínai kormány képviselői, sem az együttműködő exportáló gyártók nem biztosították az annak megállapításához szükséges információkat, hogy a nem együttműködő exportáló gyártók rendelkezésére álltak-e más támogatási rendszerek, a meglévő tények alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a más állítólagos támogatási rendszerek valóban a többi nem együttműködő exportáló gyártó rendelkezésére álltak; és a rendelkezésre álló legjobb tények alapján számításokat kezdett az e rendszerek révén nyújtott gazdasági előny összegének megállapítása érdekében.
3.2. EGYÉNI VIZSGÁLAT
(41)
Az alaprendelet 27. cikkének (3) bekezdése alapján két együttműködő exportáló gyártó - a Union Steel China (Union Steel) és a Shenzhen Sino Master Steel Co. Ltd - nyújtott be egyéni vizsgálatra vonatkozó kérelmet. Az egyéni vizsgálat iránti kérelmet nem lehetett mindkét vállalat számára jóváhagyni, mivel az állítólagos támogatási rendszerek nagy száma és a szubvencióellenes vizsgálat időigényes volta miatt ez indokolatlanul nagy terhet jelentene és akadályozhatná a vizsgálat megfelelő időben történő lezárását.
(42)
A párhuzamosan zajló dömpingellenes vizsgálat során azonban a Union Steel vállalatot már alávetették egyedi vizsgálatnak, és e vállalat tekintetében egyéni kárkülönbözetet állapítottak meg.
(43)
Tekintettel arra, hogy - a fenti (34) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint - válaszaiban a kínai kormány csak a mintába felvett kínai exportáló gyártók által igénybe vett rendszerekre tért ki, a Union Steel által esetlegesen igénybe vett egyes támogatási rendszereket gyakorlatilag lehetetlen volt elemezni. Ennélfogva az alaprendelet 28. cikke szerinti tények alapján e vállalat esetében is a más együttműködő vállalatok tekintetében alkalmazott átlagos támogatási rátát feltételezték.
3.3. EGYEDI TÁMOGATÁSI PROGRAMOK
(44)
A Bizottság a panaszban szereplő információk alapján a következő rendszerekkel kapcsolatban próbált tájékozódni, mivel ezek állítólag kormányzati támogatásban részesülnek:
I.
Az állam által a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében biztosított áruk és szolgáltatások biztosítása
-
A megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében biztosított hozzájárulások: melegen és hidegen hengerelt acél
-
földhasználati jogok biztosítása a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében
-
a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében víz szolgáltatását magukban foglaló programok
-
a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében villamos energia biztosítását magában foglaló program
-
a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében villamos energia biztosítását magában foglaló program Jiangsu tartományban
-
a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében nyújtott különböző hozzájárulások
II.
Kedvezményes hitelek és kamatok a szerves bevonatú acéltermékeket gyártó ágazat számára
III.
Sajáttőke-programok
-
Hitel-tőke konverzió
-
Tőkeinjekciók
-
Ki nem fizetett osztalék
IV.
Jövedelemadó és egyéb közvetlen adók
-
Adópolitikai intézkedések a kutatásra és fejlesztésre fordított kiadások levonására
-
Adókedvezmények a közép-nyugati régiók számára
-
Jövedelemadó-jóváírás belföldön előállított berendezések vásárlásakor
-
Kedvezményes adópolitika az új, illetve csúcstechnológiát alkalmazónak minősülő vállalkozások részére
-
Jövedelemadó-kedvezmény az erőforrások átfogó kihasználása iránt elkötelezett vállalkozások számára („különleges nyersanyagok”)
-
Adójóváírás különleges berendezések vásárlására
-
Kedvezményes jövedelemadó-politika az északkeleti régióban működő vállalkozások számára
-
Jövedelemadó-mentesség a hazai technológia megújításába történő befektetés esetén
-
Különféle helyiadó-mentességek (Shandong tartomány, Chongqing város, Guangxi Zhuang régió, a közép-nyugati régiók fejlesztéséhez nyújtott adókedvezmények)
-
A minősítéssel rendelkező belföldi vállalkozások közötti osztalék adómentessége
-
„2 évig mentesség + 3 évig fele adó” program szerinti adómentesség a termelékeny, külföldi tőkével működő vállalatok számára
-
Helyi jövedelemadó alóli mentességre vagy csökkentésre irányuló adóprogramok a termelékeny, külföldi tőkével működő vállalatok számára
-
Jövedelemadó-jóváírás a belföldön előállított berendezéseket vásárló, külföldi tőkével működő vállalatok számára
-
Jövedelemadó-támogatások külföldi tőkével működő vállalatok számára, földrajzi elhelyezkedésük alapján
V.
Közvetett adó- és behozatalivám-programok
-
A külföldi tőkével működő vállalatoknak és a támogatott iparágakban működő, behozott berendezéseket használó egyes hazai vállalatoknak a behozatali vám és a héa megfizetése alóli mentesség
-
Héa-visszatérítés a külföldi tőkével működő vállalatok számára belföldön előállított berendezések vásárlásakor
-
Befektetett eszközökre vonatkozó hozzáadottérték-adó levonása a középső régióban
-
Ma’anshan egyéb adókedvezményei
VI.
Támogatási programok
-
A „China World Top Brand” program (a világ legjobb kínai márkája program)
-
„Famous Brands” (híres márkák) program
-
Kulcsfontosságú technológiákkal kapcsolatos projektek állami alapja
-
A dömpingellenes eljárásokhoz kapcsolódó jogi díjak visszatérítésére irányuló programok
VII.
Áruk felvásárlása a kormány által a megfelelő ellenszolgáltatásnál magasabb összegért
VIII.
Egyéb regionális programok
-
A Tianjin Binhai Új Területen és a Tianjin Gazdasági és Technológiafejlesztési Területen nyújtott támogatások
-
Az északkeleti régióhoz kapcsolódó programok
-
Jiangsu tartomány tudományos és technológiai programja keretében nyújtott támogatások
-
Hebei tartomány tudományos és technológiai programja keretében nyújtott támogatások
IX.
A panaszban említett eseti támogatások
3.3.1. AZ ÁLLAM ÁLTAL A MEGFELELŐ ELLENSZOLGÁLTATÁSNÁL JÓVAL KEVESEBB ÖSSZEG FEJÉBEN BIZTOSÍTOTT ÁRUK ÉS SZOLGÁLTATÁSOK
3.3.1.1. Melegen és hidegen hengerelt acél biztosítása megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében
(45)
A panaszban megfogalmazott állítás szerint egyes beszállítói iparágak és termékek a kínai kormány ellenőrzése alatt állnak, hogy kedvező árú felhasználandó anyagot biztosíthassanak a szerves bevonatú acéltermékek gyártói számára. Ezen az alapon a szerves bevonatú acéltermékek gyártói kiegyenlíthető támogatásban részesülnek azáltal, hogy állami tulajdonú vállalatoktól állami gyártású, hidegen és melegen hengerelt acélt szereznek be a piaci árnál alacsonyabb áron, azaz az állami tulajdonú vállalatok számára a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében.
(46)
A Bizottság részletes tájékoztatást kért a kínai kormánytól a szerves bevonatú acéltermékek kínai exportáló gyártói számára hidegen és melegen hengerelt acélt biztosító állami tulajdonú vállalatokról, hogy ellenőrizhesse a panaszban foglalt állításokat és megállapíthassa, hogy ezek az állami tulajdonú vállalatok állami szervek-e. Ehhez a Bizottság egy, az állami tulajdonú vállalatokra vonatkozó B. függeléket csatolt a kínai kormány által kitöltendő kérdőívhez, és felkérte a kínai kormányt, hogy válaszoljon az abban foglalt kérdésekre. A hiánypótlást függelékben foglalt kérdésekre, és arra bátorította, hogy a válaszokat egyeztesse le az érintett állami tulajdonú vállalatokkal.
(47)
A kínai kormány azonban a B. függelék egyetlen kérdésére sem válaszolt, és a fő kérdőívben kért lényeges információkat sem tárta fel (például az acélgyártásban tevékenykedő állami tulajdonú vállalatok tulajdonosi szerkezetéről és a kínai kormány e vállalatok feletti ellenőrzéséről, továbbá a kínai kormánynak a kínai acélipar átszervezésében vállalt szerepéről). A kért információk helyett a kínai kormány a kérdőívre adott válaszában kijelentette, hogy a panaszok nem bizonyították, hogy a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek gyártói állami szervek.
(48)
A kínai kormány együttműködésének hiányában a Bizottságnak a rendelkezésre álló egyéb megbízható információkat kellett megvizsgálnia. A Bizottság e lépésről értesítette a kínai kormányt. Annak felmérésekor, hogy a szerves bevonatú acéltermékek kínai exportáló gyártói számára hidegen és melegen hengerelt acéltermékeket biztosító állami tulajdonú vállalatok állami szervek-e, a Bizottság figyelembe vette a kínai kormány által nyújtott részleges tájékoztatást, a panaszban foglalt információkat, más vizsgáló hatóságok által folytatott hasonló eljárásokból nyilvánosan hozzáférhető, tényszerű információkat, valamint más nyilvánosan hozzáférhető információkat, és megállapításait az aktában szereplő információk összességére alapozta.
a) A szerves bevonatú acéltermékek gyártói számára hidegen és melegen hengerelt acéltermékeket biztosító állami tulajdonú vállalatok állami szervek.
(49)
A panaszos szerint a kínai állami tulajdonú vállalatok az alaprendelet 2. cikkének b) pontja értelében állami szervnek minősülnek, amelyek a piaci ár alatt biztosítanak árukat (hidegen és melegen hengerelt acéltermékeket) a szerves bevonatú acéltermékek gyártói számára, ezzel előnyt biztosítva számukra.
(50)
Kereskedelmi Világszervezet fellebbviteli testülete az „Egyesült Államok - Végleges dömpingellenes és kiegyenlítő vámok egyes Kínából származó termékekre” című jelentése (United States - Definitive Anti-Dumping and Countervailing Duties on Certain Products from China) (5) (a továbbiakban: a fellebbviteli testület jelentése) az állami szervet olyan szervezetként határozza meg, amely „kormányzati hatáskörrel rendelkezik, ilyen hatáskört gyakorol vagy amelyet ilyen hatáskörrel ruháznak fel” (6). A fellebbviteli testület azt is figyelembe vette, hogy az állami szervek egyik jellemzője a „kormányzati feladatok végrehajtása” (7), amelyet általában „az adott tag jogrendjében a kormányzati gyakorlat részének tekintenek” (8).
(51)
A Kereskedelmi Világszervezet fellebbviteli testületének következtetéseire figyelemmel a vizsgálat szempontjából két kérdésre kell választ találni: a) az érintett állami tulajdonú vállalatok ellátnak-e olyan feladatokat, amelyek általában a kormányzati gyakorlat részének minősülnek Kínában és b) amennyiben igen, gyakorolnak-e kormányzati hatáskört e feladatok végrehajtása során?
(52)
A kínai kormánnyal összefüggésben számos bizonyíték mutat arra, hogy a kormány jelentős mértékben részt vesz a gazdaság irányításéban. A kínai kormány gazdaságban betöltött alapvető szerepét a Kínai Népköztársaság alkotmánya garantálja. Az alkotmány 7. cikke kimondja: „Az államgazdaság a szocialista gazdaság azon ágazata, amely a nép tulajdonát képezi; ez a nemzetgazdaság vezető ereje. Az állam biztosítja az államgazdaság konszolidációját és növekedését”. Hasonlóképpen, az alkotmány 15. cikke kimondja: „Az állam tervgazdaságot tart fenn, amelynek alapja a szocialista állami tulajdon”. A Kínai Kommunista Párt alkotmánya az állami tulajdon elsődleges szerepét is előírja; a párt alkotmányának preambulumában például a következő olvasható: „a Pártnak fenn kell tartania és javítania kell az alapvető gazdasági rendszert, amelyben az állami tulajdon meghatározó szerepet tölt be…”. A Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság által kihirdetett és a legmagasabb kínai hatóság, az Államtanács által elfogadott ötéves tervek szintén arra engednek következtetni, hogy a kínai kormány nagyon erősen kézben tartja a gazdaságot.
(53)
Azt acélágazat tekintetében az aktában szereplő információk arra utalnak, hogy a hidegen és melegen hengerelt acéltermékeket előállító, kínai állami tulajdonú vállalatok gyakran látják el a leírt kormányzati feladatokat, többek között a vas- és acélgyártásra vonatkozó ágazati tervek keretében. Ezek a tervek megerősítik, hogy a kínai kormány közvetlen szerepet vállal a kínai acélipar irányításában és fejlesztésében, ezért e tervek állami tulajdonú vállalatok általi végrehajtása a kormányzati feladatok körébe tartozónak tekinthető. A tervek a vas- és acélipar valamennyi szereplője számára célkitűzéseket és célokat határoznak meg, és az ágazat egészét meghatározott mennyiségek előállítására kötelezik. A kínai kormány valójában az állami tulajdonú vas- és acélipari vállalatokat az állam meghosszabbított karjaként használja a tervekben meghatározott célok és célkitűzések eléréséhez.
(54)
A Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottságnak a vas- és acélipar fejlesztési politikájáról szóló 35. sz. rendelete többek között politikát vázol fel a vas- és acélkohászati vállalkozások számának csökkentésére, és célokat tűz ki a hazai piacon az első 10 közé rangsorolt acélipari vállalkozáscsoport termelése tekintetében (3. cikk), a termelési kapacitás tekintetében megtiltja új vas- és acélipari kapcsolt vállalkozások létrehozását (10. cikk), meghatározza a vas- és acéliparba való belépés eszközfeltételeit, valamint a vas- és acélipari vállalkozások által követendő technológiai és gazdasági indexeket (12. cikk), szabályokat állapít meg az acélipari vállalkozások szervezeti felépítésének változásai tekintetében (22. és 23. cikk), feltételeket határoz meg a pénzügyi forrásokhoz való hozzáférés tekintetében (25. és 26. cikk) és jogot biztosít az államnak ahhoz, hogy a nyersanyagbeszerzésbe beavatkozzon (30. cikk).
(55)
A 12. acélipari ötéves fejlesztési terv összefoglalja a korábbi tervben meghatározott célok megvalósítását, tartalmazza a fejlesztési stratégiát és célokat tűz ki az egész acélipar számára. A 35. sz. rendelethez hasonlóan nagyon pontos célokat határoz meg az ipari csoportosulások szintjén (III. szakasz, III. 6. pont), egyes projekteket ösztönöz, másokat visszafog (IV. szakasz, IV. pont), és megkülönböztetést alkalmaz a vas- és acélipar különböző tartományokban történő támogatása érdekében (IV. szakasz, V. pont), előírja az acélipari nagyvállalatok támogatását és vezető szerepet biztosít a legnagyobb állami tulajdonú kínai acélgyártók - például a Bao Steel, az Anshan Iron and Steel, a Wuhan Iron and Steel stb. - számára (9). A terv előírja továbbá a meglévő acélipari vállalkozások által végzett termelőtevékenység szabályozásának és irányításának megerősítését (V. szakasz, IV. pont).
(56)
A Kínai Népköztársaságnak a vállalkozások állami tulajdonú eszközeiről szóló törvénye kötelezi továbbá az állami tulajdonú (vagy a törvény szóhasználata szerint: állami beruházással működő) vállalatokat a nemzeti iparpolitikáknak való megfelelésre (10). Hasonlóképpen a központi vállalkozások által eszközölt beruházások felügyeletére és irányítására vonatkozó átmeneti intézkedések a fejlesztési tervek és az állami iparpolitika követésére kötelezik az állami tulajdonú (állami beruházással működő) vállalatokat (11). A központi vállalkozások fejlesztési stratégiáinak és terveinek irányítására vonatkozó intézkedések értelmében minden, állami beruházással működő vállalatnak fejlesztési és stratégiai tervet kell kidolgoznia, amelyet az Államtanács állami tulajdonú eszközök felügyeletével és igazgatásával foglalkozó bizottságának (SASAC) meg kell vizsgálnia és jóvá kell hagynia. E vizsgálatok során és a jóváhagyás megadása előtt a SASAC-nak mérlegelnie kell többek között azt, hogy ez a terv összhangban áll-e a nemzeti fejlesztési tervezési és iparpolitikákkal, és az állami tulajdonú gazdaság szerkezetének és felépítésének stratégiai kiigazításával (12).
(57)
A tervekben meghatározott intézkedések végrehajtásának konkrét példái - például a Capital Steel Corporation telephelyének áthelyezése (13) vagy az acélipari vállalkozások között létrejött számtalan egyesülés (14) - azt jelzik, hogy a tervek nemcsak iránymutatásként szolgáló indikatív dokumentumok, hanem az állami tulajdonú acélipari vállalatok részéről konkrét intézkedéseket is eredményeznek, amelyeket a (Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság és az Államtanács által képviselt) kormány készít elő.
(58)
A tervekben érintett vállalatoknak kivétel nélkül végre kell hajtaniuk a fenti preambulumbekezdésekben ismertetett konkrét intézkedéseket. Az a következtetés vonható le, hogy az acélipari vállalatok üzleti magatartásába való közvetlen kormányzati beavatkozással az állami tulajdonú acélipari vállalatok a kormány karjaként működve olyan kormányzati feladatokat látnak el, amelyek végső soron a tervekben meghatározott célok és célkitűzések teljesítéséhez vezetnek.
(59)
Miután megállapítást nyert, hogy az állami tulajdonú vállalatok kormányzati feladatokat látnak el, a kérdés az, hogy ennek során kormányzati hatáskört gyakorolnak-e. Ebben a tekintetben központi kérdés, hogy e vállalatokat a kormány érdemben ellenőrzi-e (15). Amennyiben ez a helyzet, a vonatkozó bizonyítékokra figyelemmel ésszerűen meghatározandó, hogy az állami tulajdonú vállalatok a kormányzat kinyújtott karjaként eljárva a fenti tervekben kitűzött politika tényleges végrehajtói.
(60)
Az alábbiakban ismertetett kormányzati ellenőrzés azt jelzi, hogy az állami tulajdonú vállalatok kormányzati hatáskört birtokolnak, gyakorolnak, illetve azokat ilyen hatáskörrel ruházták fel. Az ellenőrzés gyakorolható többek között kormányzati tulajdon, közigazgatási szabályozás, valamint a SASAC szerepvállalása, az igazgatótanács és kormányzati tervek révén.
(61)
Amint arról az együttműködés hiányáról szóló fenti szakaszokban (a (46)-(48) preambulumbekezdésben) már említés történt, a kínai kormány nem bocsátotta rendelkezésre a hidegen és melegen hengerelt acéltermékek kínai gyártóinak tulajdonosi szerkezetére vonatkozó információkat. A kínai kormány a kitöltött kérdőívben megadott egy 54 vállalatot tartalmazó listát, amelyekben a kínai kormány a legnagyobb részvényes, de az ellenőrző látogatás során azt állította, hogy a lista nem helytálló, és magántulajdonban álló vállalatokat is tartalmaz. A kínai kormány nem javította ki a listát és nem adta meg azt sem, hogy mely vállalatok állnak magántulajdonban és melyek képezik a kínai kormány tulajdonát. Az együttműködés hiánya miatt a Bizottságnak meg kellett vizsgálnia az aktában szereplő más bizonyítékokat és a nyilvánosan hozzáférhető információkat.
(62)
A panaszos bizonyítékot szolgáltatott arra vonatkozóan, hogy a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek legjelentősebb gyártói állami tulajdonban állnak, és erről részletes információkat nyújtott be a panasz 10. mellékletében (16). Más nyilvánosan hozzáférhető információk (17) is megerősítik, hogy a kínai kormány a hidegen és melegen hengerelt acéltermékek számos gyártójában tulajdoni hányaddal rendelkezik.
(63)
Figyelembe véve az aktában szereplő összes információt, ésszerűen levonható az a következtetés, hogy a kínai kormány a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek számos kínai gyártójában jelentős tulajdoni hányaddal rendelkezik.
(64)
A SASAC látja el az állami befektető feladatait és kezeli a felügyelete alá tartozó állami tulajdonú eszközöket. Meg kell jegyezni, hogy noha a kínai kormány a kitöltött kérdőívben és későbbi beadványaiban is azt állította, hogy a SASAC nem vállal szerepet az állami tulajdonú vállalatok kereskedelmi műveleteiben, és ezt az állítását az állami tulajdonú vállalatok eszközeinek felügyeletére és igazgatására vonatkozó ideiglenes intézkedések (18) 7. cikkére való hivatkozással támasztotta alá, ugyanezen jogszabály más cikkei és az aktában szereplő más bizonyítékok (19) másra engednek következtetni.
(65)
A kínai kormány által kitöltött szubvencióellenes kérdőív valójában azt igazolja, hogy az Államtanács által felhatalmazott SASAC jogi eljárások útján nevezi ki és hívja vissza a felügyelt vállalatok felső vezetőit, illetve értékeli teljesítményüket. Feladata egyben, hogy a felügyelt vállalatokat az irányadó elvek és politikák végrehajtására ösztönözze, felel a vállalkozások állami tulajdonú eszközeinek alapvető kezeléséért, valamint irányítja és felügyeli a helyi állami tulajdonú eszközök jogszerű igazgatási munkáját.
(66)
A SASAC feladatkörébe tartozik emellett az állami tulajdonú vállalatok vezetőinek javadalmazása és értékelése; továbbá e vállalkozások vezetőinek kinevezése, és jutalmazásukra és szankcionálásukra vonatkozó döntések meghozatala (20). Valójában az összes bizonyíték arra enged következtetni, hogy az állami tulajdonú vállalatok vezetőinek pályafutása a SASAC-on múlik. E körülmények azt jelzik, hogy a SASAC-ot egyértelműen kormányzati hatáskörrel ruházták fel.
(67)
Az állami tulajdonú vállalatok igazgatótanácsának összetétele is a kínai kormány e vállalkozások felett gyakorolt ellenőrzését támasztja alá. Az aktában szereplő bizonyítékok (21) azt jelzik, hogy az igazgatótanácsok számos tagja jelenleg kormányzati vagy pártfunkciót visel vagy a múltban ilyet töltött be, és kiválasztásukat erőteljesen befolyásolják a kormányzati szervek, úgy mint a SASAC vagy a Kínai Kommunista Párt.
(68)
A kínai kormány acéliparral kapcsolatos szakpolitikáit, érdekeit és céljait különféle központi szintű és központi szint alatti kormányzati tervben határozta meg. A kormány szorgalmazza, hogy az állami tulajdonú vállalatok e szakpolitikákat kövessék (ennek elmulasztása esetén a vállalkozásokat még szankcionálják is), és egyes vezető kínai állami tulajdonú acélipari vállalatok közelmúltbeli intézkedéseiből nyilvánvalóan látszik, hogy e szakpolitikákat betartják, és az állami tulajdonú acélipari vállalatok a tervekben meghatározott célszámok és célok elérésén munkálkodnak.
(69)
A 12. acélipari ötéves fejlesztési terv szerint kizárólag a „nemzeti vas- és acélipari szakpolitikát, és a vas- és acélipar termelési és működési szabványait és feltételeit betartó vállalkozások jutnak elsődleges szerephez az egyesülésben és szerkezetátalakításban.” (22)
(70)
Számos tartományi és helyi szintű terv tesz név szerinti említést állami tulajdonú vállalatokról és tűz ki számukra célokat és célszámokat. A panaszos panaszához csatolta e tervek kivonatait (23). A kérdőív, valamint az ellenőrzést és pontosítást szolgáló hiánypótlást kérő levél az összes ilyen tervet bekérte, de a kínai kormány úgy döntött, nem adja át azokat. Meg kell azonban jegyezni, hogy a kínai kormány az eljárás során ezen idézetek pontosságát nem vitatta. Emellett a tartományi és helyi tervekben említett vállalatok elismerik a hatóságokkal folytatott együttműködést, és ismertetik, hogy jelenleg miként járnak el a terveknek megfelelően, illetve a múltban miként tették ezt (24).
(71)
Noha a kínai kormány állítása szerint a fenti tervek némelyike nem kötelező erejű, csak a tájékoztatás célját szolgálja, ezt az állítást az aktában szereplő többi bizonyíték nem támasztja alá. Ellenkezőleg, számos - kétségtelenül jogilag kötelező erejű - törvény és rendelet (25) az állami tulajdonú vállalatok számára kötelezővé teszi az állami fejlesztési tervek és iparpolitika követését.
(72)
A kínai kormány az ötéves tervben és más vonatkozó hivatalos dokumentumban fogalmazza meg a vas- és acéliparra vonatkozó célokat és célszámokat, amelyeket e dokumentumokban ismertetett funkciók és tevékenységek révén valósít meg. Mivel ezeket a terveket és dokumentumokat a kínai kormány szervei - az Államtanács vagy a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság - fogalmazzák meg, az azokban említett funkciókat és feladatokat kormányzatinak kell tekinteni. Mivel a fent ismertetettek szerint az állami tulajdonú acélipari vállalatok számára kötelező a tervek és szakpolitikák követése, a kormányzat kinyújtott karjaként járnak el, és mivel a kormányzat érdemi ellenőrzést gyakorol felettük, ténylegesen kormányzati hatáskört gyakorolnak.
(73)
Az együttműködés kínai kormány részéről tapasztalt hiányára tekintettel az „állami szervnek” minősülő jogalanyok körét nem sikerült teljes mértékben meghatározni. Mindenesetre állami szervnek minősül minden olyan állami tulajdonú vállalat, amelyben a kormány a többségi vagy a legnagyobb részvényes. Magánjogi szerv minden olyan jogalany, amelyben a kormánynak nincs részesedése. A fentiek alapján nyilvánvaló, hogy nincs szükség az állami jogalanyok és a magánjogi szervek közötti egyértelmű határvonal meghúzására, mivel az alábbi, (85)-(98) preambulumbekezdésben igazolást nyer, hogy az acélágazatban valamennyi magánjogi szervet az állam bízza meg és irányítja, ezért magatartásuk valamennyi fontos szempontból az állami szervekével azonos.
b) Gazdasági előny (állami szervek)
(74)
Annak értékeléséhez, hogy felmerül-e az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése szerinti gazdasági előny, az exportáló gyártók által a melegen és hidegen hengerelt acéltermékekért fizetett árat össze kell hasonlítani a releváns viszonyítási alappal. A fellebbviteli testület jelentése megerősítette, hogy amennyiben a vétel helye szerinti ország piaca a kormányzati szerepvállalás miatt torzult, külső viszonyítási alap használata megengedett. A jelentés megjegyezte továbbá, hogy „amennyiben a kormány a piacon domináló szállító, valószínű, hogy a magánpiaci árak is torzulnak, ennek ellenére szükséges az eseti elemzés” (26). A fellebbviteli testület azt is kimondta, hogy: „… javaslatunk nem egy olyan határérték megállapítására irányul, amely felett az ártorzulás megállapításához elegendő az a puszta tény, hogy a kormány a piacon a meghatározó szállító, hanem arra az egyértelmű tényre, hogy minél meghatározóbb a kormány piaci szerepe, annál valószínűbb, hogy ez a szerepvállalás a magánpiaci árak torzulásához fog vezetni.” (27) A fellebbviteli testület kimondta továbbá, hogy: „amennyiben a kormány »jelentős« szállító, a kormány piaci részesedésén túli tényezőkhöz kapcsolódó bizonyítékokra is szükség lesz, mivel a kormányzat jelentős szállítói szerepvállalása önmagában nem bizonyítja a magánpiaci árak torzulását.” Ezért az első megválaszolandó kérdés az, hogy a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek kínai gyártásában a kormány szerepe meghatározó vagy pusztán jelentős.
(75)
A Bizottság információkat kért a kínai kormánytól a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek piacáról az állami tulajdonú vállalatok és a magánvállalatok által gyártott melegen és hidegen hengerelt acéltermék-termelés aránya tekintetében, azonban a kínai kormány e tekintetben semmiféle releváns információt nem nyújtott be (28).
(76)
A Bizottság ebben a kérdésben más hozzáférhető információkat használt fel (29), amelyek alapján megállapította, hogy Kínában a melegen hengerelt acéltermékek legalább 63 %-át állami tulajdonú acélipari vállalatok állítják elő. Fontos megjegyezni, hogy az állami tulajdonú vállalatok e 63 %-os részesedése egy igen konzervatív szemléletű elemzés eredménye és az abszolút minimumszámot jelenti. Az a tény, hogy az exportőrök által bejelentett állítólagos magántulajdonú szállítók közül sok a jelek szerint kereskedelmi vállalat (amelyek termékeiket vélhetően állami tulajdonú vállalatoktól szerezték be), a kínai kormány részéről az együttműködés hiánya (lásd a fenti (46)-(48) preambulumbekezdést), valamint más vizsgáló hatóságok megállapításai (lásd: 32. lábjegyzet) arra a következtetésre vezetnek, hogy az állami tulajdonú vállalatok valós részesedése a melegen hengerelt acéltermékek piacán sokkal nagyobb. A kínai kormány hangsúlyos jelenléte a melegen hengerelt acéltermékek piacán (lásd az alábbi (85)-(94) preambulumbekezdést) a magánszereplők mozgásterét is beszűkíti.
(77)
A fentieket figyelembe véve megállapítást nyert, hogy a melegen hengerelt acéltermékek kínai piacán az állami tulajdonú vállalatok meghatározóak. A melegen hengerelt acéltermékek piacán az állami tulajdonú vállalatok ezen erőfölénye olyan jelentős, hogy a magántulajdonú gyártóknak nincs más választásuk, mint áraikat az állami tulajdonú vállalatok áraihoz igazítani, amint az az alábbiakban bemutatásra kerül.
(78)
A hidegen hengerelt acéltermékek vonatkozásában az állami tulajdonú vállalatok kínai exportáló gyártók által jelentett piaci részesedése (18 %) sokkal alacsonyabb, mint melegen hengerelt acéltermékek esetében, noha ennek más információk ellentmondanak (lásd az alábbi (79) preambulumbekezdést). Figyelemmel a kínai kormány együttműködésének hiányára, arra a tényre, hogy az exportőrök által bejelentett állítólagos magántulajdonban levő szállítók közül sok a jelek szerint kereskedelmi vállalat (amelyek termékeiket vélhetően állami tulajdonú vállalatoktól szerezték be), valamint a magánszereplők kereskedelmi tevékenységének a kínai kormány ágazatbeli részvételéből fakadó korlátozásaira (lásd az alábbi (85)-(94) preambulumbekezdést) az a következtetés vonható le (részben az alaprendelet 28. cikke szerint rendelkezésre álló tények alapján [lásd az alábbi (79) preambulumbekezdést]), hogy az állami tulajdonú vállalatok Kínában a hidegen hengerelt acéltermékek piacán is meghatározó szerepet játszanak.
(79)
Ezt a következtetést támasztja alá a World Steel Capacity Book (a nemzetközi acéltermelési kapacitás könyve), amely cáfolja a kínai exportőrök által jelentett 18 %-os részesedést, és arra enged következtetni, hogy Kínában a hidegen hengerelt acéltermékek teljes termelési kapacitásának több mint 70 %-a állami tulajdonban áll (30).
(80)
A Bizottság információkat kért a kínai kormánytól a kínai piacon állami és magántulajdonú vállalatok által értékesített melegen és hidegen hengerelt acéltermékek áráról. A kínai kormány a kérdőívre adott válaszban ilyen információkat egyáltalán nem adott meg. Az állami tulajdonú vállalatok exportőreinél végzett vizsgálat megállapította, hogy a vizsgálati időszakban a négy exportáló gyártó, illetve gyártói csoport által a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek magángyártóitól vagy kereskedőktől beszerzett melegen és hidegen hengerelt acéltermékek ára rendre megközelítette az állami tulajdonú vállalatok árait (31). Így a megfigyelt adatok az állami tulajdonú vállalatok ágazatbeli erőfölényével együtt azt igazolják, hogy a magántulajdonban levő szállítók árai ténylegesen az állami tulajdonú vállalatoknak fizetett árakat követik. Továbbá a mintába felvett egyik exportáló gyártó által benyújtott, a magántulajdonban levő szállító által melegen hengerelt acéltermékek szállítására szóló szerződésben még egy olyan feltétel is szerepel, amely az árat az állami tulajdonú vállalatok által alkalmazott árhoz köti.
(81)
Az aktában szereplő információk összessége alapján megállapítható, hogy az állami tulajdonú vállalatok által értékesített melegen és hidegen hengerelt acéltermékek árai - az állami tulajdonú vállalatok melegen és hidegen hengerelt acéltermékek kínai piacán tapasztalható kimagasló erőfölénye következtében - torzultak. A magántulajdonban levő szállítók által a melegen és hidegen hengerelt acéltermékekre alkalmazott árakat az állami tulajdonú vállalatok által felszámított árakhoz igazították. Ennek figyelembevételével megállapítható, hogy a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek vonatkozásában Kínában nem léteznek megbízható piaci árak. Mivel a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek piacán nem léteznek „uralkodó piaci viszonyok”, a Bizottságnak az alaprendelet 6. cikkének d) pontja értelmében helyettesítő viszonyítási alapot kellett keresnie. Mivel a teljes kínai piac torzult, a kínai költségek és árak bármely érdemi kiigazítását a gyakorlatban kivitelezhetetlennek ítélték, és a jelek szerint az állami tulajdonú vállalatok erőfölénye a behozatali árakat hasonlóképpen torzította volna. Emiatt az alaprendelet 6. cikke d) pontjának ii. alpontjával összhangban külső viszonyítási alapot kellett keresni.
(82)
A legmegfelelőbb viszonyítási alapnak a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek különféle acélipari szaklapokban - pl. a Steel Business Briefing, a MEPS és a CRU című folyóiratban - rendszeresen közzétett világpiaci árai alapján számított viszonyítási alap tűnt.
(83)
Az állami tulajdonú vállalatok árainak egy külföldi (az alábbi (103) preambulumbekezdés alapján kiszámított) viszonyítási alappal való összevetéséből az derült ki, hogy ezek az árak jóval elmaradtak a referenciaáraktól, minek következtében a szerves bevonatú acéltermékek kínai exportáló gyártóinál az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében vett gazdasági előny keletkezett.
c) Egyedi jelleg
(84)
A támogatási program az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének c) pontja értelmében véve egyedi, tekintve, hogy a melegen és hidegen hengerelt acéltermékeket csak korlátozott számú kínai iparág és vállalkozás használja fel termelésében.
d) Magántulajdonban levő szállítók megbízása és utasítása
(85)
A következő megválaszolandó kérdés az, hogy a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek magántulajdonú gyártóit - amelyek nem állami szervek - ennek ellenére a kínai kormány bízza-e meg és utasítja-e az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iv. alpontja értelmében arra, hogy melegen és hidegen hengerelt acéltermékeket szállítsanak a szerves bevonatú acéltermékek gyártói számára.
(86)
Már a kezdetektől megállapítást nyert, hogy a kínai kormány politikája az, hogy melegen és hidegen hengerelt acéltermékeket szállít a szerves bevonatú acéltermékek ágazatának, mivel ebben a szállításban a kormányzat részét képező állami szervek vesznek részt, amelyek piaci erőfölényük miatt a piaci áraknál alacsonyabb árakat kínálhatnak fel. Továbbá e szervek állami vagy nem állami besorolásától függetlenül ugyanez a bizonyíték utal az iparágba hangsúlyosan beavatkozó kormányzati politika jelenlétére. Most azt kell meghatározni, hogy ez a politika a magántulajdonban levő szállítókra is érvényes-e.
(87)
Számos kormányzati terv és szakpolitikai dokumentum utal arra, hogy a kínai kormány ösztönzi és támogatja a kínai acélgyártókat (az állami tulajdonú és magántulajdonú gyártókat egyaránt). E dokumentumok egyes szakaszai arra engednek következtetni, hogy a kormány és a magántulajdonú acélvállalatok magatartása között közvetlen kapcsolat áll fenn, és olykor megfigyelhető, hogy az ilyen „iránymutatás” eredményeként az acélvállalatok magatartása a tervekben ajánlott módon alakult.
(88)
A Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság vas- és acélipar fejlesztési politikájáról szóló 35. sz. rendelete például az acélvállalatokat egy adott magatartásforma követésére ösztönzi (32), feltételeket szab a beruházásokhoz és azokat a hatóságok jóváhagyásához köti (33), befolyásolja az erőforrásokért folytatott versenyt (34), sőt, szankciókat helyez kilátásba azon vállalatok esetében, amelyek nem tartják be a rendeletet (35). Az acélvállalatok üzleti döntéseit emellett a 12. acélipari ötéves fejlesztési terv is befolyásolja, ami emiatt a költségszerkezetre és az árakra is hatással lehet (36).
(89)
Ezen túlmenően a panaszos a panasz 24. mellékletében benyújtott összeállítást nyújtott be különféle kormányzati szervezetek szakpolitikai dokumentumaiból származó kivonatokból, amelyek általánosságban az acélipar, konkrétan pedig a szerves bevonatú acéltermékek üzletágának a kínai kormány általi támogatására világítanak rá (37).
(90)
Emellett nyilvánosan hozzáférhető információk is azt igazolják, hogy a magántulajdonú vállalatok magatartása a különféle kormányzati terveknek és szakpolitikai dokumentumoknak megfelelően alakul (38).
(91)
A kínai kormány lépéseket a bonyolult héa-visszatérítési rendszerben kirótt kiviteli korlátozásokon keresztül tett a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek kivitelének visszafogására. Konkrétabban: a melegen és hidegen hengerelt acéltermékeket 17 %-os héa megfizetése terheli. A hidegen hengerelt acéltermékekből (amelyeket melegen hengerelt acéltermékekből állítanak elő) gyártott szerves bevonatú acéltermékek belföldi értékesítését terhelő héa 13 %-ban visszatérítendő, miközben a melegen vagy hidegen hengerelt acéltermékek kivitelét választó vállalatok egyáltalán nem igényelhetnek adó-visszatérítést. Ez a rendszer azt jelenti, hogy a melegen vagy hidegen hengerelt acéltermékek magántulajdonú gyártóit nem illeti meg a szokásos kereskedelmi szabadság; a rendszer pedig a melegen vagy hidegen hengerelt acéltermékek belföldi kínálatának növelésével és a kínai piacon azok árának nyilvánvaló leszorításával jár. Ilyen módon a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek magántulajdonú gyártói (az állami tulajdonú vállalatokkal megegyezően) nem függetlenedhetnek a kínai kormány politikájától.
(92)
Az állami szervek gazdasági előnyéről szóló fenti szakaszban megállapítást nyert, hogy az állami tulajdonú acélipari vállalatoknak a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek piacán jellemző erőfölénye miatt a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek magántulajdonú gyártóinak nincs más választásuk, mint áraikat az állami tulajdonú vállalatok áraihoz igazítani. Más megfogalmazásban ez azt jelenti, hogy áraikat nem megszabják, hanem inkább átveszik. Ez egy újabb jele annak, hogy a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek magántulajdonú gyártói nem járhatnak el a kínai kormány és más állami szervek intézkedéseitől függetlenül.
(93)
Ezt a tényt támasztják alá a kínai exportáló gyártók által a kitöltött szubvencióellenes kérdőíven beküldött információk, amelyek azt mutatják, hogy a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek magántulajdonban levő szállítónak árai majdnem teljesen igazodnak az állami tulajdonú vállalatok áraihoz. Továbbá a mintába felvett egyik exportáló gyártó által benyújtott, a magántulajdonban levő szállító által melegen hengerelt acéltermékek szállítására szóló szerződésben még egy olyan feltétel is szerepel, amely az árat az állami tulajdonú vállalatok által alkalmazott árhoz köti.
(94)
Figyelemmel arra a fenti megállapításra, hogy az állami tulajdonú vállalatok által alkalmazott árak a piaci árszintek alatt maradnak, egyértelmű, hogy a magántulajdonú szállítók állami tulajdonú vállalatok által felszámított árakhoz igazított árai is elmaradnak a piaci árszinttől.
e) Pénzügyi támogatás
(95)
Az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontja iv. alpontjának második francia bekezdése szerint pénzügyi támogatás áll fenn, ha a kormány: „egy magánszervezetet bíz meg az i., ii. és iii. pontban felsorolt olyan feladatok ellátásával, vagy utasítja azt ezen feladatok ellátására, amelyek szokásos esetekben a kormányzat feladatai lennének, és ez a gyakorlat valójában nem különbözik a kormányzat által követett szokásos gyakorlattól;” A WTO fellebbviteli testülete az „utasítást” akként értelmezte, hogy az olyan helyzetekre utal, amikor a kormányzat egy magánjogi szerv felett hatásköreit gyakorolja, beleértve bizonyos fokú kényszert, a „megbízást” pedig olyan helyzetekre utalva használja, amikor a kormány egy magánjogi szervezetre feladatköröket ruház át (39). Ezen túlmenően a WTO USA-exportkorlátozásokkal foglalkozó vizsgálóbizottsága (40) hárompillérű tesztet állapított meg a megbízás és utasítás létezésének vizsgálatára, amelyhez a következőkre van szükség a) egy olyan kormányzati intézkedés, amelyet b) egy adott félhez intéznek és c) amelynek tárgya egy adott feladat vagy kötelezettség (41).
(96)
Ennek alapján a magántulajdonban levő szállítóknak a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek szállítását célzó kínai kormányzati politikába való bevonása kimeríti a magánszállítók „megbízás”-ának és „utasítás”-ának fogalmát, a következő okok miatt:
A kormányzati „intézkedés” kitétel:
-
A kínai kormány „politikája” (lásd: a fenti (86) preambulumbekezdés) „intézkedést” vagy „intézkedéseket” valósít meg. A politikát egyfelől állami szervek (állami tulajdonú vállalatok) hajtják végre, amelyek a piacon erőfölényben vannak és piaci árszintek alatt értékesítenek, másfelől a kínai kormány valósítja meg tervek és az exportkorlátozások manipulálása révén. Ennek általános hatása, hogy a magántulajdonban levő szállítók ténylegesen arra kényszerülnek, hogy kövessék az állami szervek piaci árszint alatti árait.
Az „egy adott félhez intézett” kitétel:
-
A kormányzati politika (nevezetesen a tervek és az exportkorlátozások) a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek valamennyi gyártójára vonatkozik, azaz az állami és magántulajdonú gyártókra egyaránt. Ebben az értelemben a politika „címzettje” az összes gyártó. Ezt bizonyítja az a tény, hogy az állami tulajdonú vállalatok és a magántulajdonban levő szállítók árai összehangoltak, és a magántulajdonú szállítók kereskedelmi szempontból ésszerűtlen árakon értékesítenek.
Az „amelynek tárgya egy adott feladat vagy kötelezettség” kitétel:
-
A kormányzati politika célja - amint azt a kínai árszintek is bizonyítják - a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek piaci ár alatti rendelkezésre bocsátása. A kínai kormány és az állami tulajdonú vállalatok intézkedései nyomán a magántulajdonban levő szállítóknak nem marad más választásuk, mint követni az állami szervek gyakorlatát, ami ténylegesen egy konkrét feladatot vagy kötelezettséget ró rájuk. A kínai kormány politikája - különösen a terveken és a héa manipulációján keresztül - súlyosan korlátozza a magántulajdonban levő szállítók szabadságát e feladat vagy kötelezettség tekintetében.
(97)
A fenti összes tényezőt figyelembe véve megállapítható, hogy a kínai kormány exportkorlátozása, a kormányzati tervezés és az állami tulajdonú vállalatok erőfölénye korlátozza a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek magántulajdonban levő szállítóinak szabadságát, arra kötelezve őket, hogy nem-kereskedelmi módon járjanak el, és közgazdaságilag ésszerűtlen (piaci ár alatti) árakat fogadjanak el, amit egy szabad és nyitott piacon nem tennének meg. Ez megerősíti azt, hogy a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek szállítására vonatkozó kormányzati politika (a szerves bevonatú acéltermékek ágazatát is beleértve) a magántulajdonban levő szállítókra is kiterjed.
(98)
Ezen túlmenően - a fenti elemzésre figyelemmel - az aktában szereplő bizonyítékok és más nyilvánosan hozzáférhető információk a Bizottságot arra a következtetésre vezették, hogy a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek kínai magántulajdonú gyártóinak a kínai kormány ad megbízást és utasítás az áruknak az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontja és 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iv. pontja szerinti szállítására és az állami tulajdonú acélipari vállalatokkal azonos módon történő eljárásra.
f) Gazdasági előny (magántulajdonban levő szállítók)
(99)
A Bizottság megállapította, hogy a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek magántulajdonban levő szállítói a kínai kormány megbízásából és utasítására járnak el, és a vizsgálat igazolta, hogy a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek magántulajdonú szállítói által felszámított árak igazodnak az állami tulajdonú vállalatok által felszámított árakhoz (lásd a fenti szakaszt).
(100)
Ennek figyelembevételével megállapítást nyert, hogy az állami tulajdonú vállalatok piaci ár alatti, melegen és hidegen hengerelt acéltermék-szállítására vonatkozó gazdasági előnyre és egyedi jellegre vonatkozó megállapítások egyúttal a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek magántulajdonú szállítók általi szállítására is vonatkoznak.
g) A vizsgálat megállapításai
(101)
A programból a mintába felvett két exportáló gyártó húzott hasznot. Az egyik exportáló gyártó (Panhua Steel Group) előnyben részesült a melegen hengerelt acéltermékek megfelelő ellenszolgáltatásnál alacsonyabb összegért történő szállításából, és a másik exportáló gyártó (Huadong Steel Group) a hidegen hengerelt acéltermékek megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében történő rendelkezésre bocsátásából részesült gazdasági előnyben.
h) A támogatási összeg kiszámítása
(102)
A kiegyenlíthető támogatási összeget a támogatásban részesülő felekre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A gazdasági előny kiszámítása a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek tényleges beszerzési értékének és a megfelelő referenciaértékek különbözetének kiszámításával történik. Az így kapott összeget aztán elosztották az együttműködő exportáló gyártó vizsgálati időszakban lebonyolított összes forgalmával, mivel a támogatás megítélése nem az exportteljesítmény függvényében történt és nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szerint került meghatározásra.
(103)
Mivel a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek kínai piaca torzult, a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek referenciaárának meghatározásához a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek világpiaci árát tekintették megfelelő alapnak. A különféle acélipari szaklapok (az SBB és a MEPS) alapján öt ország/régió (azaz Európa, USA, Törökország, Japán és Brazília) adózás utáni, nettó belföldi árait választották ki. A reprezentatív referenciaérték kiszámításához a Bizottság valamennyi releváns földrajzi régió tekintetében a legnagyobb piacot választotta ki, ezek Európa (EU), Észak-Amerika (USA), Latin-Amerika (Brazília), Ázsia (Japán) és Közel-Kelet/Észak-Afrika (Törökország). A havi referenciaár meghatározásához az öt ország/régió vizsgálati időszakra vetített havi átlagárainak számtani átlagát vették alapul. A kiválasztott öt ország/régió árai a vizsgálati időszakban nem a legmagasabbak voltak, mindegyikük tagja a WTO-nak, világszinten a tíz legnagyobb acélgyártó közé tartoznak, és földrajzilag elszórtam, más-más földrészen találhatók. Az így meghatározott referenciaárak ezért méltányosnak és ésszerűnek tekinthetők.
(104)
A vizsgálati időszakban a mintába felvett exportáló gyártók esetében a fenti módszer szerint megállapított támogatási ráta a Huadong-csoport vonatkozásában 23,02 %, a Panhua-csoport vonatkozásában pedig 27,63 %.
(105)
A mintába fel nem vett együttműködő vállalatokra megállapított súlyozott átlagos támogatási ráta 25,37 %.
(106)
Az együttműködés csekély mértéke miatt az összes nem együttműködő vállalatra vonatkozó támogatási rátát az e rendszer tekintetében a mintába felvett együttműködő vállalatokkal kapcsolatban álló jogalany esetében megállapított legmagasabb szintű támogatási rátában, azaz 32,44 %-ban határozták meg.
3.3.1.2. Földhasználati jogok biztosítása a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében
a) Bevezetés
(107)
A panaszos állítása szerint a földterületek értékesítésének nincs működő piaca Kínában, és a vállalatok által a földhasználati jogokért fizetett összeg jóval a szokásos piaci ár alatt van. A kínai kormány a szubvencióellenes kérdőívre adott válaszában közölte, hogy „a Kínai Népköztársaság földügyi igazgatásról szóló törvényének megfelelően a városi területeken a föld az állam tulajdona, míg vidéki és elővárosi területeken eltérő állami rendelkezés hiányában a földművelők közös tulajdona”. A kínai kormány állítása szerint létezik a földterületek értékesítésének szabványosított és megfelelően versengő piaca, a földhasználati jogokkal pedig a földpiaci törvény rendelkezéseinek megfelelően nyilvánosan kell kereskedni. A kínai kormány azt állította továbbá, hogy az ipari és kereskedelmi földterületeket földhasználati kompenzációval kell megszerezni a nyílt piacon nyilvános ajánlattétel, árverés és verseny útján. A kínai kormány nem szolgáltatott adatot a tényleges földhasználati díjakkal, a kormányzat által kialakított minimális földárakkal kapcsolatban, amelyeket a kitöltött szubvencióellenes kérdőívben és az ellenőrző látogatáson említettek.
(108)
Az ellenőrzés során a Bizottság bizonyítékot kért a kínai kormánytól azon állítás alátámasztására, hogy Kínában valamennyi ipari földterületet nyilvános ajánlattétel, ajánlattétel vagy árverés útján osztanak ki. A kínai kormány az ellenőrző látogatás során erre nem tudott bizonyítékot szolgáltatni, de a látogatást követően benyújtott információkat erre vonatkozóan. Mindazonáltal az összes bizonyíték arra utal, hogy a mintába felvett exportáló gyártók tizenhárom földhasználati ügylete közül mindössze hat esetben zajlott nyilvános ajánlattétel vagy árverési eljárás. A Bizottság kérése ellenére az árverés/nyilvános ajánlattétel résztvevőiről nem érkezett információ, és a vállalat által fizetett végső ár valójában minden alkalommal megegyezett a helyi hatóságok által önkényesen megszabott árral.
(109)
A Bizottság egyben - feltételezve, hogy Kínában a földnek nincs piaci ára - azt kérte a kínai kormánytól, hogy fejtse ki a lehetséges viszonyítási alapokra vonatkozó nézeteit. Noha ez a kérdőív kínai kormánynak való elküldésekor csak egy feltételezés, és semmi esetre sem megállapítás vagy következtetés volt, a kínai kormány arra az álláspontra helyezkedett, hogy ez a feltételezés téves, és semmiféle lehetséges viszonyítási alapot nem szolgáltatott. A kínai kormány egyben rámutatott a panasz egyik állítólagos hiányosságára, miszerint a panaszos egyfelől azt állítja, hogy Kínában a földnek nincsen piaca és egy „külső viszonyítási alapot” kell igénybe venni, másfelől viszont azt, hogy az állami tulajdonú vállalatok a magántulajdonú vállalkozásokhoz képest kedvezőbb feltételekkel kapnak földet a kormánytól, és azt javasolja, hogy ha egyáltalán használnak viszonyítási alapot, az legyen a „nem kedvezményezett” kínai iparágak által fizetett ár, viszont ezekről az árakról nem adott információt. Ezzel összefüggésben meg kell jegyezni, hogy a panaszos állítása szerint a földhasználati jogok teljes kínai piaca torzult - a szerves bevonatú acéltermékek állami és a magántulajdonú gyártói egyaránt a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében jutnak földhasználati jogokhoz.
b) Jogalap
(110)
Kínában a földhasználati jog biztosítása a Kínai Népköztársaság földügyi igazgatásról szóló törvényének és a Kínai Népköztársaság ingatlanokról szóló törvényének hatálya alá tartozik.
c) Gyakorlati végrehajtás
(111)
A földügyi igazgatásról szóló törvény 2. cikkének megfelelően minden földterület állami tulajdonban van, mivel a kínai alkotmány, illetve a vonatkozó jogi rendelkezések szerint a föld a kínai nép közös tulajdona. A földet nem lehet eladni, a földhasználati jogot azonban a törvény alapján át lehet ruházni. Az állami hatóságok a földterületet nyilvános ajánlattétel, árajánlat vagy árverés útján ruházhatják át.
d) A vizsgálat megállapításai
(112)
Az együttműködő exportáló gyártók információkat közöltek az általuk használt földterületről, illetve a legtöbb földhasználati jogra vonatkozó szerződésekről/okiratokról, a kínai kormány azonban a földhasználati jogok ellenértékének megállapításával kapcsolatban azonban csak igen korlátozott tájékoztatást adott.
(113)
A fent említetteknek megfelelően a kínai kormány azt állította, hogy Kínában valamennyi ipari földterületet nyilvános ajánlattétel, árverés vagy verseny útján osztanak ki. Ezt a Kínai Népköztársaság ingatlanokról szóló törvényének 137. cikke is (42) előírja.
(114)
Az együttműködő exportáló gyártók ellenőrzése során azonban megállapítást nyert, hogy a kínai kormány által ismertetett rendszer a gyakorlatban nem mindig így működik. Például a Chongqing Wanda Steel Strip Co. Ltd. (a Panhua Group Co. Ltd része) által megvásárolt hat földhasználati jogból négy esetében nem volt nyilvános ajánlattételi eljárás és ezt a vállalat tisztviselői megerősítették. Az eljáráson a Chongqing Wanda volt az egyetlen résztvevő, és a vállalat által fizetett végső ügyleti ár megegyezett a helyi földerőforrás-hivatal által önkényesen meghatározott induló árral. A fennmaradó két másik földhasználati jogra vonatkozóan lezajlott nyilvános ajánlattételi eljárás, de erre sem a vállalat, sem a kínai kormány nem szolgáltatott bizonyítékot. A kínai kormány által az ellenőrző látogatást követően benyújtott dokumentumokból valójában az látszik, hogy e két földhasználati jogot a helyi földerőforrás-hivatal által megszabott árral megegyező áron vették meg. A Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd (egyben a Panhua Group Co. Ltd része is) három földhasználati jogot szerzett magántulajdonú vállalatoktól történő átruházással a Panhua Group Co. Ltd részvényeiért cserében.
(115)
A Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd két földhasználati jogát a Xiaoshan kerületi helyi földerőforrás-hivataltól szerezte, egyet pedig a magántulajdonú vállalattól. A nyilvános vételi ajánlatról vagy árverésről nem lehetett bizonyítékot szolgáltatni, mivel a kínai kormány szerint a 2006. szeptember 1-je előtt megvett földhasználati jogok tekintetében nem létezett a földhasználati jogokkal kapcsolatos ügyletek eladási megerősítése, és a kínai kormány ténylegesen nem erősítette meg, de nem is tagadta, hogy ezen ügyletek kapcsán nyilvános ajánlattételre vagy árverésre került sor.
(116)
Az eljárás megállapításai megerősítik, hogy Kínában a földhasználat biztosításával és megszerzésével kapcsolatos helyzet tisztázatlan és nem átlátható, az árakat pedig a hatóságok gyakran önkényesen szabják meg. A hatóságok a települési földértékelési rendszer szerint szabják meg az árakat, mely rendszer - egyéb szempontok mellett - arra kötelezi őket, hogy az ipari földterületek árának meghatározásakor az iparpolitikát is vegyék figyelembe. Ugyanakkor - legalábbis az acélágazatban - az ipari földterületekhez való hozzáférés törvényileg csak azokra a vállalatokra korlátozódik, amelyek betartják az állam által meghatározott iparpolitikát (43).
(117)
A panaszos által benyújtott információkból az is kiderül, hogy Kínában a földet a szokásos piaci ár alatt bocsátják rendelkezésre (44).
e) Következtetés
(118)
Ennek megfelelően a földhasználati jogok kínai kormány által történő biztosítását - az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontja, illetve 3. cikkének (2) bekezdése értelmében - áruk rendelkezésre bocsátásának formájában nyújtott támogatásnak kell tekinteni, amely révén a támogatásban részesülő vállalkozást gazdasági előnnyel ruházták fel. A fenti (114)-(115) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint a földterületek értékesítésének nincs működő piaca Kínában, és a külső viszonyítási alap használata azt bizonyítja, hogy az együttműködő exportőrök által a földhasználati jogokért fizetett összeg jóval a szokásos piaci ár alatt van. A támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) és c) pontja értelmében egyedi jellegű, mivel az ipari földterületekhez való hozzáférés törvényileg csak azokra a vállalatokra korlátozódik, amelyek betartják az állam által meghatározott iparpolitikát, nyilvános ajánlattételi eljárásra csak egyes ügyletek tekintetében került sor, az árakat a hatóságok gyakran önkényesen szabják meg és a kormányzati gyakorlat ezen a területen tisztázatlan és nem átlátható.
(119)
Következésképp ez a támogatás kiegyenlíthetőnek minősül.
f) A támogatási összeg kiszámítása
(120)
Mivel megállapítást nyert, hogy a földhasználati jogokkal kapcsolatos viszonyokat Kínában nem a piac határozza meg, Kínában a jelek szerint a magánszektor vonatkozásában viszonyítási alapok egyáltalán nem állnak rendelkezésre. Így a kínai árak és költségek kiigazítása nem megvalósítható. Ilyen körülmények között a Bizottság azt állapította meg, hogy Kínában nincs működő piac, és az alaprendelet 6. cikke d) pontjának ii. alpontjával összhangban a gazdasági előny meghatározásához indokolt a külső viszonyítási alap használata. Mivel a kínai kormány nem működött együtt, illetve a külső viszonyítási alapra nem volt hajlandó javaslatot tenni, a Bizottságnak a megfelelő külső viszonyítási alapot a rendelkezésre álló tények alapján kellett meghatároznia. Ebben a tekintetben megfelelő viszonyítási alapként a Tajvan Független Vámterületről származó információkat ítélték megfelelőnek.
(121)
A Bizottság véleménye szerint a tajvani földárak biztosítják a legjobb összehasonlítási alapot azon kínai földterületek vonatkozásában, ahol az együttműködő exportáló gyártók tevékenysége folyik. Az exportáló gyártók többsége Kína keleti részén található, fejlett, magas GDP-vel és nagy népsűrűséggel rendelkező tartományokban.
(122)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő félre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A támogatásban részesülő félre átruházott gazdasági előnyt úgy számították ki, hogy figyelembe vették az egyes vállalatok által a földhasználati jogokért fizetett összeg és a tajvani viszonyítási alapnak megfelelően fizetendő rendes összeg közötti különbözetet.
(123)
A Bizottság a számítás során a tajvani földterületek átlagos négyzetméterárát alkalmazta és azt a földhasználati jogokra vonatkozó szerződések időpontja után bekövetkezett valutaleértékelődéssel és a GDP alakulásával kiigazította. Az ipari földterületekre vonatkozó árak Tajvan Gazdasági Minisztériuma Ipari Hivatalának honlapjáról származnak. A valutaleértékelődést és a GDP alakulását Tajvan vonatkozásában az IMF 2011-es World Economic Outlook című kiadványában közölt inflációs ráták, illetve a tajvani egy főre jutó folyóáras, USD-ben kifejezett GDP alakulása alapján számították ki. Ezt a támogatási összeget (számláló) az alaprendelet 7. cikkének (3) bekezdésével összhangban - a kínai ipari földterületek földhasználati joga szokásos időtartamának (azaz 50 év) figyelembevételével - kivetítették a vizsgálati időszakra. Ezt az összeget aztán elosztották az együttműködő exportáló gyártók vizsgálati időszakban lebonyolított összes forgalmával, mivel a támogatás megítélése nem az exportteljesítmény függvényében történt és nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szerint került meghatározásra.
(124)
A vizsgálati időszakban az együttműködő exportáló gyártók esetében a fenti módszer szerint megállapított támogatási ráta a Huadong-csoport vonatkozásában 0,34 %, a Panhua-csoport vonatkozásában pedig 1,12 %.
(125)
A mintába fel nem vett együttműködő vállalatokra megállapított súlyozott átlagos támogatási ráta 0,73 %.
(126)
Az együttműködés csekély mértéke miatt az összes nem együttműködő vállalatra vonatkozó támogatási rátát az e rendszer tekintetében a mintába felvett együttműködő vállalatokkal kapcsolatban álló jogalany esetében megállapított legmagasabb szintű támogatási rátában, azaz 1,36 %-ban határozták meg.
3.3.1.3. A megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében víz szolgáltatását magában foglaló program
a) Bevezetés
(127)
A panaszos azt állította, hogy Kínában a víz árát kizárólag a hatóságok határozzák meg, és az árképzési szerkezetet az ipari makropolitika határozza meg. Beszámolt arról is, hogy a víz ára a különféle helyi területeken eltérő, és hogy az árszabás vállalatonként is eltérő. A panaszos állítása szerint vélelmezhető, hogy a szerves bevonatú acéltermékek gyártói a magas hozzáadott értékű acéltermékek ösztönzésére irányuló politikának megfelelően a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében élvezték a vízszolgáltatást.
(128)
A kínai vízellátás és -piac a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság, a Vízügyi Erőforrások Minisztériuma és a Környezetvédelmi Minisztérium irányítása alá tartozik. A vízellátási piacon még mindig főként a helyi állami tulajdonú vállalatok erőfölénye érvényesül, noha a külföldi illetőségű befektetési vállalatoknak az egyes városok vízellátási projektjébe való belépésével megtört az állami szállítók monopóliuma. A kínai kormány ugyanakkor nem tudott részletes listát adni a vízszolgáltatókról, szolgáltatási területükről és a szolgáltatott mennyiségekről (lásd később a (129) preambulumbekezdést), hanem válaszában a mintába felvett exportáló gyártók területén működő vízszolgáltatók listájára szorítkozott.
(129)
Az árképzést illetően elmondható, hogy a fő árképzési politikát a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság alakítja ki, és egy meghallgatási eljárást követően - a vízkészletek fenntartható hasznosításának céljával - a helyi hatóságok állapítják meg a helyi vízárakat. Az árak a költségeket, valamint a helyi vízszolgáltatók ésszerűen elfogadható nyereségét tükrözik. A kínai kormány benyújtotta az azokra a tartományokra érvényes árlistákat, ahol a szerves bevonatú acéltermékek mintába felvett gyártói földrajzilag elhelyezkednek. Pontosították, hogy a különféle önkormányzati árak az ipari felhasználókra egységesen vonatkoznak, és nem változnak vállalatonként vagy felhasználónként.
b) A vizsgálat megállapításai
(130)
A vizsgálat megállapította, hogy a víz alapárát a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság szabja meg, de az egyes tartományokban érvényes árat az önkormányzatok ármegállapítási közigazgatási hatóságai határozzák meg, több paraméter (pl. az elosztás költsége, haszon és ésszerű többlet) alapján. A víz árát az ugyancsak önkormányzati szinten megállapított „szennyvízkezelési” díj is kiegészíti.
(131)
Miközben az alap vízdíj, a szennyvízkezelési díj és más esetleges helyi pótdíjak valamennyi, azonos kategóriába tartozó felhasználóra egyformán vonatkoznak, megállapítást nyert, hogy a mintába felvett két exportőr egyike - a Zhejiang Huadong vállalatcsoport - nem fizetett szennyvízkezelési díjat.
(132)
Az exportáló azt állította, hogy ezt az összeget átalányösszeg formájában fizette meg a Környezetvédelmi Hivatalnak. Azonban az alábbi három ok miatt nem lehet úgy tekinteni, hogy a vállalat ezt a befizetést a szennyvízkezelési díj gyanánt teljesítette: 1) a hivatalos dokumentumon ez áll: „szennyvíz-kibocsátási díj” és nem „szennyvízkezelési díj”; 2) a befizetett összeg nem áll arányban a tényleges vízfogyasztással; 3) a teljes megfizetett összeg meglehetősen alacsony ahhoz képest, ami a tényleges vízfogyasztás után fizetendő szennyvízkezelési díjként esedékes lett volna.
c) Pénzügyi támogatás
(133)
A Zhejiang Huadong Group - az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontja szerinti - pénzügyi támogatásban részesült azáltal, hogy a kormány vízzel látta el a helyi vízszolgáltató vállalaton (azaz a Hangzhou Xiaoshan Water Supply Co. Ltd-n) keresztül. Ez az alaprendelet értelmében véve kimeríti a nem általános infrastruktúraként áruk rendelkezésre bocsátásának formájában nyújtott kormányzati pénzügyi támogatás fogalmát. Másként megfogalmazva ez a kormányzat elmaradt bevételének tekinthető, mivel az állami szerv a 3. cikk (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében egyébként esedékes bevételt elengedte.
d) Gazdasági előny
(134)
A Huadong Steel Group az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében vett gazdasági előnyben részesült akkor, amikor a kormány a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében biztosított számára vizet. Megállapítást nyert, hogy ez az exportőr nem fizette meg a vízellátásért a felhasználói kategóriájára szokásosan alkalmazott teljes árat, mivel a vízár „szennyvízkezelési díj” összetevőjét nem fizette be.
e) Egyedi jelleg
(135)
A vízszolgáltatás formájában az együttműködő exportőrök egyikének nyújtott támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének c) pontja értelmében egyedi jellegű, mivel a szennyvízkezelési díjat nem engedték el valamennyi vállalkozás számára. Az ilyen támogatást bizonyos vállalkozásokra korlátozó jogszabály hiánya ellenére az a támogatást egyfelől az a lehetőség teszi valóban egyedivé, hogy az érintett terméket gyártó bizonyos vállalatok a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében juthatnak vízhez, másfelől pedig az, hogy ez együtt jár a helyi hatóságokra ruházott, a szokásosan fizetett vízdíj egy részének elengedésére vonatkozó nyilvánvaló mérlegelési jogkörrel. A Bizottság nem tudott további bizonyítékokat összegyűjteni arról a jogalapról, amelynek alapján ezt a díjat elengedték, mivel az exportáló gyártó nem tudott ilyen jogalapot szolgáltatni.
f) A támogatási összeg kiszámítása
(136)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő félre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. Gazdasági előnynek a vizsgálati időszak alatti vízfogyasztásért meg nem fizetett szennyvízkezelési díj összege minősül. Ezt a támogatási összeget (számláló) az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban elosztották az együttműködő exportáló gyártók vizsgálati időszakban lebonyolított összes forgalmával, mivel a támogatás megítélése nem az exportteljesítmény függvényében történt, és nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szerint került meghatározásra.
(137)
A Zhejiang Huadong vállalatcsoport a szennyvízkezelési díj meg nem fizetése folytán gazdasági előnyhöz jutott. A vállalatcsoport vonatkozásában megállapított támogatási ráta 0,01 %.
(138)
A mintába fel nem vett együttműködő vállalatokra megállapított súlyozott átlagos támogatási ráta 0,01 %.
(139)
Az együttműködés csekély szintje miatt az összes nem együttműködő vállalatra vonatkozó támogatási rátát az e rendszer tekintetében a mintába felvett együttműködő vállalat esetében megállapított legmagasabb támogatási rátában, azaz 0,01 %-ban határozták meg.
3.3.1.4. A megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében villamos energia biztosítását magában foglaló program
a) Bevezetés
(140)
A panaszban szereplő állítás szerint a kínai kormány kedvezményes díjszabással a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében biztosított villamos energiát. A panasz különösen azt állította, hogy a villamos energia árát tartományonként eltérően határozták meg, és hogy a kedvezményes díjszabást iparpolitikai eszközként alkalmazták a magas hozzáadott értékű acéltermékek gyártásának ösztönzésére és az elavult termelési kapacitások visszafogására.
(141)
Kínában a villamosenergia-piac szabályozása és az árszabás a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság feladata. A több tartományon áthaladó, illetve az egy tartományon belül maradó hálózatot két állami tulajdonú szállító üzemelteti: a State Grid Corporation of China és a China Southern Power Grid Corporation. Az önkormányzati szinten működő villamosenergia-szolgáltatók e vállalatok leányvállalatai. Kína néhány kísérleti projekten keresztül versenymechanizmus bevezetésén dolgozik, de ennek hatása ebben a szakaszban egyelőre elhanyagolható.
(142)
A villamos energia árát a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság szabja meg egy olyan eljárás alapján, amelynek része a költségvizsgálat, a szakértői értékelés, nyilvános meghallgatás, valamint a végső ármeghatározás és közzététel. A Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság az egyes tartományokra érvényes árakat értesítésekben teszi közzé, majd ezzel kapcsolatos értesítést a központi Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság által meghatározott árakat helyi szinten végrehajtó helyi ármegállapítási hivatal teszi közzé. A végső ár tükrözi a beszerzési költségeket, az átviteli költségeket és veszteségeket, valamint a kormányzati felárakat. Az árakat a helyi viszonyoktól és az egyes tartományokban érvényesülő politikai célkitűzésektől függően tartományonként differenciálják. Az árak meghatározása végfelhasználói kategóriánként (pl.: lakossági, ipari felhasználók) történik. Az ipari felhasználók tekintetében további árdifferenciálás van érvényben a kínai kormány által megszabott iparpolitika követése érdekében, amely a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság 2005. évi 40. sz. határozatában szereplő listában jelenik meg (a további magyarázatot lásd a (182)) preambulumbekezdésben). A Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság listája szerint az alap villamos energia díjszabást az „ösztönzött” kategóriába tartozó vállalatok fizetik, míg az „elavult” vagy „tiltott” kategóriába tartozó vállalatok az alapdíjszabáson felül pótdíjat kötelesek fizetni. A listában felsorolt kategóriák egyikébe sem tartozó felhasználók a „megengedett” vállalatok alapkategóriájába tartoznak és szintén az alapdíjszabást kötelesek fizetni, pótdíjak nélkül. A Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság 40. sz. határozata értelmében a szerves bevonatú acéltermékek gyártói rendszerint az „ösztönzött” kategóriába tartoznak.
b) Az együttműködés hiánya
(143)
A Bizottság a kínai kormánytól bekérte a villamosenergia-piac és az ármegállapítás keretszabályozását, valamint az összes vonatkozó szerv és jogalany által betöltött szerepkör leírását. A kínai kormány azonban nemcsak a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság és a helyi ármegállapítási hivatalok által a mintába fel nem vett exportáló gyártók, hanem a mintába felvett exportáló gyártók tekintetében kiadott vonatkozó ármegállapítási döntések benyújtását is elmulasztotta. A kínai kormány nem ismertette pontosan a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság és a helyi ármegállapítási hivatalok ármegállapításban betöltött szerepét sem. A Bizottság a mintába felvett exportáló gyártókkal kapcsolatban felmerült e hiányosságokról a 2012. augusztus 12-i levelében értesítette a kínai kormányt. Az ellenőrző látogatást követően azt is feltárták, hogy a mintába felvett egyik együttműködő exportőr tekintetében a kínai kormány téves villamosenergia-díjszabás t adott meg.
c) A vizsgálat megállapításai
(144)
A vizsgálat megerősítette, hogy az egyes tartományokban érvényes villamosenergia-árakat a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság határozza meg. Igazolást nyert, hogy a helyi ármegállapítási hivatal pusztán a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság által központi szinten meghatározott árak végrehajtója. Ezt megerősíti az a tény is, hogy a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság értesítéseket ad ki, amelyekben meghatározza az egyes tartományokra vonatkozó árakat, majd ezeket az értesítéseket formálisan a helyi ármegállapítási hivatal által elfogadott helyi értesítésekbe ültetik át és hajtják végre helyi szinten. A vizsgálat azt is megállapította, hogy bizonyos tényezők - nevezetesen a központi kormányzat és a helyi önkormányzatok ötéves terveiben és az ágazati tervekben meghatározott iparpolitikai célok követése - szerint egyes ágazatokban, illetve tartományi vagy helyi szinten más és más villamosenergia-díjszabást határoznak meg.
(145)
A mintába felvett együttműködő exportőrök vizsgálatából az derült ki, hogy egyikük - a Chongqing Wanda Steel Strip (CWSS) - az ipari nagyfelhasználókra általánosan érvényes díjszabásnál alacsonyabb villamosenergia-díjszabás folytán gazdasági előnyben részesült. Megállapítást nyert, hogy abban a konkrét térségben, ahol ez az exportőr található, egyes ipari felhasználók - beleértve az érintett terméket gyártó felhasználókat - ezt az alacsonyabb díjszabást vehették igénybe.
d) Pénzügyi támogatás
(146)
A mintába felvett egyik együttműködő gyártó (CWSS) - az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontja szerinti - pénzügyi támogatásban részesült azáltal, hogy a kormány a helyi áramszolgáltató vállalaton keresztül villamos energiát szolgáltatott számára. Ez az alaprendelet értelmében véve kimeríti a nem általános infrastruktúraként áruk rendelkezésre bocsátásának formájában nyújtott kormányzati támogatás fogalmát.
e) Gazdasági előny
(147)
A CWSS az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében vett gazdasági előnyben részesült akkor, amikor a kormány a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében biztosított számára villamos energiát. Megállapítást nyert, hogy ez az exportőr a más ipari nagyfelhasználókra általában vonatkozó díjszabásnál alacsonyabb díjszabásra volt jogosult.
f) Egyedi jelleg
(148)
A villamos áram biztosítása formájában az együttműködő exportőrök egyikének nyújtott támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének c) pontja és 4. cikkének (3) bekezdése értelmében egyedi jellegű. Az alacsonyabb villamosenergia-díjszabás a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság vonatkozó értesítése határozza meg és a helyi ármegállapítási hivatal által kiadott értesítésben is szerepel, azaz a központi hatóság rendelte el és helyi szinten hajtották végre. Ez az alacsonyabb díjszabás az ipari nagyfelhasználók alkategóriájába tartozó egyes meghatározott ágazatokra (főként a villamos árammal üzemelő kohókban vasötvözeteket előállító, illetve műtrágyagyártó vállalatokra) korlátozódik. Ezért az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében az alacsonyabb díjszabás de jure csak az e kategóriákba tartozó vállalatokra vonatkozik.
(149)
A támogatás egyúttal csak egy meghatározott régióban nyújtható abban az értelemben, hogy csak arra a meghatározott kijelölt földrajzi területre korlátozódik, ahol az exportáló gyártó található. Ez a terület a központi kormányzat által kiadott jogszabály - azaz a Kína kiterjedt nyugati régiói fejlesztésének végrehajtására vonatkozó politikai intézkedésekről szóló államtanácsi körlevél - értelmében „ösztönzött” területnek minősül (részletesebben lásd az alábbi (233) preambulumbekezdést). Ez a körlevél a villamosenergia-átvitel és -szolgáltatás ármegállapítási mechanizmusait kifejezetten az egyes ágazatok fejlesztésére szolgáló eszközök egyikeként említi. Mivel az ezen a területen érvényes villamosenergia-díjszabást a központi hatóság határozza meg, ez a támogatás az alaprendelet 4. cikkének (3) bekezdése értelmében regionálisan is egyedi jellegű.
g) A támogatási összeg kiszámítása
(150)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő félre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. Az exportáló gyártók számára biztosított gazdasági előnyt az egy kWh-ra jutó, kifizetett tényleges villamosenergia-díj és az azon díj közötti különbözet figyelembevételével számolták ki, amelyet az ipari nagyfelhasználók számára kWh-nként ki kellett volna fizetni, megszorozva a vizsgálati időszakban fogyasztott villamosenergia-mennyiséggel. Ezt az összeget (számláló) aztán az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban elosztották az együttműködő exportáló gyártók vizsgálati időszakban lebonyolított összes forgalmával, mivel a támogatás megítélése nem az exportteljesítmény függvényében történt, és nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szerint került meghatározásra.
(151)
A Panhua-vállalatcsoporthoz tartozó, a mintába felvett egyik együttműködő exportáló gyártó (a CWSS) számára ezt a csökkentett villamosenergia-díjat biztosították. A Panhua-csoport vonatkozásában megállapított támogatási ráta 0,14 %.
(152)
A mintában nem szereplő együttműködő vállalatokra megállapított támogatási ráta súlyozott átlaga 0,07 %.
(153)
Az együttműködés csekély szintje miatt az összes nem együttműködő vállalatra vonatkozó támogatási rátát az e rendszer tekintetében a mintába felvett valamely együttműködő vállalattal kapcsolatban álló jogalany esetében megállapított legmagasabb szintű támogatási rátában, azaz 0,17 %-ban határozták meg.
3.3.1.5. A megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében biztosított különböző áruk biztosítása
(154)
A panasz a kínai kormány által az állami tulajdonú vállalatain keresztül a szerves bevonatú acéltermékeket gyártó vállalatok számára biztosított számos egyéb áruról tett említést. A panasz különösen néhány konkrét ügyletet is felsorolt az állami tulajdonú vállalatok által előállított acéltermék - többek között vasérckoncentrátum, sörétek, szinterezett érc, hulladék, acélbuga, ötvözetek és még számtalan egyéb termék - biztosításával kapcsolatban. A panaszból kiderült, hogy az ezen áruk biztosítására megállapított árat különböző elemekre és/vagy viszonyítási alapokra való hivatkozással állapították meg, és hogy maximumárakat vagy kiigazításokat alkalmaztak a különböző áruktól és attól függően, hogy az ügylet kapcsolatban álló feleket érintett-e.
(155)
A kínai kormány azt válaszolta, hogy ez a program az acélgyártók vonatkozásában a vizsgálati időszakban nem állt rendelkezésére. Mivel a kínai kormány erről a programról további információt nem szolgáltatott, a Bizottság az alaprendelet 28. cikkének megfelelően az aktában szereplő információkra alapozta megállapításait.
(156)
Amennyiben a fent említett különböző árukra vonatkozó árak nem tükröznek megfelelő ellenszolgáltatást, e program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontja és 6. cikkének d) pontja alapján kiegyenlíthető. Az ezen áruk biztosítására vonatkozó különböző ügyletek és az eljárás aktájában nem elérhető, alapul szolgáló szerződések összetettsége miatt azonban a Bizottság nem tudott határozott következtetésre jutni e programmal kapcsolatban. Ezért a Bizottság úgy határozott, hogy nem vizsgálja tovább ezt a programot.
3.3.2. KEDVEZMÉNYES HITELEK ÉS KAMATOK A SZERVES BEVONATÚ ACÉLTERMÉKEKET GYÁRTÓ IPAR SZÁMÁRA
a) Bevezetés
(157)
A panaszos állítása szerint az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok és az állami bankok a kínai kormány politikájának megfelelően alacsony (támogatott) kamatokat nyújtanak a szerves bevonatú acéltermékeket gyártók számára, hogy az ötéves terv keretében támogassák és fejlesszék a kínai acélipar terjeszkedését.
b) Az együttműködés hiánya és a rendelkezésre álló tények felhasználása
(158)
A Bizottság tájékoztatást kért a kínai kormánytól az azon bankok által az ágazat egészének és az eljárásban érintett ágazatnak nyújtott hitelek arányáról, amelyekben a) a kínai kormány a legnagyobb vagy az egyetlen részvényes, b) a kínai kormánynak részesedése van, de nem a legnagyobb részvényes, c) a kínai kormány nem rendelkezik részvényekkel, és d) amelyek külföldi tulajdonban vannak. A kínai kormány válaszában közölte, hogy nem őriz adatokat az állami tulajdonban lévő bankok által nyújtott hitelek összegéről és százalékarányáról, és hogy a kínai kormány az acélipar számára nyújtott hitelekről sem tart nyilván adatokat. A kínai kormány ebben a tekintetben semmilyen alternatív információforrást sem javasolt.
(159)
A Bizottság a bankok és pénzügyi intézmények feletti állami tulajdonosi hányad mértékére vonatkozóan is tájékoztatást kért, de a kínai kormány tájékoztatásában nem említette, hogy nem tart nyilván ilyen adatokat. Bár valószínűtlen, hogy a kínai kormány nem tud a saját tulajdonában álló eszközökről, a Bizottság megjegyzi, hogy a nyilvánosan hozzáférhető információk (45) (46) szerint a kínai kormány jelentős részvényes számos Kínában letelepedett nagyobb bankban, ezért - ahogy a hidegen és melegen hengerelt acéltermékeket előállító kínai állami tulajdonú vállalatok esetében is - hozzáfér a bankok alapszabályához, amelynek részletesen ismertetnie kell a részvényesi tulajdonra vonatkozó adatokat. Ezzel összefüggésben a Bizottság azt is megjegyzi, hogy a kereskedelmi bankokról szóló (2003. évi) törvény 61. cikke értelmében a bankoknak „be kell terjeszteniük a mérleget, az eredménykimutatást és az egyéb pénzügyi kimutatást, valamint a statisztikai jelentéseket és dokumentumokat az Államtanács bankfelügyeleti szervének a Kínai Központi Banknak”.
(160)
A Bizottság (egyedi kérdőív segítségével - A. függelék) információkat kért az érintett kínai bankok kormányzati irányításának szerkezetéről, valamint a kormányzati politikák vagy érdekek képviseletéről is az acélgyártási ágazatot illetően (azaz az igazgatótanácsról és a részvényesek tanácsáról, a részvényesek/igazgatók üléseinek jegyzőkönyveiről, a részvényesek/igazgatók nemzetiségéről, a hitelezési politikáról, valamint az együttműködő exportáló gyártóknak nyújtott hitelekhez kapcsolódó kockázatértékelésről). Mindazonáltal a kínai kormány a kérdőívre adott válaszában csak egy, - főleg a bankok honlapja alapján összeállított - általános információkat tartalmazó A. függeléket nyújtott be. A kínai kormány az A. függelékben kért konkrét információk többségét nem adta meg. A kínai kormány néhány kérdésre azt válaszolta, hogy az adott pillanatban nem rendelkezett ilyen információkkal, míg bizonyos kérdésekkel kapcsolatban csak bizonyos kiválasztott bankokra vonatkozóan nyújtott információt (pl. az alapszabályt csak nyolc bank esetében adta meg). A Bizottság a hiánypótlást kérő levélben megismételte kérését és felhívta a kínai kormányt, hogy a kérdőívben eredetileg kért valamennyi információt adja meg. A hiánypótlást kérő levélre adott válaszában a kínai kormány benyújtott néhány kiegészítő információt. A válasz azonban még így is nagyon hiányos volt, és a kért információk közül sokat (pl. a kormányzat tulajdoni hányadát az állami tulajdonú bankokban, a kérdőívben felsorolt bizonyos bankok alapszabályát, az A. függelékben szereplő kérdésekre adott hiánytalan válaszokat) nem tartalmazott.
(161)
A Bizottság a kérdőívben, a hiánypótlást kérő levélben, majd a helyszíni ellenőrző látogatás során ismét kérte a Kínai Központi Bank YinFa [2003] 250. sz. és YinFa [2004] 251. sz. körleveleit a pénzügyi intézmények hitelkamatláb-politikájáról. A Bizottság egy előző vizsgálat során értesült e körlevelek meglétéről. A kínai kormány azonban ahelyett, hogy rendelkezésre bocsátotta volna e körleveleket, a Kínai Központi Bank honlapjára irányította a Bizottságot, hogy ott tájékozódjon a pénzügyi intézmények hitelkamatláb-politikájáról. Az ellenőrzés során ezzel kapcsolatban két bizonyítékot terjesztettek elő, de azok csupán a honlapról kinyomtatott adatok voltak. A Bizottság megjegyezte, hogy az említett körlevelek teljes tartalma a Kínai Központi Bank honlapján nem található meg.
(162)
A Bizottság azt is kérte továbbá, hogy a helyszíni ellenőrzés során a Kínai Központi Bank 2012. június 8-i változásokról szóló körlevelét is nyújtsák be. A kínai kormány a körlevelet nem bocsátotta rendelkezésre, ehelyett csupán a Kínai Központi Bank honlapjáról kinyomtatott általános információkat szolgáltatta a referencia-kamatlábak kiigazításával kapcsolatban.
(163)
A Bizottság arra is kérte a kínai kormányt, hogy szervezzen találkozókat egyes bankokkal annak érdekében, hogy ellenőrizze a kínai a szerves bevonatú acéltermékeket gyártó ágazat számára biztosított kedvezményes hitelekre vonatkozó információkat. A kínai kormány azonban nem szervezett ilyen találkozókat és azt állította, hogy nem tudott közbenjárni az állami tulajdonban lévő bankoknál a találkozók megszervezése érdekében. A kínai kormány arra is felhívja a figyelmet, hogy a 2012. június 7-i, ellenőrzést megelőzően küldött levélben a Bizottság kifejtette, hogy ha a kínai kormány véleménye szerint a bankok vannak leginkább abban helyzetben, hogy a kedvezményes hitelezésre vonatkozóan pontosításokkal és magyarázatokkal szolgáljanak, az ellenőrzést kész egy nappal korábban megkezdeni és tulajdonképpen ezáltal több időt hagyni az ellenőrzésre. A Bizottság ezért felkérte a kínai kormányt, hogy az ellenőrzés előtt erősítse meg a bankok jelenlétét, hogy az ellenőrző csoport megtehesse a szükséges előkészületeket. A kínai kormány a 2012. június 15-i levelében kijelentette, hogy noha a bankokat továbbra is együttműködésre kéri, kényszeríteni nem tudja őket. Végül a Bizottság munkacsoportja csak az ellenőrzés első napján értesült arról, hogy a Kínai Építési Bank képviselője a kérdések és magyarázatok céljából rendelkezésre áll. Mivel a Bizottság erről nem értesült (jóllehet az ellenőrzést megelőzően küldött levélben kifejezetten kérte), csak általános jellegű kérdéseket tudott feltenni a szerződési és hitelfeltételekről, konkrét kérdéseket nem. A Kínai Építési Bank képviselőjének kijelentéseit mindenesetre semmilyen igazoló dokumentummal nem támasztották alá, azzal a magyarázattal, miszerint a Bizottság által kért valamennyi dokumentum bizalmas és belső jellegű.
(164)
A kínai kormányt tájékoztatták arról, hogy az alaprendelet 28. cikkének (1) és (6) bekezdése szerint milyen következményekkel jár, ha nem működik együtt. Az együttműködés hiányában - a többi fél által rendelkezésre bocsátott vonatkozó kormányzati dokumentumokon túlmenően - a másodlagos forrásokból származó információkat, többek között a panaszt és az interneten nyilvánosan hozzáférhető információkat kellett felhasználni.
c) A vizsgálat megállapításai
(165)
A vizsgálat megállapította, hogy a kínai pénzügyi piacot kormányzati beavatkozás jellemzi, mivel a nagyobb bankok többsége állami tulajdonban van. A kínai hatóságok csak nagyon kevés információt szolgáltattak a kínai bankok részvénytulajdonáról/tulajdonviszonyairól. Az alább kifejtettek szerint azonban a Bizottság összegyűjtötte a rendelkezésre álló információkat, hogy megállapítsa a reprezentatív tényeket. Annak elemzésekor, hogy a bankok kormányzati hatáskörrel bíró vagy ilyen hatáskört gyakorló szervezetek-e (állami szervek), a Bizottság nemcsak arról gyűjtött adatokat, hogy a bankok kormányzati tulajdonban vannak-e, hanem egyéb jellemzőkről is, mint amilyen az igazgatótanácson belüli kormányzati jelenlét, tevékenységeik kormányzati ellenőrzése, a kormányzati politikák vagy érdekek képviselete, valamint az, hogy a szervezeteket jogszabály útján hozták-e létre.
(166)
A rendelkezésre álló információk alapján azt a következtetést lehet levonni, hogy a kínai pénzügyi piacon az állami tulajdonban lévő bankok rendelkeznek a legnagyobb piaci részesedéssel és ők a piac meghatározó szereplő. A Deutsche Bank által a kínai bankszektorral kapcsolatban végzett 2006. évi kutatás (47) szerint az állami tulajdonban lévő bankok több mint kétharmados részesedéssel rendelkeznek a kínai piacon. Ugyanezzel kapcsolatban a Kereskedelmi Világszervezet Kína kereskedelempolitikájáról szóló áttekintése a következőképpen fogalmaz: „Az állami tulajdon magas aránya a kínai pénzügyi szektor egy másik fontos jellemzője” (48) és „csekély változás következett be a kínai bankszektor piaci struktúrájában, amelyet az állami tulajdonban levő bankok túlsúlya jellemez” (49). Ezzel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy az öt legnagyobb állami tulajdonban lévő kereskedelmi bank (a Mezőgazdasági Bank, a Bank of China, a Kínai Építési Bank, a Bank of Communications és az Ipari és Kereskedelmi Bank) a kínai bankszektor több mint felét képviseli (50).
(167)
A Bizottság információkat kért az említett kínai bankok kormányzati irányításának szerkezetéről, valamint a kormányzati politikák vagy érdekek képviseletéről is az acélgyártási ágazatot illetően (azaz az igazgatótanácsról és a részvényesek tanácsáról, a részvényesek/igazgatók üléseinek jegyzőkönyveiről, a részvényesek/igazgatók nemzetiségéről, a hitelezési politikáról, valamint az együttműködő exportáló gyártóknak nyújtott hitelekhez kapcsolódó kockázatértékelésről). Mindazonáltal a fenti (160) preambulumbekezdésben megállapítottak szerint a kínai kormány csak nagyon kevés információt szolgáltatott ezzel kapcsolatban. Ebből következően a Bizottságnak a rendelkezésre álló információkat kellett használnia. A rendelkezésre álló adatok alapján arra a következtetésre jutott, hogy az említett bankok a kormány irányítása alatt állnak, és olyan szinten gyakorolnak kormányzati hatáskört, hogy a cselekményeiket az államnak lehet tulajdonítani. A fenti megállapítások alapját képező adatok a következő forrásokból származnak: a kínai kormány által szolgáltatott információkból, a kínai bankok éves jelentéseiből, amelyeket vagy a kínai kormány szolgáltatott vagy nyilvánosan hozzáférhetők voltak, a Deutsche Bank által a kínai bankszektorral kapcsolatban végzett 2006. évi kutatásból, a Kereskedelmi Világszervezet által készített, Kína politikájára vonatkozó áttekintésből (2010 és 2012 vonatkozásában), a Világbank által „China 2030” címmel kiadott jelentésből, az együttműködő exportáló gyártók által szolgáltatott, illetve a panaszban szereplő információkból. Független források becslései szerint a külföldi bankok a kínai bankszektor mindössze csekély részét képviselik, így a fejlesztéspolitikai hitelezésben elenyésző szerepet játszanak; az erre vonatkozó információk szerint a külföldi bankok részesedése a kínai piacon mindössze 1 % (51). A témához kapcsolódó nyilvánosan hozzáférhető információk szintén megerősítik, hogy a kínai bankok, különösen a nagy kereskedelmi bankok - azokban az esetekben, amikor a hitelbővítés eredményeként jelentkező tőkemegfelelés hiánya miatt tőkefeltöltésre van szükség - még mindig az állami tulajdonú részvényesekre, illetve a kormányzatra támaszkodnak (52).
(168)
Az együttműködő exportáló gyártók részére hitelt folyósító bankok többsége állami tulajdonban van. A rendelkezésre álló információk alapján megállapítható, hogy a 17 bejelentett bank közül 14 állami tulajdonban van, ideértve a nagyobb kínai kereskedelmi bankokat, mint például a Bank of China, a Kínai Építési Bank és a Kínai Ipari és Kereskedelmi Bank. A többi érintett, állami tulajdonban lévő bankot illetően a Bizottság ugyanazokat a fent említett, a kormányzati irányításra és a kormányzati politikák vagy érdekek acélipart illető képviseletére vonatkozó adatokat kérte. A kínai kormány nem szolgáltatott ilyen részletes információkat. Így tehát megállapítást nyert, hogy a bankok kormányzati irányítás alatt állnak, és olyan szinten gyakorolnak kormányzati hatáskört, hogy a cselekményeiket az államnak lehet tulajdonítani. Ezért az állami tulajdonban lévő kínai kereskedelmi bankokat állami szervnek kell tekinteni.
(169)
A kínai pénzügyi piacon a kínai kormány befolyásának másik jele a Kínai Központi Bank szerepe abban, hogy a kamatlábak megállapítását és azok ingadozását korlátok közé szorítja. A vizsgálat ténylegesen megállapította, hogy Kínában a Kínai Központi Bank konkrét elvek alapján szabályozza a kamatlábak ingadozását. A rendelkezésre álló információk szerint ezeket a szabályokat a Kínai Központi Bank a betéti és hitelkamatok szabályozásáról szóló Yinfa [2004] körlevelében (a továbbiakban: 251. sz. körlevél) határozza meg. A pénzügyi intézményeket arra kérik, hogy hitelkamataikat a Kínai Központi Bank referencia-hitelkamatlábának bizonyos tartományán belül állapítsák meg. A kereskedelmi bankok által, illetve az állami fejlesztési bankok által kereskedelmi alapon folyósított hitelek esetében nincs felső határ, csak az alsó határt szabták meg. A városi és a vidéki hitelszövetkezetek számára mind a felső, mind az alsó határértékeket meghatározták. A kedvezményes hitelek, illetve azon hitelek esetében, amelyekre az Államtanács különleges rendelkezései vonatkoznak, a kamatlábak felfelé nem ingadoznak. A Bizottság kérte a kínai kormányt, hogy tisztázza a 251. sz. körlevélben, illetve az azt megelőző jogszabályban (A Kínai Központi Bank körlevele a pénzügyi intézmények hitelkamatlábának ingadozási sávjáról - YinFa [2003] 250. sz.) szereplő fogalommeghatározásokat és megfogalmazásokat. Amint azt a fenti (161) és (162) preambulumbekezdés ismerteti, a kínai kormány e körleveleket nem bocsátotta rendelkezésre, ami a Bizottságot megakadályozta, hogy ellenőrizze azok tartalmát és magyarázatokat kérjen. Mivel a kínai kormány ezzel kapcsolatban semmilyen fontos információt nem szolgáltatott, amely arra utalna, hogy a helyzet 2011 májusa óta - amikor a Bizottság a bevont finompapírra vonatkozó szubvencióellenes vizsgálatát (53) befejezte - megváltozott, megállapítást nyert, hogy a Kínai Központi Bank részt vesz a kamatoknak az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok általi meghatározásában és befolyásolja azt.
A kínai kormány nem szolgáltatott bizonyítékot arra vonatkozóan, hogy a bevont finompapírral kapcsolatos vizsgálatban megállapított helyzet megváltozott, ezért a rendelkezésre álló adatok és fent említett egyéb bizonyítékok alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a kamatmegállapításra vonatkozó módszertant illetően a helyzet minden bizonnyal változatlan maradt a teljes vizsgálati időszakban.
(170)
A Bizottság annak elemzésére is törekedett, hogy a kínai kormány megbízza-e és irányítja-e a magántulajdonban lévő kínai kereskedelmi bankokat abban a tekintetben, hogy az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iv. alpontja értelmében kedvezményes (támogatott) hitelt nyújtsanak a szerves bevonatú acéltermékeket gyártók számára.
(171)
A fenti, a bankszektorban tapasztalható állami befolyásról szóló rész ((165)-(169) preambulumbekezdés) alapján nyilvánvaló: a kínai kormány azt a politikát követi, hogy a szerves bevonatú acéltermékek ágazata számára kedvezményes hitelezést biztosít, mert a hitelnyújtásban a piacon meghatározó helyet elfoglaló állami szervek (állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok) (54) is részt vesznek, amelyek így a piacinál alacsonyabb kamatokat tudnak kínálni. Az még megállapításra vár, hogy ez a politika magánszolgáltatókra is kiterjed-e.
(172)
A kereskedelmi bankokról szóló (2003. évi) törvény az állami tulajdonban és a magántulajdonban lévő kereskedelmi bankokra egyaránt vonatkozik. E törvény 38. cikke például az összes kereskedelmi bankot (így a magántulajdonban lévőket is) arra utasítja, hogy „a hitelkamatot a Kínai Központi Bank által a hitelkamat tekintetében megállapított felső és alsó határértéknek megfelelően határozzák meg”, míg törvény 34. cikke arra utasítja a kereskedelmi bankokat, hogy „a hitelezési tevékenységüket a nemzetgazdaság és a társadalmi fejlődés igényeinek megfelelően, illetve az állami iparpolitika iránymutatásainak szellemében végezzék”.
(173)
A vas- és acélipar fejlesztési politikájáról szóló 35. sz. rendelet, és különösen annak (24) és (25) cikke - amely azokra a vállalatokra korlátozza a hitelnyújtást, amelyek teljesítik a vas- és acéliparra vonatkozó nemzeti fejlesztési politikákat - sem tesz különbséget az állami és magántulajdonban lévő kereskedelmi bankok között.
(174)
A fent említetteken kívül ((161) és (162) preambulumbekezdés) a Kínai Központi Bank körlevelei a magántulajdonban lévő kereskedelmi bankokra nézve is kötelezőek.
(175)
A bankszektorra vonatkozó törvényekből és rendeletekből származó fenti idézetek azt bizonyítják, hogy a kínai kormány arra irányuló politikája, hogy a szerves bevonatú acéltermékek gyártói számára kedvezményes hitelezést biztosítson, a magántulajdonban lévő kereskedelmi bankokra is kiterjed, és a kínai kormány tulajdonképpen arra utasítja őket, hogy „a hitelezési tevékenységüket a nemzetgazdaság és a társadalmi fejlődés igényeinek megfelelően, illetve az állami iparpolitika iránymutatásai alapján végezzék” (55).
(176)
A Bizottság a kínai kormánytól releváns információkat kért annak megállapítása érdekében, hogy a kínai bankok hogyan végzik a szerves bevonatú acéltermékeket gyártó vállalatok hitelkockázat-értékelését, mielőtt eldöntik, hogy nyújtanak-e számukra hitelt és milyen feltételekkel. A kérdőívhez csatolt A. függelékben a Bizottság információt kért arra vonatkozóan, hogy hitelnyújtáskor a bankok hogyan veszik számításba a kockázatokat, hogyan vizsgálják a hitelfelvevő hitelképességét, a különböző vállalatok/iparágak esetében milyen kockázati felárat számít fel a bank, milyen tényezőket vesz figyelembe a hitelkérelem elbírálásakor, ismertetésekor és a jóváhagyási folyamat során stb. Azonban sem a kínai kormány, sem a kérdőíven szereplő egyes bankok nem szolgáltattak bizonyítékot ezzel kapcsolatban. A kínai kormány csak általános jellegű válaszokat adott, amelyeket semmilyen bizonyíték nem támasztott alá abban a vonatkozásban, hogy ténylegesen sor kerül bármilyen hitelkockázat-értékelésre.
(177)
A Bizottság az együttműködő exportáló gyártóktól is hasonló információt kért, és a mintába felvett exportáló gyártóknál tett helyszíni ellenőrző látogatások során törekedett annak ellenőrzésére. A mintába felvett exportáló gyártók mindkét csoportja azt válaszolta, hogy hitelnyújtás előtt a bankok kérnek tőlük bizonyos dokumentumokat és végeznek valamiféle hitelkockázat-elemzést. Állításaikat azonban semmilyen bizonyítékkal nem tudták alátámasztani. A Bizottság a helyszíni ellenőrzés során bizonyítékot kért arra vonatkozóan, hogy a bankok kértek ilyen dokumentumokat, illetve hogy e dokumentumokat a vállalatok benyújtották a bankoknak, vagy hogy a bankok közzétettek olyan jelentést, amely bizonyítja az ilyen hitelkockázat-elemezés elvégzését. Az exportáló gyártók mintába felvett csoportjai azonban nem tudtak ilyen bizonyítékkal szolgálni, és állításaikat semmilyen bizonyítékkal sem tudták alátámasztani. A Bizottság azt is megjegyezte, hogy az exportáló gyártók mintába felvett csoportjai, illetve az e csoportokon belüli egyes vállalatok közül egyik sem rendelkezik hitelminősítéssel.
(178)
A hitelkockázat-értékeléssel kapcsolatos információkat a Bizottság többször kérte az érdekelt felektől, mivel azok elengedhetetlennek minősülnek, figyelemmel többek között a következők megállapításaira: i. az IMF 2006. évi jelentése, amely szerint Kínában nem teljes a banki liberalizáció és a hitelkockázatot nem fejezik ki megfelelően (56), ii. az IMF 2009. évi jelentése, amely kiemelte a kamatláb-liberalizáció Kínában tapasztalható hiányát (57), iii. az IMF 2010. évi országjelentése, amely kijelentette, hogy Kínában viszonylag alacsony a tőkeköltség, a hitelkihelyezést néha olyan módszerrel határozzák meg, amely nem kapcsolódik az árhoz, a vállalatok nagymértékű megtakarításai pedig részben a különböző ráfordítási tényezők (ideértve a tőkét és a földterületet) alacsony költségéhez kapcsolódnak (58), iv. Kína OECD által végzett, 2010. évi gazdasági felmérése (59), valamint az OECD gazdasági osztályának 747. számú, Kína pénzügyi ágazati reformjairól szóló munkadokumentuma (60), amely kijelentette, hogy az, hogy a pénzügyi intézmények tulajdonjogával túlnyomórészt továbbra is az állam rendelkezik, problémákat vet fel abban a tekintetben, hogy a bankok hitelezési döntései milyen mértékben alapulnak tisztán kereskedelmi megfontolásokon, miközben a bankok hagyományos szerepe látszólag az, hogy kormányzati kapcsolatokkal rendelkező kormányzati ügynökségekként működnek.
d) Pénzügyi támogatás
(179)
A bizonyítékok összességére tekintettel megállapítást nyert, hogy az exportáló gyártók mintába felvett két csoportja által felvett hitelek legnagyobb részét állami tulajdonban lévő bankok folyósították, amelyek állami szerveknek minősülnek, mivel kormányzati hatáskörrel bírnak és kormányzati feladatokat látnak el. További bizonyíték is van arra, hogy ezek a bankok gyakorlatilag kormányzati hatáskört gyakorolnak, mivel - a (169) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint - a kormányzat (azaz a Kínai Központi Bank) egyértelműen beavatkozik abba, hogy a kereskedelmi bankok milyen döntéseket hoznak a kínai vállalatoknak folyósított hitelek kamatainak megállapításakor. Ilyen körülmények között ezeknek a jogalanyoknak a hitelezési gyakorlatát közvetlenül a kormányzat határozza meg. Azt a tényt, hogy a bankok kormányzati hatáskört gyakorolnak, megerősíti az is, ahogyan a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottságnak a vas- és acélipar fejlesztési politikájáról szóló 35. sz. rendelete (61), a 40. sz. határozat és a kereskedelmi bankokról szóló törvény 34. cikke eljár a kormányzati ipari szakpolitikák teljesítésével kapcsolatban. Sok közvetett - objektív tanulmányokkal és jelentésekkel alátámasztott - bizonyíték van továbbá arra, hogy a kínai pénzügyi rendszerben még mindig erős a kormányzati beavatkozás, amint azt már a fenti (178) preambulumbekezdés is kifejtette. Végezetül a kínai kormány nem szolgáltatott olyan információkat, amelyek lehetővé tették volna az állami tulajdonban lévő bankok és a kormány közötti viszony jobb megértését, amint azt a (159)-(164) preambulumbekezdés kifejti.
Így az állami tulajdonban lévő kínai kereskedelmi bankok által folyósított hitelek vonatkozásában a Bizottság megállapítja, hogy a kormányzat a szerves bevonatú acéltermékek gyártóit - az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja szerint - közvetlen transzfer formájában pénzügyi támogatásban részesíti. Továbbá ugyanez a bizonyíték igazolja azt, hogy az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankokat (valamint a magántulajdonban lévő bankokat) a kormányzat bízza meg, illetve utasítja, következésképpen ez azt jelenti, hogy az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iv. alpontja szerinti pénzügyi támogatás esete áll fenn.
(180)
A fenti (170)-(175) preambulumbekezdésben foglalt elemzés figyelembevételével az is megállapítást nyert, hogy a kínai kormány magántulajdonban lévő bankokat bíz meg, illetve utasít, hogy a szerves bevonatú acéltermékek gyártóinak hitelt nyújtsanak, és hogy az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. és iv. alpontja szerinti pénzügyi támogatás esete áll fenn.
e) Gazdasági előny
(181)
A hitelfelvevő olyan mértékben jut az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése és 6. cikkének b) pontja szerinti gazdasági előnyhöz, amennyivel kedvezőbb feltételek mellett veheti fel a kormányhiteleket, mint a piacon megszerezhető kereskedelmi hitelt. Mivel megállapítást nyert, hogy Kínában a nem kormányzati hiteleket nem lehet megfelelő piaci referenciaértéknek tekinteni (a magántulajdonban lévő bankokat a kínai kormány bízza meg, illetve utasítja), a referenciaértéket az alábbi (191) és (192) preambulumbekezdésben leírt módszer szerint számították ki.
f) Egyedi jelleg
(182)
Az acélipar a 40. sz. határozat szerint a támogatott besorolásba tartozik. A 40. sz. határozat az Államtanácsnak, azaz Kína legfőbb közigazgatási szervének a rendelete, így az egyéb állami szervek és gazdasági szereplők számára jogilag kötelező erejű. A határozat az ipari szektort három osztályba sorolja: „támogatott, korlátozottan támogatott és a támogatásból kirekesztett projektek”. Ez a jogi aktus egy iparpolitikai iránymutatás, amely a Címtárral egyetemben azt mutatja meg, hogy a kínai kormány miként folytatja az egyes vállalkozói csoportokat vagy iparágakat, mint például a Címtárban a „támogatott iparágak” között szereplő acélipart/a szerves bevonatú acéltermékeket gyártó ágazatot ösztönző és támogató politikáját. A „támogatott” kategóriában szereplő iparágak számával kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy ezek a kínai gazdaságnak csak egy részét képviselik. Ezenkívül a „támogatott” státusz e támogatott ágazatokon belül csak bizonyos tevékenységekre vonatkozik. A 40. sz. határozat 17. cikke előírja továbbá, hogy „a támogatott beruházási projektek” különleges előnyökben és ösztönzőkben, többek között pénzügyi támogatásban részesüljenek. A 40. sz. határozat a „korlátozottan támogatott és a támogatásból kirekesztett projektek” vonatkozásában ugyanakkor feljogosítja az állami hatóságokat arra, hogy a piac szabályozása érdekében közvetlenül beavatkozzanak. A 18. és 19. cikk valójában arról rendelkezik, hogy az érintett hatóság akadályozza meg a pénzügyi intézményeket abban, hogy hitelt nyújtsanak a „korlátozott és kirekesztett projektek” számára. A fentiekből egyértelműen kiderül, hogy a 40. sz. határozat a támogatott iparágak ösztönzésével és támogatásával kapcsolatban - irányelvek formájában - minden gazdasági intézmény számára kötelező érvényű szabályozást ír elő, és az egyik ilyen támogatott iparág a szerves bevonatú acéltermékeket gyártó ágazat része.
(183)
Továbbá a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottságnak a vas- és acélipar fejlesztési politikájáról szóló 35. sz. rendelete, különösen a 24. és 25. cikk azon acélipari vállalkozásokra korlátozza a hitelnyújtást, amelyek maradéktalanul teljesítik a vas- és acéliparra vonatkozó fejlesztési politikákat.
(184)
A panaszos arra vonatkozóan is szolgáltatott bizonyítékot, hogy bizonyos más kormányzati tervek és dokumentumok az acélipar pénzügyi támogatására ösztönöznek és utasítanak általánosságban és Kína egyes földrajzi térségeiben is (62) (63).
(185)
A fentiek figyelembevételével nyilvánvaló, hogy a hatóságok csak azt teszik lehetővé a pénzügyi intézmények számára, hogy azon korlátozott számú ágazatnak/vállalatnak nyújtsanak kedvezményes hitelt, amelyek teljesítik a kínai kormány fejlesztési politikáit. Az aktában szereplő bizonyítékok alapján és a kínai kormány részéről az üggyel kapcsolatos együttműködés hiányában megállapítást nyert, hogy a kedvezményes hitelezés formáját öltő támogatások általánosságban nem állnak rendelkezésre, ennélfogva az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerint egyedinek tekintendők. Továbbá egyik érdekelt fél sem nyújtott be arra utaló bizonyítékot, hogy a támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontjában foglalt objektív szempontokon és feltételeken alapulna.
(186)
A vizsgálat kimutatta, hogy a vizsgálati időszakban a mintába felvett exportáló gyártók két csoportja részesült a kedvezményes hitelezésben.
g) Következtetés
(187)
Ennek megfelelően a szerves bevonatú acéltermékeket gyártó ágazat finanszírozását támogatásnak kell minősíteni.
(188)
Az exportáló gyártók számára biztosított pénzügyi támogatásra és gazdasági előnyre, illetve az egyedi jellegre tekintettel ezt a támogatást kiegyenlíthetőnek kell tekinteni.
h) A támogatás összegének kiszámítása
(189)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő félre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A támogatásban részesülő félre átruházott gazdasági előny az alaprendelet 6. cikkének b) bekezdése szerint a hitelt felvevő vállalat által a kormányhitel esetében fizetendő összeg és a vállalat által a piacon megszerezhető összehasonlítható kereskedelmi hitel esetében visszafizetendő összeg közötti különbözet.
(190)
Mivel a fent említettek szerint ((165)-(178) preambulumbekezdés) a kínai bankok által folyósított hitelek jelentős kormányzati beavatkozásról árulkodnak a bankszektorban és nem egy működő piacon fellelhető kamatokat tükrözik, a megfelelő piaci referenciaértékeket az alábbi módszer alkalmazásával számították ki. Ezenkívül a kínai kormány együttműködésének hiányában a Bizottság a megfelelő referencia-kamatlábat a rendelkezésre álló tények alapján állapította meg.
(191)
A megfelelő referencia-kamatláb kiszámításánál ésszerűnek tekintik a kínai kamatlábak alkalmazását, oly módon kiigazítva, hogy azok a szokásos piaci kockázatot tükrözzék. Abban a helyzetben, ahol az exportőrök aktuális pénzügyi helyzetét torz piaci körülmények között állapították meg és a kínai bankok a kockázatelemzésükkel és a hitelminősítésükkel kapcsolatban nem bocsátottak rendelkezésre megbízható információkat, a Bizottság szükségesnek ítélte, hogy a kínai exportőrök hitelképességét ne névértéken, hanem felárral vegye figyelembe, ami az eltorzult kínai piacnak az exportőrök pénzügyi helyzetére gyakorolt lehetséges hatását tükrözi.
(192)
A (160), a (163) és a (164) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint mind a kínai kormányt, mind az együttműködő exportáló gyártókat felkérték, hogy bocsássanak a Bizottság rendelkezésére információkat a kínai bankok hitelpolitikájáról és arról, hogy a hiteleket az exportáló gyártóknak hogyan folyósítják. A felek többszöri kérés ellenére sem bocsátották rendelkezésre ezeket az információkat, és az állami tulajdonban lévő bankokhoz való hozzáférést sem biztosították. Ennek megfelelően az együttműködés hiányára és a rendelkezésre álló tények összességére tekintettel és az alaprendelet 28. cikkének (6) bekezdésével összhangban a Bizottság úgy tartotta megfelelőnek, hogy valamennyi kínai vállalat részére csak a „nem befektetési besorolású” kötvények legmagasabb kategóriáját adja (a Bloombergnél „BB”) és a Kínai Központi Bank megszokott hitelezési kamatlábára az ilyen minősítésű vállalatok által kibocsátott kötvények esetében várható felárat alkalmazza. Az exportáló gyártók gazdasági előnyét úgy számították ki, hogy figyelembe vették a százalékos arányban kifejezett kamatkülönbözet és a hitelből még fennmaradó összeg szorzatát, azaz a vizsgálati időszakban ki nem fizetett kamatot. Ezt az összeget aztán elosztották az együttműködő exportáló gyártók összes forgalmával.
(193)
A vizsgálati időszakban a mintába felvett exportáló gyártók esetében a fenti módszer szerint megállapított támogatási ráta a Huadong-csoport vállalatainak vonatkozásában 0,25 %, a Panhua-csoport vállalatainak vonatkozásában pedig 0,89 %.
(194)
A mintában nem szereplő együttműködő vállalatokra megállapított támogatási ráta súlyozott átlaga 0,58 %.
(195)
Az együttműködés csekély mértéke miatt az összes nem együttműködő vállalatra vonatkozó támogatási rátát az e rendszer tekintetében a mintába felvett együttműködő vállalatokkal kapcsolatban álló jogalany esetében megállapított legmagasabb szintű támogatási rátában, azaz 0,97 %-ban határozták meg.
3.3.3. SAJÁTTŐKE-PROGRAMOK
(196)
A panasz számos, sajáttőkét érintő állítólagos támogatási programról tartalmazott részleteket a mintában nem szereplő és/vagy a vizsgálatban nem együttműködő exportáló gyártók vonatkozásában. A Bizottság arra kérte a kínai kormányt, hogy az eredeti és a kiegészítő kérdőívekben szolgáltasson információt e programokról, majd ezt követően elegendő lehetőséget biztosított a kínai kormány számára arra, hogy e programokra vonatkozóan megküldje válaszait. A kínai kormány arra az álláspontra helyezkedett, hogy csak a mintába felvett két exportáló gyártót érintő állítólagos támogatási programokkal kapcsolatban ad válaszokat, és ezt az álláspontot erősítette meg az eljárás során.
(197)
Az eljárás során az együttműködés jelentős mértékű hiánya akadályozta a Bizottságot abban, hogy információt és bizonyítékot szerezhessen a panaszban említett programokról. A Bizottság ellenőrizte, hogy a mintába felvett exportáló gyártók nem vették igénybe e programokat. Ezért a Bizottságnak az alaprendelet 28. cikkének (1) bekezdésének rendelkezései szerint az aktában szereplő bizonyítékok alapján meg kellett állapítania a támogatási programok meglétét és meg kellett határoznia a maradványvámot az összes többi olyan program tekintetében, amelyekre vonatkozóan a kínai kormány nem nyújtott információt, és amelyek nem álltak a mintába felvett exportáló gyártók rendelkezésére és azokat nem vették igénybe.
3.3.3.1. Hitel-tőke konverzió
a) Ismertetés
(198)
A panasz bizonyítékot tartalmazott arra vonatkozóan, hogy 2000-ben számos acélgyártó vett részt hitel-tőke konverzióra irányuló ügyletekben, amelyek összesen 62,5 milliárd RMB adósságot foglaltak magukban. Állítólag az állami tulajdonban lévő acélgyártóknak az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok felé fennálló adósságát négy kínai vagyonkezelő társaság bevonásával részvénytőke fejében elengedték, ami nem piaci megfontolásokon alapult. A panasz azt állította továbbá, hogy a vagyonkezelő társaságokat kifejezetten azért hozták létre, hogy a kulcsfontosságú iparágakban, többek között az acélipari ágazatban megszabaduljanak a hatalmas nem teljesítő hitelektől, és hogy az állami tulajdonú vállalatok adósságait többek között adósság-részvény csere ügyletek révén átütemezzék. Mivel a kínai kormány erről a programról nem szolgáltatott információt, a Bizottság az alaprendelet 28. cikkének megfelelően az aktában szereplő információkra alapozta megállapításait (lásd a fenti (33)-(35) preambulumbekezdést). Ugyanezen okból a Bizottság az alaprendelet 28. cikkét alkalmazta az alábbi (204)-(215) preambulumbekezdésben ismertetett, „tőkeinjekció” és „ki nem fizetett osztalékok” programok tekintetében.
b) A vizsgálat megállapításai
(199)
Az e programmal kapcsolatos megállapítások a panaszban foglalt információkon alapulnak. A hitel-tőke konverzió az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja szerinti tőkeinjekció és/vagy hitel formájában, vagy az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja szerinti, elengedett vagy vissza nem fizetett adósságból származó bevételkiesés formájában megvalósuló pénzügyi támogatásnak minősül. A kormányzat ezt a pénzügyi támogatást az ügyletekben részt vevő állami szerveken - azaz a négy vagyonkezelő társaságon és különböző állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankokon - keresztül biztosította (lásd a fenti (168) preambulumbekezdést). A kínai kormány együttműködésének hiányában a hivatalos feljegyzésben szereplő bizonyítékok azt igazolják, hogy a vagyonkezelő társaságok állami szervek, mivel a kínai kormány kifejezetten azért hozta létre e társaságokat, hogy a kulcsfontosságú iparágakban, többek között az acélipari ágazatban megszabaduljanak a hatalmas nem teljesítő hitelektől, és hogy az állami tulajdonú vállalatok adósságait átütemezzék. Következésképpen úgy tekintik, hogy kormányzati hatáskört gyakorolnak.
(200)
Ezen túlmenően a panaszos meggyőző bizonyítékot szolgáltatott arra vonatkozóan, hogy a hatalmas összegű adósságelengedésre nem a szokásos kereskedelmi megfontolások alapján került sor, mivel a kínai kormány nem hajtott végre olyan értékelést, amilyet általában egy magánbefektető elvégzett volna az adósság-részvény csere következtében idővel várható ésszerű megtérülési arány tekintetében. Ehelyett a panasz azt állította, hogy a kínai kormány hatalmas összegű adósságot cserélt részvénytőke fejében az acélgyártók eszközei és forrásai arányának csökkentése céljából, hogy növelje versenyképességüket, eltekintve azon kereskedelmi megfontolásoktól, amelyeket egy magánbefektető figyelembe vett volna. A Bizottság a panaszban megadott információk alapos elemzését követően - és mivel az aktában más információ nem szerepelt - arra a következtetésre jutott, hogy az intézkedések az alaprendelet 6. cikkének a) pontja szerinti gazdasági előny nyújtásának tekinthetők.
(201)
E támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének értelmében egyedi, mivel csak az állam által szerepeltetett, kiválasztott jogalanyokra korlátozódik, a finanszírozás megítélése pedig önkényes, és nem alkalmaznak objektív szempontokat. Ennélfogva megállapítást nyert, hogy e program az érintett termék exportáló gyártóira irányuló kiegyenlíthető támogatásnak minősül.
c) A támogatás összegének kiszámítása
(202)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő félre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A támogatásban részesülő félre átruházott gazdasági előny egyszeri és a hitel-tőke konverzió teljes összegét, azaz az elengedett adósság összegét teszi ki. Mivel a kínai kormány nem nyújtott egyéb információt e gazdasági előny értékeléséhez, a Bizottság a panaszban foglalt információkra alapozta megállapításait. Az alaprendelet 7. cikkének (3) bekezdése szerint az így kiszámított támogatási összeget a támogatásban részesülő vállalkozások eszközei szokásos értékcsökkenési idejének alapján kivetítették a vizsgálati időszakra. Az összeget kiigazították az ezen időszakra eső kamatok hozzáadásával annak érdekében, hogy tükrözze a gazdasági előny értékének időbeli alakulását, és így lehetővé váljon annak az összkedvezménynek a meghatározása, amelyben a támogatásban részesülő fél a vizsgált támogatási rendszer révén részesült. Ezt a támogatási összeget az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban az érintett termék vizsgálati időszakban történő előállításának szintjén részarányosan osztják el, mivel a támogatás megítélése nem az exportteljesítmény függvényében történt, és nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szerint került meghatározásra.
(203)
Az ilyen módon az összes nem együttműködő vállalkozásra vonatkozóan kiszámított támogatási ráta 0,05 %-ot tesz ki. A (196) és (197) preambulumbekezdésben ismertetett okok miatt a mintába felvett és egyéb együttműködő gyártók vonatkozásában a támogatási ráta kiszámítására nem volt szükség.
3.3.3.2. Tőkeinjekciók
a) Ismertetés
(204)
A panasz állítása szerint azt a kínai kormány tőkeinjekciók segítségével éveken keresztül jelentős készpénzösszegeket biztosított az acélgyártók számára. A panasz szerint a kínai kormány (különböző állami tulajdonú jogalanyok révén) anélkül szerzett részesedést olyan vállalatokban, amelyekben már fő részvényes volt, hogy kiegészítő részvényesi jogokat szerzett volna. A panasz részleteket tartalmaz az állam irányítása alá tartozó jogalanyokat, többek között a „China International Capital Corporation”-t (CICC) és a SASAC-ot érintő egyes ügyletekről is.
b) A vizsgálat megállapításai
(205)
Mivel a kínai kormány erről a programról nem nyújtott információt (lásd a fenti (196) és (197) preambulumbekezdést), a programmal kapcsolatos megállapítások a panaszban foglalt információkon alapulnak, megfelelő forrásokkal alátámasztva. A tőkeinjekciók az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja szerinti közvetlen transzfernek minősülnek. A kormányzat ezeket a pénzügyi támogatásokat az ügyletekbe bevont állami szerveken, többek között a CICC-en és a SASAC-on keresztül nyújtotta. A panasz tőkeinjekciókra vonatkozó konkrét bizonyítékot tartalmaz egy állami tulajdonú acélgyártó vállalat tekintetében, ahol a CICC fő részvényjegyzőként és a részvénykibocsátás irányítójaként lépett fel. A panaszban foglalt információk szerint a CICC 51 %-ban állami tulajdonban van, és végül is a SASAC irányítása alatt áll, amely a panaszban dokumentált konkrét ügyletekben a kínai kormánynak az állami tulajdonú acélgyártó vállalat felett ellenőrzést gyakorló szerveként lépett fel (a SASAC feladatainak elemzését lásd a fenti (64)-(66) preambulumbekezdésben). Ezért ezeket az ügyeleteket a kínai kormány az alaprendelet 2. cikkének b) pontja és a Kereskedelmi Világszervezet vonatkozó joggyakorlata szerinti közjogi szervein keresztül hajtotta végre.
(206)
E tőkeinjekciók a támogatásban részesülő vállalkozások vonatkozásában az alaprendelet 6. cikke a) pontja értelmében gazdasági előny nyújtásának tekinthetők, mivel a magánbefektetők szokásos befektetési gyakorlatával nem egyeztethetők össze. A panasz részletesen bizonyítja, hogy az említett tőkeinjekciók nem egyeztethetők össze a magánbefektetők gyakorlatával. A panasz az említett konkrét ügyletekkel kapcsolatban először is azt mutatja ki, hogy az állami tulajdonú acélgyártó vállalat az új részvénykibocsátásban való részéért a tisztességes piaci feltételekkel össze nem egyeztethető módon túlértékelt árat fizetett, másodszor pedig a pénzeszközöket arra használta fel, hogy állami tulajdonban lévő eszközöket és tőkebefektetéseket szerezzen meg a piacinál alacsonyabb áron. A panaszból az is kiderül, hogy a kínai kormány ugyanazt az árat fizette, mint a többi befektető annak ellenére, hogy részvényei kevesebbet értek, mivel a többi részvényesnek eladott részvényekhez viszonyítva eltérő jogokkal és kilátásokkal rendelkeztek.
(207)
E támogatások az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének c) pontja értelmében egyediek, mert korlátozott számú kiválasztott jogalanynak nyújtották, amelyekben részt vett a kormányzat. Ennélfogva megállapítást nyert, hogy e program az érintett termék exportáló gyártóira irányuló kiegyenlíthető támogatásnak minősül.
c) A támogatás összegének kiszámítása
(208)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő félre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A támogatásban részesülő félre átruházott gazdasági előnyt a tőkeinjekciók összegének kell tekinteni. Mivel a kínai kormány nem nyújtott egyéb információt e gazdasági előny értékeléséhez, a Bizottság a panaszban foglalt információkra alapozta megállapításait. Az alaprendelet 7. cikkének (3) bekezdése szerint az így kiszámított támogatási összeget a támogatásban részesülő vállalkozások eszközei szokásos értékcsökkenési idejének alapján kivetítették a vizsgálati időszakra. Az összeget kiigazították az ezen időszakra eső kamatok hozzáadásával annak érdekében, hogy tükrözze a gazdasági előny értékének időbeli alakulását, és így lehetővé váljon annak az összkedvezménynek a meghatározása, amelyben a támogatásban részesülő fél a vizsgált támogatási rendszer révén részesült. Ezt a támogatási összeget az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban a támogatásban részesülő feleknek a vizsgálati időszak alatti össztermelési szintjén - ez a megfelelő nevező - részarányosan osztják el, mivel a támogatás megítélése nem az exportteljesítmény függvényében történt, és nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szerint került meghatározásra.
(209)
Az ilyen módon az összes nem együttműködő vállalkozásra vonatkozóan kiszámított támogatási ráta 0,08 %-ot tesz ki. A (196) és (197) preambulumbekezdésben ismertetett okok miatt a mintába felvett és egyéb együttműködő gyártók vonatkozásában a támogatási ráta kiszámítására nem volt szükség.
3.3.3.3. Ki nem fizetett osztalékok
a) Ismertetés
(210)
A panasz azt állítja, hogy a kínai kormány politikája szerint az állami tulajdonú vállalatoknak - többek között a szerves bevonatú acéltermékeket gyártó vállalatoknak - még nyereség esetén sem kell osztalékot fizetniük a kormányzatnak mint tulajdonosuknak. Ennek következtében az állami tulajdonú acélgyártó vállalatok az e program szerint ki nem fizetett, osztalékként ki nem osztott nyereségek segítségével hatalmas befektetéseket tudnak finanszírozni.
b) A vizsgálat megállapításai
(211)
Mivel a kínai kormány az osztaléknak az állami tulajdonú acélgyártó vállalatok általi felosztásáról nem nyújtott információt (lásd a fenti (196) és (197) preambulumbekezdést), a programmal kapcsolatos megállapítások a panaszban foglalt információkon alapulnak, megfelelő forrásokkal alátámasztva. A ki nem fizetett osztalékokat az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja szerint rejtett támogatásnak kell tekinteni, illetve 3. cikk (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében bevételek elengedésének abban a tekintetben, hogy a kínai kormány nem szedi be az osztalékokat, amelyet rendes körülmények között a magánbefektetőknek a részvényeik után kifizetnek. A kormányzat e rejtett támogatásokat az állami tulajdonú acélgyártó vállalatokban közvetlenül részvényekkel rendelkező jogalanyon - elvben a SASAC-on - keresztül nyújtotta. A SASAC-ra vonatkozó elemzés azt bizonyítja, hogy kormányzati feladatokat lát el (a részleteket lásd a fenti (64)-(66) preambulumbekezdésben).
(212)
A ki nem fizetett osztalékok teljes összege a támogatásban részesülő állami tulajdonú acélgyártó vállalatok vonatkozásában az alaprendelet 6. cikke a) pontja értelmében gazdasági előny nyújtásának tekinthető, mivel a magánbefektetők szokásos befektetési gyakorlatával nem egyeztethető össze, akik megkövetelik a részvényeikhez rendes körülmények között kapcsolódó osztalékfelosztást. A részben magántulajdonban lévő, állami tulajdonú vállalatok esetében a gazdasági előny összege megegyezik a közöttük arányosan elosztott, ki nem fizetett osztalékok összegével.
(213)
E támogatások az alaprendelet 4. cikkének (2) bekezdése értelmében egyediek, mert korlátozott számú kiválasztott jogalanynak nyújtották, amelyekben részt vett a kormányzat. Ennélfogva megállapítást nyert, hogy e program az érintett termék exportáló gyártóira irányuló kiegyenlíthető támogatásnak minősül.
c) A támogatás összegének kiszámítása
(214)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő félre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A támogatásban részesülő félre átruházott gazdasági előnyt a ki nem fizetett osztalékok összegének kell tekinteni. Mivel a kínai kormány nem nyújtott egyéb információt e gazdasági előny értékeléséhez, a Bizottság a támogatásban részesülő felekről nyilvánosan elérhető pénzügyi információkra alapozta megállapításait. Az így kiszámított támogatási összeget az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban a támogatásban részesülő felek a vizsgálati időszak alatti teljes forgalmával részarányosan osztják el, mivel a támogatás megítélése nem az exportteljesítmény függvényében történt, és nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szerint került meghatározásra.
(215)
Az ilyen módon az összes nem együttműködő vállalkozásra vonatkozóan kiszámított támogatási ráta 1,36 %-ot tesz ki. A (196) és (197) preambulumbekezdésben ismertetett okok miatt a mintába felvett és egyéb együttműködő gyártók vonatkozásában a támogatási ráta kiszámítására nem volt szükség.
3.3.4. JÖVEDELEMADÓ- ÉS EGYÉB KÖZVETLEN ADÓPROGRAMOK
3.3.4.1. Adópolitikai intézkedések a kutatásra és fejlesztésre fordított kiadások levonására
(216)
Ez a program azon vállalkozásoknak biztosít gazdasági előnyt, amelyek új technológiákat, új termékeket vagy új módszereket vezetnek be a termelésben. A támogatásra jogosult vállalat a társasági adó összegét a jóváhagyott projektek tényleges költségeinek 50 %-ával csökkenthetik.
(217)
A Bizottság megjegyezte, hogy bár a kínai kormány a kérdőívre és a hiánypótlást kérő levélre adott válaszát a mintába felvett vállalatok által igénybe vett programokra korlátozta, e programokra vonatkozóan semmilyen információt nem szolgáltatott annak ellenére, hogy a mintába felvett vállalatok egyike a kérdőívre adott válaszában az e program keretében nyújtott gazdasági előnyökről számolt be. Amikor a helyszíni ellenőrzés során ismét felkérték a szükséges információk biztosítására, a kínai kormány e programmal kapcsolatban részleges kiegészítő választ adott. Az információ késői szolgáltatása ellenére az ellenőrző csoport több kérdéssel kapcsolatban is pontosításokat kért (lásd az alábbi (219) preambulumbekezdést), ezeket azonban nem biztosították. Ennek következtében a Bizottságnak az elérhető legjobb tényekre kellett alapoznia megállapításait.
a) Jogalap
(218)
Ezt a programot a Kínai Népköztársaság vállalkozások adózásáról szóló törvénye (a Kínai Népköztársaság elnökének 2008. január 1-jétől hatályos 63. sz. határozata) 30. cikkének (1) bekezdése, a Kínai Népköztársaság vállalkozások adózásáról szóló törvénye végrehajtási rendeleteinek 95. cikke, (a Kínai Népköztársaság Államtanácsának 512. sz. rendelete) és a kiemelt területekre vonatkozó útmutató (Guide to Key Fields, 6. sz. értesítés, 2007) kedvezményes adóztatás formájában biztosítja. A kínai kormány az eljárás során az 512. sz. rendeletet és 6. sz. értesítést nem bocsátotta rendelkezésre.
b) Jogosultság
(219)
A fent említettek szerint a kínai kormány a kérdőívre és a hiánypótlást kérő levélre adott válaszában e programra vonatkozóan semmilyen lényeges információt nem szolgáltatott. A helyszíni ellenőrzés során a kínai kormány által benyújtott dokumentum megállapítja, hogy csak „a vállalatoknál új technológia, új termékek és új készségek fejlesztése kapcsán felmerülő kutatási és fejlesztési költségek” számolhatók el a megadóztatható bevételben levonás céljából. A kínai kormány azonban nem fejtette ki az „új technológia”, „új termékek” és „új készségek” kifejezések jelentését. A Bizottság a Zhejiang Huadong ellenőrzése során törekedett az említett kifejezések pontos jelentésének megállapítására, de a vállalat nem tudott konkrét magyarázattal szolgálni és azt válaszolta, hogy ezek csupán általános kifejezések.
(220)
A bevont finompapírral kapcsolatos vizsgálat során azonban megállapítást nyert, hogy ez ebben a programban való részvételre - a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság által közzétett jelenlegi fejlesztési prioritások alapján - kizárólag az elsődleges állami támogatásban részesülő új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalatok K+F projektjei, illetve a csúcstechnológiai iparágak fejlesztésének kiemelt területeire vonatkozó útmutatóban felsorolt projektek jogosultak (64). Mivel az eljárás során nem szolgáltattak olyan új releváns információt, amely megcáfolná ezt a következtetést, megállapítást nyert, hogy ez a program általánosságban nem elérhető, mivel csak a kiválasztott iparágak/vállalatok/projektek jogosultak támogatásra.
c) Gyakorlati végrehajtás
(221)
A kínai kormány válasza szerint azon vállalatoknak, amelyek ezt az adókedvezményt igénybe akarják venni, társaságiadó-bevallást és „egyéb vonatkozó dokumentumokat” kell benyújtaniuk az adóhatóságnak, de a válasz nem határozza meg pontosan, melyek ezek az egyéb vonatkozó dokumentumok. A bevont finompapírral kapcsolatos vizsgálat azonban megállapította, hogy azoknak a vállalatoknak, amelyek az e rendszer által nyújtott gazdasági előnyben kívánnak részesülni, a K+F projektekkel kapcsolatban részletes információkat kell benyújtaniuk a helyi Tudományos és Technológiai Hivatalhoz, és a jóváhagyásról szóló értesítést csak a vizsgálatot követően állítja ki az adóhivatal. A jóváhagyást követően a társasági adó összegét a jóváhagyott projektek tényleges költségeinek 50 %-ával csökkentik (65).
d) A vizsgálat megállapításai
(222)
A vizsgálati időszak során egyetlen együttműködő exportáló gyártó, a Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd vett részt ebben a programban. Mivel a kínai kormány nem működött együtt, és mivel a programmal kapcsolatban késve és hiányos választ adott, nem lehetett megállapítani azt a jelentkezési és jóváhagyási eljárást, amelyet a programban részt vevő vállalatoknak vállalniuk kell. A fent megállapítottaknak megfelelően a Bizottságnak részben a bevont finompapírral kapcsolatos vizsgálat során megállapított tényekre kellett támaszkodnia.
e) Következtetés
(223)
A programot - az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja, illetve 3. cikkének (2) bekezdése értelmében - kormányzati bevétel elengedése formájában nyújtott támogatásnak kell tekinteni, amely révén a támogatásban részesülő vállalkozást gazdasági előnnyel ruházták fel.
(224)
A kínai kormányt felkérték, hogy az e rendszerből származó gazdasági előny megszerzésével kapcsolatos jogosultsági feltételekre, illetve a támogatás felhasználására vonatkozóan adjon információkat annak érdekében, hogy a Bizottság megállapíthassa, hogy a támogatáshoz jutás milyen mértékben korlátozódik bizonyos vállalatokra és a támogatás az alaprendelet 4. cikke értelmében egyedinek minősül-e. A kínai kormány a kérdőívre és a hiánypótlást kérő levélre adott válaszában nem szolgáltatott ilyen információt. Ezen túlmenően a helyszíni ellenőrző látogatás során ezzel kapcsolatban szolgáltatott információ a bevont finompapírral kapcsolatos vizsgálatban szereplő vállalatok által alkalmazott ugyanezen rendszerre vonatkozó megállapítások vonatkozásában a jelek szerint hiányos. A Bizottságnak a megállapításait - szem előtt tartva az alaprendelet 4. cikkének (5) bekezdésében foglalt követelményt, miszerint az egyedi jelleg megállapításához szükséges minden jellemzőt bizonyítékok bemutatásával „egyértelműen alá kell támasztani” - az alaprendelet 28. cikkével összhangban a rendelkezésre álló tényekre kellett alapoznia. A legmegfelelőbb adatokat a bevont finompapírral kapcsolatos vizsgálat megállapításai tartalmazzák.
(225)
Ez a támogatási program az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedi, mivel maga a jogszabály, amely szerint a támogatást nyújtó hatóság működik, a programhoz való hozzáférést kizárólag a „támogatott” kategóriába tartozó vállalatokra és iparágakra, például a szerves bevonatú acéltermékeket gyártó ágazatra korlátozza. Ezenfelül úgy tűnik, hogy a jogosultság korlátozására nincsenek objektív szempontok és olyan egyértelmű bizonyíték, amely alapján megállapítható, hogy a jogosultság - az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerint - automatikus. A Bizottság megjegyzi, hogy a kínai kormány együttműködésének hiánya az ilyen objektív szempontok meglétének megállapítását nem tette lehetővé a Bizottság számára.
(226)
Ennek megfelelően ezt a támogatást kiegyenlíthetőnek kell tekinteni.
f) A támogatás összegének kiszámítása
(227)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő félre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A támogatásban részesülő félre átruházott gazdasági előnyt úgy számították ki, hogy a szokásos adókulcsnak megfelelően fizetendő adó teljes összegéből levonták a jóváhagyott projektek tényleges K+F költségeinek 50 %-ával csökkentett befizetett összeget. Ezt a támogatási összeget (számláló) az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban elosztották az együttműködő exportáló gyártók vizsgálati időszakban lebonyolított összes forgalmával, mivel a támogatás megítélése nem az exportteljesítmény függvényében történt, és nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szerint került meghatározásra.
(228)
A mintába felvett együttműködő gyártók közül csak egy, a Huadong-vállalatcsoport vett részt ebben a programban. A Huadong-csoport vonatkozásában megállapított támogatási ráta 0,19 %.
(229)
A mintában nem szereplő együttműködő vállalatokra megállapított támogatási ráta súlyozott átlaga 0,09 %.
(230)
Az együttműködés csekély mértéke miatt az összes nem együttműködő vállalatra vonatkozó támogatási rátát az e rendszer tekintetében a mintába felvett együttműködő vállalatok esetében megállapított legmagasabb szintű támogatási rátában, azaz 0,19 %-ban határozták meg.
3.3.4.2. Adókedvezmények a közép-nyugati régiók számára
(231)
Ez a program a közép-nyugati régiókban található vállalatok számára biztosít gazdasági előnyt. A támogatásra jogosult vállalatokra a Kínában rendszerint alkalmazandó 25 %-os adókulcs helyett 15 %-os kedvezményes társaságiadó-kulcs vonatkozik.
(232)
A Bizottság felkérte a kínai kormányt arra, hogy nyújtson információt a programról a kérdőívben, a hiánypótlást kérő levélben, majd a helyszíni ellenőrző látogatás során ismét. A kérdőívre és a hiánypótlást kérő levélre adott válaszaiban a kínai kormány egyetlen kérdésre sem válaszolt, és kijelentette, hogy ez a program már nem érvényes, mivel 2010. december 31-én lejárt, és azt is állította, hogy a mintába felvett vállalatok közül egyik sem vett részt a programban a vizsgálati időszak alatt. Ez azonban ellentétben állt az egyik exportáló gyártó (a Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd) válaszaival és az e vállalatnál tett helyszíni ellenőrző látogatás során gyűjtött bizonyítékokkal.
a) Jogalap
(233)
Ezt a programot kedvezményes adóztatás formájában biztosítja a Pénzügyminisztérium, az Általános Adóhivatal és az Általános Vámhivatal által kiadott, 2001. január 1-jétől hatályos, a nyugati régió fejlesztésére irányuló kedvező adópolitikai intézkedésekről szóló értesítés, amelyet a Pénzügyminisztérium, az Általános Adóhivatal és az Általános Vámhivatal által kiadott, 2011. január 1-jétől hatályos, a nyugati fejlesztési stratégia adópolitikai intézkedéseinek további végrehajtásáról szóló értesítés frissített, és amely 2020. december 31-ig kiterjeszti a program érvényességét.
b) Jogosultság
(234)
A Bizottság megállapította, hogy a kínai kormány a programmal kapcsolatban egyetlen kérdésre sem válaszolt a kérdőívre, a hiánypótlást kérő levélre adott válaszában, illetve a helyszíni ellenőrzés során. A nyugati régió fejlesztésére irányuló kedvező adópolitikai intézkedésekről szóló értesítés szerint azonban ez a kedvezményes adóztatás a nyugati régió támogatott besorolású vállalatai által vehető igénybe (a „támogatott” besorolás az iparágak jegyzékében ismertetettek szerint a teljes bevétel legalább 70 %-ára vonatkozó fő üzleti könyveléssel rendelkező vállalatokra vonatkozik, az állam támogatja a terméket és technológiákat). A Chongqing Wanda helyszíni ellenőrzése során a vállalat megerősítette, hogy a kedvezményes adókulcs alkalmazásának az az oka, hogy a nyugati és a középső régió támogatott besorolású iparágai közé tartozik.
c) Gyakorlati végrehajtás
(235)
Sem a kínai kormány, sem a Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd nem nyújtott információt a program működéséről és igazgatásáról. Az Államtanácsnak a Kína kiterjedt nyugati régiói fejlesztésének végrehajtására vonatkozó politikai intézkedésekről szóló körlevele szerint a szokásos 25 %-os adókulcs 15 %-os kedvezményes adókulcsra való csökkentéséhez a tartományi szintű népi kormány jóváhagyása szükséges. A társaság éves társaságiadó-bevallásában a levont (elengedett) társasági adó összege a 28. tételnél szerepel (levont adó).
d) A vizsgálat megállapításai
(236)
A vizsgálati időszak során csak egyetlen együttműködő exportáló gyártó, a Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd vett részt ebben a programban. Mivel a kínai kormány nem működött együtt, nehéz megállapítani a jelentkezési és jóváhagyási eljárást, amelyet a programban részt vevő vállalatoknak vállalniuk kell. A Bizottságnak a program jogalapját képező benyújtott dokumentumok alapján kellett levonnia saját következtetéseit anélkül, hogy magyarázatokat tudott volna kérni a kínai kormánytól.
e) Következtetés
(237)
A programot - az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja, illetve 3. cikkének (2) bekezdése értelmében - kormányzati bevétel elengedése formájában nyújtott támogatásnak kell tekinteni, amely révén a támogatásban részesülő vállalkozást gazdasági előnnyel ruházták fel.
(238)
A kínai kormányt felkérték, hogy az e programból származó gazdasági előny megszerzésével kapcsolatos jogosultsági feltételekre, illetve a támogatás felhasználására vonatkozóan adjon információkat annak érdekében, hogy a Bizottság megállapíthassa, hogy a támogatáshoz jutás milyen mértékben korlátozódik bizonyos vállalatokra és a támogatás az alaprendelet 4. cikke értelmében egyedinek minősül-e. A kínai kormány erre vonatkozóan semmiféle tájékoztatást nem adott. A Bizottságnak a megállapításait - szem előtt tartva az alaprendelet 4. cikkének (5) bekezdésében foglalt követelményt, miszerint az egyedi jelleg megállapításához szükséges minden jellemzőt bizonyítékok bemutatásával „egyértelműen alá kell támasztani” - az alaprendelet 28. cikkével összhangban a rendelkezésre álló tényekre kellett alapoznia.
(239)
Ez a támogatási program az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja és 4. cikkének (2) bekezdése értelmében egyedi, mivel maga a jogszabály, amely szerint a támogatást nyújtó hatóság működik, a programhoz való hozzáférést kizárólag a „támogatott” kategóriába tartozó vállalatokra és iparágakra, például a szerves bevonatú acéltermékeket gyártó ágazatra, ezenkívül Kína bizonyos régióiban találhatók vállalatokra és iparágakra korlátozza. Ezenfelül úgy tűnik, hogy a jogosultság korlátozására nincsenek objektív szempontok és olyan egyértelmű bizonyíték, amely alapján megállapítható, hogy a jogosultság - az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerint - automatikus. A Bizottság megjegyzi, hogy a kínai kormány együttműködésének hiánya az ilyen objektív szempontok meglétének megállapítását nem tette lehetővé a Bizottság számára.
(240)
Ennek megfelelően ezt a támogatást kiegyenlíthetőnek kell tekinteni.
f) A támogatás összegének kiszámítása
(241)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő félre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A támogatásban részesülő félre átruházott gazdasági előnyt úgy számították ki, hogy a szokásos társaságiadó-kulcsnak megfelelően fizetendő adó teljes összegéből levonták a kedvezményes adókulcs alapján eddig befizetett összeget. Ezt a támogatási összeget (számláló) az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban elosztották az együttműködő exportáló gyártók vizsgálati időszakban lebonyolított összes forgalmával, mivel a támogatás megítélése nem az exportteljesítmény függvényében történt és nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szerint került meghatározásra.
(242)
A Panhua-csoport vonatkozásában megállapított támogatási ráta 0,03 %.
(243)
A mintában nem szereplő együttműködő vállalatokra megállapított támogatási ráta súlyozott átlaga 0,02 %.
(244)
Az együttműködés csekély mértéke miatt az összes nem együttműködő vállalatra vonatkozó támogatási rátát az e rendszer tekintetében a mintába felvett együttműködő vállalatokkal kapcsolatban álló jogalany esetében megállapított legmagasabb szintű támogatási rátában, azaz 0,04 %-ban határozták meg.
3.3.5. EGYÉB TÁRSASÁGIADÓ-PROGRAMOK, AMELYEKRE VONATKOZÓAN A KÍNAI KORMÁNY EGYÁLTALÁN NEM ADOTT VÁLASZT, VAGY NEM KIELÉGÍTŐ VÁLASZT ADOTT
(245)
A panasz számos, állítólagos támogatási programról tartalmazott részleteket a mintában nem szereplő és/vagy a vizsgálatban nem együttműködő exportáló gyártók vonatkozásában. A Bizottság arra kérte a kínai kormányt, hogy az eredeti és a kiegészítő kérdőívekben szolgáltasson információt e programokról, majd ezt követően elegendő lehetőséget biztosított a kínai kormány számára, hogy e programokra vonatkozóan megküldje válaszait. A kínai kormány arra az álláspontra helyezkedett, hogy csak a mintába felvett két exportáló gyártót érintő állítólagos támogatási programokkal kapcsolatban ad válaszokat, és ezt az álláspontot erősítette meg az eljárás során. A kínai kormány azonban e programok közül néhányra vonatkozóan arra utaló információt és bizonyítékot nyújtott be, hogy a programok befejeződtek és a vizsgálati időszak alatt már nem voltak érvényben. A Bizottság ezt a kínai kormány által benyújtott bizonyítékot figyelembe vette megállapításaiban.
(246)
A kínai kormány az összes többi program vonatkozásában nem nyújtott be információt vagy bizonyítékot. Az eljárás során az együttműködés jelentős mértékű hiánya akadályozta a Bizottságot abban, hogy az exportáló gyártóktól információt és bizonyítékot szerezhessen a panaszban foglalt programokról. A Bizottság megerősítette, hogy a mintába felvett exportáló gyártók nem voltak jogosultak e programokra vagy nem vették ezeket igénybe (főleg azért, mert magántulajdonban lévők vagy a program alkalmazási körén kívül esnek, vagy viszonylag kis méretűek). Ezért a Bizottságnak az alaprendelet 28. cikke (1) bekezdésének rendelkezései szerint az aktában szereplő bizonyítékok alapján meg kellett állapítania a program meglétét és meg kellett határoznia a maradványvámot az összes többi olyan program tekintetében, amelyekre vonatkozóan a kínai kormány nem nyújtott információt, és amelyek nem álltak a mintába felvett exportáló gyártók rendelkezésére vagy azokat nem vették igénybe.
3.3.5.1. Társaságiadó-jóváírás belföldön előállított berendezések vásárlásakor
a) Ismertetés
(247)
E program lehetővé teszi a vállalatok számára, hogy adójóváírást igényeljenek a belföldön gyártott berendezések vásárlásakor, ha a projekt összhangban áll a kínai kormány iparpolitikai iránymutatásaival. A belföldön gyártott berendezések beszerzési árának maximum 40 %-át kitevő adójóváírás az előző évi adókötelezettség fokozatos növekedésére alkalmazható.
b) Jogalap
(248)
A program jogalapját az 1999. július 1-jei, a vállalkozások a technológia megújítására irányuló projektek esetében a belföldön előállított berendezésekbe történő befektetésekkel kapcsolatos társaságiadó-jóváírásra vonatkozó átmeneti intézkedések, valamint a Központi Adóigazgatóságnak a társaságiadó-levonás végrehajtásának beszüntetéséről és a vállalatok belföldön gyártott berendezésekbe történő befektetésire vonatkozó mentesítési politikáról szóló, 2008. január 1-jétől hatályos (2008. évi) 52. sz. értesítése képezi.
c) Az együttműködés hiánya
(249)
A kínai kormány azt válaszolta, hogy ez a program az említett 52. sz. értesítés értelmében 2008 januárjával befejeződött, és hogy legjobb tudomása szerint nem lépett helyébe másik program. A Bizottság arra kérte a kínai kormányt, hogy szolgáltasson vonatkozó kiegészítő információt, azaz adja meg a gazdasági előny fokozatos kivezetésére vonatkozó ütemezés részleteit. A kínai kormány nem biztosította ezt az információt és válaszát a szerves bevonatú acéltermékek összes gyártójára vonatkozó tényleges gazdasági előnyre korlátozta azáltal, hogy pusztán a mintába felvett gyártók kérdőívre adott válaszaira hivatkozott. A Bizottság már kifejtette azokat az okokat, amelyek miatt arra kérte a kínai kormányt, hogy ne csak a mintába felvett gyártókra, hanem szerves bevonatú acéltermékek összes gyártójára vonatkozóan nyújtson információt (lásd a fenti (34) és (35) preambulumbekezdést). Továbbá a kínai kormány a mintába felvett gyártók tekintetében sem szolgáltatott információt, mivel pusztán a válaszaikra hivatkozott. A Bizottság véleménye szerint nem elegendő a program befejezésére vonatkozóan bizonyítékot szolgáltatni anélkül, hogy a program szerinti tényleges gazdasági előnyök fokozatos kivezetésével és a potenciális helyettesítő programokkal kapcsolatban további bizonyítékot nyújtana. E program vonatkozásában az egy adott évben felhalmozódott adóelőny (azaz adójóváírás) ténylegesen egy másik adóévben használható fel, így a gazdasági előny kiterjedhet a program érvényességi idején túlra még akkor is, ha a program közben befejeződött. Más „befejeződött” adóprogramokról kiderült, hogy hivatalos lejáratuk után még néhány évig továbbra is gazdasági előnyt nyújtanak. Az is előfordulhat, hogy lehetőség van a szokatlanul nagy összegű gazdasági előny időbeli elosztására. Mivel a kínai kormány ezzel kapcsolatban nem nyújtott információt, a Bizottság az alaprendelet 28. cikkének megfelelően az aktában (ebben az esetben a panaszban) foglalt információkra alapozza megállapításait.
d) A vizsgálat megállapításai
(250)
Ez a program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében támogatásnak minősül, mivel a kínai kormány által bevételek elengedése formájában nyújtott pénzügyi támogatást foglal magában. Ez a program az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében az adómegtakarítás összegének megfelelő gazdasági előnyt nyújt a támogatásban részesülő feleknek. Ez a támogatás az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdésének b) pontja értelmében egyedi, mivel az adómegtakarítás a hazai áruk használatának az importáruk használatával szemben történő előnyben részesítésétől függ.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(251)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. Mivel az uniós intézmények ezt a programot szubvencióellenes eljárás keretében még nem vizsgálták, valamint másutt végzett pontos számszerűsítés hiányában az exportáló gyártók gazdasági előnyének értékeléséhez a legmegfelelőbb információforrás az Egyesült Államok hatóságai által hozott, összehasonlítható határozat volt. Amennyiben a támogatás összegének meghatározása más vizsgálatok megállapításai alapján történik, e rendelet figyelembe veszi többek között, hogy történt-e jelentős változás a szóban forgó programban, és idővel esetlegesen csökkent-e a támogatás összege. Megjegyzendő, hogy az ismétlődő támogatások összege általában ily módon nem csökken. Ilyen változások és a támogatási összeg csökkenésének hiányában, ebben az esetben a támogatás összegeként a szóban forgó vizsgálat alapján megállapított eredeti mértéket alkalmazzák.
(252)
A vizsgálati időszakban az így megállapított támogatási ráta valamennyi nem együttműködő vállalat vonatkozásában 0,38 %, amely a kör alakú minőségi szénacél csővezetékekről szóló, 2008. november 17-i amerikai határozati feljegyzés szerint az erre a programra megállapított ráta (26. oldal) (Szövetségi Közlöny, 73. kötet, 227. szám, 2008. november 24., 70961. oldal). Az Egyesült Államok hatóságai által lefolytatott vizsgálatokkal kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy az adóprogramokból eredő gazdasági előny összegének kiszámításához alkalmazott módszer lényegében megegyezik az Unió által alkalmazott módszerrel (66).
3.3.5.2. Kedvezményes adópolitika az új, illetve csúcstechnológiát alkalmazónak minősülő vállalatok részére
a) Leírás
(253)
Ez a program az új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalatok tanúsítványára (Certificate of High and New Technology Enterprise) pályázó vállalatoknak a szokásos 25 %-os társasági adó helyett 15 %-os csökkentett társaságiadó-fizetést tesz lehetővé. Ezt a programot mind a bevont finompapírra vonatkozó uniós vizsgálat, mind pedig az Egyesült Államok hatóságai kiegyenlíthetőnek minősítették (67).
b) Jogalap
(254)
Ennek a programnak a jogalapja a Kínai Népköztársaság vállalatok adózásáról szóló (2007. március 16-án közzétett 63. számú) törvényének 28. cikke, az új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalatok meghatározására vonatkozó közigazgatási intézkedések és a Központi Adóigazgatóság új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalatok társaságiadó-fizetésével kapcsolatos kérdésekre vonatkozó közleménye (Guo Shui Han [2008], 985. sz.).
c) Az együttműködés hiánya
(255)
A kínai kormány válaszában kijelentette, hogy a vizsgálati időszakban a mintába felvett vállalatok egyike sem vette igénybe ezt a programot, és az e program alapján esetlegesen szerzett gazdasági előnyökkel kapcsolatos információk tekintetében a mintába felvett gyártók válaszaira hivatkozott. A Bizottság hivatkozik a fentiekben kifejtett érvekre azzal kapcsolatban, hogy a kínai kormányt arra kérte, hogy ne csak a mintába felvett exportőrökre vonatkozó, hanem teljes körű választ adjon (a fenti (34)-(35) preambulumbekezdés). A Bizottság ezért az erre a programra vonatkozó megállapításait az alaprendelet 28. cikkével összhangban a rendelkezésre álló információkra (ebben az esetben a bevont finompapírra vonatkozó megállapításokra és a panaszra) alapozza.
d) A vizsgálat megállapításai
(256)
Ez a program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében támogatásnak minősül, mivel a kínai kormány által bevételek elengedése formájában nyújtott pénzügyi támogatást foglal magában. Az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében a támogatásban részesülő fél számára nyújtott gazdasági előny a program által biztosított adómegtakarítás összegének felel meg. Ez a támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedi, mivel az a „támogatott” kategóriába tartozó, bizonyos vállalatokra és iparágakra, például az acéliparban működő vállalatokra korlátozódik. Ezenkívül a programra való jogosultságra vonatkozóan nincsenek jogszabályban megállapított vagy a támogatást nyújtó hatóság által meghatározott objektív kritériumok, és ez a jogosultság az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdése b) pontja szerint nem automatikus.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(257)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A támogatásban részesülő felekre átruházott gazdasági előnyt úgy számították ki, hogy a szokásos adókulcsnak megfelelően fizetendő adó teljes összegéből levonták a kedvezményes adókulcs alapján eddig befizetett összeget. Mivel ennek a gazdasági előnynek az értékelésére vonatkozóan nem állnak rendelkezésre információk, és az uniós intézmények ezt a programot egy korábbi szubvencióellenes eljárás keretében már vizsgálták, az exportáló gyártók gazdasági előnyének értékeléséhez a legmegfelelőbb információforrás a Kínai Népköztársaságból származó bevont finompapír behozatalára vonatkozó végleges szubvencióellenes vám kivetéséről szóló, 2011. május 6-i 452/2011/EU tanácsi végrehajtási rendelet (68) keretében az ezzel a programmal kapcsolatban végzett, a fenti (252) preambulumbekezdésben említettek szerint szükség esetén megfelelő módon kiigazított értékelés.
(258)
Az így megállapított támogatási ráta valamennyi nem együttműködő vállalat vonatkozásában 0,9 %, amely az előző preambulumbekezdésben említett rendeletben az erre a programra meghatározott ráták számtani átlaga.
3.3.5.3. Társaságiadó-kedvezmények az erőforrások átfogó kihasználása iránt elkötelezett vállalatok számára (különleges nyersanyagok)
a) Leírás
(259)
Ez az adóprogram lehetővé teszi, hogy azok a vállalatok, amelyek az erőforrások átfogó kihasználása iránt elkötelezett vállalatok számára nyújtott társaságiadó-kedvezmények katalógusában felsorolt anyagokat fő nyersanyagként használják, és amelyek az ugyanabban a katalógusban felsorolt termékeket a vonatkozó nemzeti és nemzetközi szabványoknak megfelelően állítják elő, az így megszerzett jövedelmüket összjövedelmükben 90 %-ra csökkentett adókulccsal szerepeltethetik. A társasági adó kiszámításánál tehát a vállalatok jövedelmük 10 %-át levonhatják. Ezt a mentességet 5 évre biztosítják.
b) Jogalap
(260)
Ennek a programnak a jogalapját a következők képezik: a Kínai Népköztársaság vállalatok adózásáról szóló törvényének 33. cikke, a Kínai Népköztársaság vállalatok adózásáról szóló törvénye államtanácsi végrehajtási rendeleteinek 99. cikke, valamint az erőforrások átfogó kihasználása iránt elkötelezett vállalatok számára nyújtott társaságiadó-kedvezmények katalógusa.
c) Az együttműködés hiánya
(261)
A kínai kormány kijelentette, hogy a vizsgálati időszakban a mintába felvett vállalatok egyike sem vette igénybe ezt a programot, és az e program alapján esetlegesen szerzett gazdasági előnyökkel kapcsolatos információk tekintetében a mintába felvett gyártók válaszaira hivatkozott. A Bizottság hivatkozik a fentiekben kifejtett érvekre azzal kapcsolatban, hogy a kínai kormányt arra kérték, hogy ne csak a mintába felvett exportőrökre vonatkozó, hanem teljes körű választ adjon (a fenti (34)-(35) preambulumbekezdés). A Bizottság ezért az erre a programra vonatkozó megállapításait az alaprendelet 28. cikkével összhangban a rendelkezésre álló információkra (ebben az esetben a panaszra) alapozza.
d) A vizsgálat megállapításai
(262)
Ez a program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében támogatásnak minősül, mivel a kínai kormány által bevételek elengedése formájában nyújtott pénzügyi támogatást foglal magában. A program az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében az adómegtakarítás összegének megfelelő gazdasági előnyt nyújt a támogatásban részesülő félnek. Ez a támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedi, mivel csak bizonyos vállalatokra korlátozódik, amelyek az adókedvezményeket tartalmazó, fent említett katalógusban felsorolt termékek előállításához elsődleges nyersanyagként az ebben a katalógusban felsorolt erőforrásokat használják.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(263)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A támogatásban részesülő felekre átruházott gazdasági előnyt úgy számították ki, hogy a szokásos adókulcsnak megfelelően fizetendő adó teljes összegéből levonták a kedvezményes adókulcs alapján eddig befizetett összeget. Más információ hiányában ennek a gazdasági előnynek az értékeléséhez a Bizottság megállapításait a panaszban foglalt információkra alapozta. Az így kiszámított támogatási összeget az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban elosztották a támogatásban részesülő felek vizsgálati időszakban lebonyolított összes forgalmával, mint megfelelő nevezővel, mivel a támogatás megítélése nem az exportteljesítmény függvényében történt, és nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szerint került meghatározásra.
(264)
Az így megállapított támogatási ráta az összes nem együttműködő vállalat vonatkozásában 0,01 %.
3.3.5.4. Adójóváírás különleges berendezések vásárlására
a) Leírás
(265)
Ez a program lehetővé teszi, hogy a vállalatok a környezetvédelemhez, az energia- és víztakarékossághoz, valamint a termelésbiztonsághoz használt különleges berendezések beszerzési költségének 10 %-át leírják a vásárlás évében fizetendő társasági adóból. A befektetett összeg 10 %-ának fennmaradó részét a következő 5 évre tovább lehet vinni.
b) Jogalap
(266)
Ennek a programnak a jogalapját a következők képezik: a Kínai Népköztársaság vállalatok adózásáról szóló törvényének 34. cikke, a Kínai Népköztársaság vállalatok adózásáról szóló törvénye államtanácsi végrehajtási rendeleteinek 100. cikke.
c) Az együttműködés hiánya
(267)
A kínai kormány válaszában kijelentette, hogy a vizsgálati időszakban a mintába felvett vállalatok egyike sem vette igénybe ezt a programot, és az e program alapján esetlegesen szerzett gazdasági előnyökkel kapcsolatos információk tekintetében a mintába felvett gyártók válaszaira hivatkozott. A Bizottság hivatkozik a fentiekben kifejtett érvekre azzal kapcsolatban, hogy a kínai kormányt arra kérték, hogy ne csak a mintába felvett exportőrökre vonatkozó, hanem teljes körű választ adjon (a fenti (34)-(35) preambulumbekezdés). A Bizottság ezért az erre a programra vonatkozó megállapításait az alaprendelet 28. cikkével összhangban a rendelkezésre álló információkra alapozza.
d) A vizsgálat megállapításai
(268)
Ez a program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében támogatásnak minősül, mivel a kínai kormány által bevételek elengedése formájában nyújtott pénzügyi támogatást foglal magában. A program az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében az adómegtakarítás összegének megfelelő gazdasági előnyt nyújt a támogatásban részesülő félnek.
(269)
A program egyedi jellege tekintetében a Bizottság úgy véli, hogy további megállapítások megtételéhez és így a program egyedi jellegének végleges megállapításához kevés információ áll rendelkezésére. A Bizottság ezért részletesebben nem értékelhette a programot.
3.3.5.5. Az északkeleti régió vállalataira vonatkozó kedvezményes társaságiadó-politika
a) Leírás
(270)
Ez a program lehetővé teszi, hogy az északkeleti régióban (többek között Liaoning, Jilin és Heilongjiang tartományban, valamint Dalian önkormányzatának területén) található vállalatok először is adózási célból legfeljebb 40 %-kal csökkentsék a befektetett eszközök értékcsökkenési időtartamát, növelve ezáltal a társasági adóból levonható éves értékcsökkenés összegét, másodszor pedig adózási célból legfeljebb 40 %-kal csökkentsék az immateriális javak értékcsökkenési időtartamát, ami nagyobb éves levonást eredményez. A Pénzügyminisztérium és a Központi Adóigazgatóság által kiadott dokumentum szerint bizonyos meghatározott ágazatok, például a kohászati ágazatban tevékenykedő társaságiadó-alanyok a befektetett eszközök beszerzésével összefüggésben más héa-, forrásadó- és társaságiadó-kedvezményekben is részesülhetnek.
b) Jogalap
(271)
Ennek a programnak a jogalapját a következők képezik: az Északkeleti régi iparterület vállalatainak újjáfejlesztésére irányuló kedvezményes társaságiadó-politikák (Caishui, 153. sz., 2004. szeptember 20.), a Pénzügyminisztérium és a Központi Adóigazgatóság közleménye az eszközök értékcsökkenési leírásáról és az értékcsökkenési politika végrehajtásáról az északkeleti régi iparterületen (Caishui, 17. sz., 2005. február 2.) A kínai kormány benyújtotta az e program 2008. január 1-jén történő megszüntetését igazoló jogalapot, nevezetesen a Pénzügyminisztérium és a Központi Adóigazgatóság 2008. évi 1. sz. közleményét a társasági adóra vonatkozó több kedvezményes politikáról.
c) Az együttműködés hiánya
(272)
A kínai kormány az e program alapján esetlegesen szerzett gazdasági előnyökkel kapcsolatos információk tekintetében a program megszüntetését igazoló, fent említett jogalap benyújtása mellett mindössze a mintába felvett gyártók válaszaira hivatkozott. A Bizottság hivatkozik a fentiekben kifejtett érvekre azzal kapcsolatban, hogy a kínai kormányt arra kérték, hogy ne csak a mintába felvett exportőrökre vonatkozó, hanem teljes körű választ adjon (a fenti (34)-(35) preambulumbekezdés). Ezenkívül a Bizottság megjegyzi, hogy mivel ez a program olyan befektetett eszközök beszerzéséhez kapcsolódó támogatásokat tartalmaz, amelyek több év alatt kerülhetnek amortizálásra, és a kínai kormány nem bocsátott rendelkezésre részletes információkat sem az e program alapján szerzett gazdasági előnyök fokozatos megszüntetéséről, sem azokról a gazdasági előnyökről, amelyekre korábban szereztek jogosultságot, de még nem szűntek meg teljesen, a Bizottság úgy határozott, hogy az erre a programra vonatkozó megállapításait az alaprendelet 28. cikkével összhangban a rendelkezésre álló információkra (ebben az esetben a panaszra és az Egyesült Államok vonatkozó megállapításaira) alapozza.
d) A vizsgálat megállapításai
(273)
Ez a program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében a kínai kormány által bevételek elengedése formájában nyújtott pénzügyi támogatásnak minősül. Az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése szerinti gazdasági előny annak az adómegtakarításnak az összegével egyezik meg, amelyet a jogosult vállalatok a befektetett eszközök beszerzéséhez kapcsolódó gyorsított értékcsökkenési leírás és amortizációs költségek levonásával érnek el. Ez a támogatás az alaprendelet 4. cikkének (3) bekezdése értelmében egyedi, mivel az kijelölt földrajzi térségben, azaz az északkeleti régióban található vállalatokra korlátozódik.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(274)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A támogatásban részesülő felekre átruházott gazdasági előny az érintett eszközökre vonatkozóan a rendes értékcsökkenési szabályok alapján a vizsgálati időszakban fizetendő adó és a gyorsított értékcsökkenés szerint ténylegesen fizetett összeg közötti különbség. Mivel az uniós intézmények ezt a programot szubvencióellenes eljárás keretében még nem vizsgálták, valamint másutt végzett pontos számszerűsítés hiányában az exportáló gyártók gazdasági előnyének értékeléséhez a legmegfelelőbb információforrás az Egyesült Államok hatóságai által hozott, összehasonlítható határozat volt (a program jellegének hasonlósága alapján (69)). A fenti (252) preambulumbekezdésben említettek szerint, amennyiben a támogatás összegének meghatározása más vizsgálatok megállapításai alapján történik, e rendelet figyelembe veszi többek között, hogy történt-e jelentős változás a szóban forgó programban, és idővel esetlegesen csökkent-e a támogatás összege. Megjegyzendő, hogy az ismétlődő támogatások összege általában ily módon nem csökken. Ilyen változások és a támogatási összeg csökkenésének hiányában, ebben az esetben a támogatás összegeként a szóban forgó vizsgálat alapján megállapított eredeti mértéket alkalmazzák.
(275)
A vizsgálati időszakban az így megállapított támogatási ráta ennek a programnak az esetében valamennyi nem együttműködő vállalat vonatkozásában 0,08 %, amely a dróthálókról szóló, 2010. június 3-i amerikai határozati feljegyzés szerint a „Liaoningen belüli kijelölt földrajzi térségek befektetőinek nyújtott társaságiadó-mentességet” biztosító programra megállapított ráta (25. oldal) (Szövetségi Közlöny, 75. kötet, 111. szám, 2010. június 10., 32902. oldal). Az Egyesült Államok hatóságai által lefolytatott vizsgálatokkal kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy az adóprogramokból eredő gazdasági előny összegének kiszámításához alkalmazott módszer lényegében megegyezik az Unió által alkalmazott módszerrel (70).
3.3.5.6. A hazai technológia megújításába történő befektetés esetén biztosított társaságiadó-mentesség
a) Jogalap
(276)
E program jogalapja a Központi Adóigazgatóság által 2000. január 17-én 13. sz. alatt elfogadott Társaságiadó-ellenőrzés hazai berendezések technológiai átalakításába történő beruházások hitelgazdálkodása és a Kiemelt nemzeti technológiafejlesztési projektek igazgatására vonatkozó intézkedések közzétételéről és terjesztéséről szóló közlemény.
b) A vizsgálat megállapításai
(277)
A kínai kormány válaszában kifejtette, hogy ezt a programot a Központi Adóigazgatóság a vállalatok belföldi gyártmányú berendezések beszerzésével megvalósuló beruházásaival kapcsolatos társaságiadó-levonás és mentességi politika végrehajtásának leállításáról szóló, 2008. évi 52. sz. központi adóhatósági közleménnyel 2008. január 1-jei hatállyal megszüntette. Mivel ez a program olyan ismétlődő adókedvezményeket nyújt, amelyeket 2008-ban megszüntettek, és nincs bizonyíték arra, hogy a vizsgálati időszakban továbbra is nyújtott olyan gazdasági előnyöket, amelyekre korábban szereztek jogosultságot, a Bizottság megállapítja, hogy ez a program nem kiegyenlíthető.
3.3.5.7. Különböző helyi adókedvezmények
a) Leírás
(278)
A panasz számos olyan adókedvezményt sorol fel, amelyek az általában alkalmazandó 25 %-os társasági adóval szemben több tartományban (azaz Shandong, Chongqing önkormányzata, Guangxi régió Zhuang, központi és nyugati régiók) 15 %-os csökkentett társasági adó formájában állnak rendelkezésre.
b) Jogalap
(279)
A panasz megnevezi a shandongi adókedvezmény - nevezetesen a Földrajzi fekvésen (Zheijang és Shandong tartomány) alapuló csökkentett társasági adók - jogalapját: a Kínai Népköztársaság külföldi tőkével működő vállalatok és külföldi vállalatok társasági adójáról szóló, 1991. április 9-én elfogadott, 45. számú törvényének 7. cikke.
c) Az együttműködés hiánya
(280)
A kínai kormány egyszerűen kijelentette, hogy a vizsgálati időszakban a mintába felvett vállalatok egyike sem vette igénybe ezt a programot, és az általuk esetlegesen szerzett gazdasági előnyökkel kapcsolatos információk tekintetében a mintába felvett vállalatok válaszaira hivatkozott. A Bizottság a kínai kormánynak a teljes körű válaszadásra vonatkozó kötelezettségével kapcsolatos érveken túl (lásd a fenti (34)-(35) preambulumbekezdést) megjegyzi, hogy az egyik együttműködő exportőr az ebben a szakaszban felsorolt alacsonyabb adókulcsok közül legalább egyben részesült (lásd a fenti (231) és az azt követő preambulumbekezdést). A Bizottság ezért az erre a programra vonatkozó értékelésnél az alaprendelet 28. cikkével összhangban a rendelkezésre álló információkra (ebben az esetben a panaszra és az Egyesült Államok vonatkozó megállapításaira) támaszkodik.
d) A vizsgálat megállapításai
(281)
Ez a program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében a kínai kormány által bevételek elengedése formájában nyújtott pénzügyi támogatásnak minősül. Ez az ismétlődő gazdasági előny az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében az alacsonyabb társasági adó révén elért adómegtakarítás összegének felel meg. A program az alaprendelet 4. cikkének (3) bekezdése értelmében egyedi, mivel kijelölt földrajzi térségekben található vállalatokra korlátozódik.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(282)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A támogatásban részesülő felekre átruházott gazdasági előnyt úgy számították ki, hogy a szokásos adókulcsnak megfelelően fizetendő adó teljes összegéből levonták a kedvezményes adókulcs alapján befizetett összeget. Mivel az uniós intézmények ezt a programot szubvencióellenes eljárás keretében még nem vizsgálták, valamint másutt végzett pontos számszerűsítés hiányában az exportáló gyártók gazdasági előnyének értékeléséhez a legmegfelelőbb információforrás az Egyesült Államok hatóságai által hozott, összehasonlítható határozat volt (a program jellegének hasonlósága alapján). A fentiekben említettek szerint, amennyiben a támogatás összegének meghatározása más vizsgálatok megállapításai alapján történik, e rendelet figyelembe veszi többek között, hogy történt-e jelentős változás a szóban forgó programban, és idővel esetlegesen csökkent-e a támogatás összege. Megjegyzendő, hogy az ismétlődő támogatások összege általában ily módon nem csökken. Ilyen változások és a támogatási összeg csökkenésének hiányában, ebben az esetben a támogatás összegeként a szóban forgó vizsgálat alapján megállapított eredeti mértéket alkalmazzák.
(283)
A vizsgálati időszakban az így megállapított támogatási ráta valamennyi nem együttműködő vállalat vonatkozásában 0,66 %, amely az egyes vontatott gyepkezelők és egyes alkatrészeikről szóló, 2009. június 12-i amerikai határozati feljegyzés szerint a földrajzi fekvésen alapuló csökkentett társasági adókra megállapított ráta (11. oldal) (Szövetségi Közlöny, 74. kötet, 117. szám, 2009. június 19., 29180. oldal). Az Egyesült Államok hatóságai által lefolytatott vizsgálatokkal kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy az adóprogramokból eredő gazdasági előny összegének kiszámításához alkalmazott módszer lényegében megegyezik az Unió által alkalmazott módszerrel (71).
3.3.5.8. Osztalék adómentessége a minősítéssel rendelkező belföldi vállalkozások között
a) Leírás
(284)
Ez a program más kínai belföldi vállalatokban részesedéssel rendelkező kínai belföldi vállalatoknak biztosít kedvezményes adóztatást olyan formában, hogy a belföldi anyavállalatok számára bizonyos osztalékokból, prémiumokból és más tőkebefektetésekből származó jövedelem után adómentességet nyújt. Ezt a programot az Unió a bevont finompapírra vonatkozó szubvencióellenes eljárásban kiegyenlítette (72).
b) Jogalap
(285)
A jogalap a Kínai Népköztársaság vállalatok adózásáról szóló törvényének 26. cikke, a Kínai Népköztársaság vállalatok adózásáról szóló törvénye végrehajtási rendeleteinek 83. cikke, az Államtanács 2007. december 6-án közzétett 512. sz. rendelete.
c) Az együttműködés hiánya
(286)
A kínai kormány válaszában kijelentette, hogy a vizsgálati időszakban a mintába felvett vállalatok egyike sem vette igénybe ezt a programot, és az e program alapján esetlegesen szerzett gazdasági előnyökkel kapcsolatos információk tekintetében a mintába felvett gyártók válaszaira hivatkozott. A Bizottság utal azokra az érveire, hogy a kínai kormányt teljes körű válaszadásra kérte (a fenti (34)-(35) preambulumbekezdés). A Bizottság ezért úgy határozott, hogy az alaprendelet 28. cikkével összhangban az erre a programra vonatkozó megállapításait a rendelkezésre álló információkra, nevezetesen a bevont finompapírról szóló határozatban foglalt megállapításokra alapozza.
d) A vizsgálat megállapításai
(287)
Ez a program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében bevételek elengedése formájában nyújtott pénzügyi támogatásnak minősül. Ez a gazdasági előny az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében bizonyos osztalékok, prémiumok és más tőkebefektetések után a kínai belföldi vállalatok számára nyújtott adómentesség révén elért adómegtakarítás összegének felel meg. A program az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében jogilag egyedi, mivel a jogszabály - amely szerint a támogatást nyújtó hatóság működik - korlátozza a programhoz való hozzáférést, mégpedig kizárólag azokra a kínai belföldi vállalatokra, amelyek más kínai belföldi vállalattól osztalékot kapnak, szemben azokkal a vállalatokkal, amelyek nem belföldi vállalatokba fektetnek be. A program az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontja értelmében is egyedi, mivel kizárólag az állam által ösztönzött fontos iparágak és projektek, például az acélipar számára van fenntartva (lásd például a fenti (182) preambulumbekezdést), és az erre a programra való jogosultság korlátozására nincsenek objektív szempontok, és nincs olyan egyértelmű bizonyíték sem, amely alapján megállapítható, hogy a jogosultság automatikus.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(288)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A támogatásban részesülő felekre átruházott gazdasági előny az osztalékra vonatkozó adómentesség figyelembevételével eddig befizetett összeg levonása után a más kínai belföldi vállalatoktól kapott osztalékból származó jövedelem figyelembevételével fizetendő adó teljes összege. Mivel ennek a gazdasági előnynek az értékelésére vonatkozóan nem állnak rendelkezésre információk, és az uniós intézmények ezt a programot egy korábbi szubvencióellenes eljárás keretében már vizsgálták, az exportáló gyártók gazdasági előnyének értékeléséhez a legmegfelelőbb információforrás a bevont finompapírra vonatkozó eljárás keretében az ezzel a programmal kapcsolatban végzett, a fenti (252) preambulumbekezdésben említettek szerint szükség esetén megfelelő módon kiigazított értékelés.
(289)
Az így megállapított támogatási ráta valamennyi nem együttműködő vállalat vonatkozásában 0,77 %, amely a bevont finompapírra vonatkozó eljárás keretében az erre a programra meghatározott ráták számtani átlaga.
3.3.5.9. Kedvezményes adóprogram a külföldi tőkével működő vállalatok számára
(290)
A panasz a következő, külföldi tőkével működő vállalatok számára biztosított kedvezményes társaságiadó-programokat sorolja fel:
-
a külföldi tőkével működő termelő vállalatok számára két évig teljes körű mentesség, három évig az adó felének elengedése;
-
a külföldi tőkével működő termelő vállalatok számára helyi társaságiadó-mentességet és adócsökkentést biztosító programok;
-
belföldön előállított berendezések beszerzése esetén a külföldi tőkével működő termelő vállalatok számára nyújtott társaságiadó-jóváírás;
-
a földrajzi fekvés alapján a külföldi tőkével működő termelő vállalatok számára nyújtott társaságiadó-támogatások.
(291)
A kínai kormány annak igazolására, hogy a külföldi tőkével működő termelő vállalatokkal kapcsolatos programokat a 2008. évi társaságiadó-törvény2007. március 16-i, a Kínai Népköztársaság 10. Országos Népi Kongresszusának 5. ülésszakán történő elfogadásával megszüntették, a következő jogalapot nyújtotta be:
-
az Államtanács 2007. évi 39. sz. közleménye a társasági adóra vonatkozó átmeneti kedvezményes politikák végrehajtásáról;
-
a Központi Adóigazgatóság 2008. évi 52. sz. közleménye a vállalatok belföldi gyártmányú berendezések beszerzésével megvalósuló beruházásaival kapcsolatos társaságiadó-levonás és mentességi politika végrehajtásának leállításáról.
(292)
Ezek a rendelkezések arról tanúskodnak, hogy a külföldi tőkével működő vállalatok számára nyújtott társaságiadó-kedvezményeket 2011 végéig fokozatosan megszüntették. A kínai kormány kijelentette továbbá, hogy a külföldi tőkével működő vállalatok számára nem biztosítottak helyettesítő programot, és a külföldi tőkével működő vállalatok adóztatása jelenleg megegyezik a többi társaságiadó-alany adóztatásával. A Bizottság megjegyzi, hogy ezek a külföldi tőkével működő vállalatokat érintő kedvezményes társaságiadó-programok továbbra is kiegyenlíthetők, mivel a szerves bevonatú acéltermékek gyártói a vizsgálati időszak legalább egy részében, 2011 végéig továbbra is élvezhetnek olyan gazdasági előnyöket, amelyekre korábban szereztek jogosultságot, és nem zárható ki, hogy 2012-től a külföldi tőkével működő vállalatok számára létezik egy helyettesítő program. A Bizottság azonban, figyelembe véve, hogy minden érintett fél tekintetében csökkenteni kell az adminisztratív terheket, és tekintettel arra, hogy közeledik a fokozatos megszüntetési időszak vége, valamint nincsenek az esetleges helyettesítő programra utaló jelek, úgy határozott, hogy ezeket nem vizsgálja tovább.
3.3.6. KÖZVETETT ADÓ- ÉS BEHOZATALIVÁM-PROGRAMOK
3.3.6.1. Behozatalivám- és héamentességek a támogatott iparágakon belül az importált berendezéseket használó, külföldi tőkével működő vállalatok és bizonyos belföldi vállalatok számára
a) Leírás
(293)
Ez a program azoknak a külföldi tőkével működő vállalatoknak vagy belföldi vállalatoknak biztosít héa- és behozatalivám-mentességet, amelyek a termelésükhöz tárgyi eszközöket importálnak. A mentességre való jogosultsághoz a berendezés nem szerepelhet a támogatásra nem jogosult berendezések jegyzékében, és a támogatást igénylő vállalatnak be kell szereznie a kínai hatóságok vagy a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság által - a vonatkozó befektetési, adózási és vámjogszabályokkal összhangban - kibocsátott, államilag támogatott projektek tanúsítványát. Ezt a programot az Unió a bevont finompapírra vonatkozó szubvencióellenes eljárásban kiegyenlítette (73).
b) Jogalap
(294)
Ennek a programnak a jogalapja az Államtanács Guo Fa 37/1997. sz. körlevele a behozott berendezésekre vonatkozó adópolitika szabályozásáról, a Pénzügyminisztérium, a Vámügyi Főigazgatóság és a Központi Adóigazgatóság (2008. évi) 43. sz. közleménye, a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság 2006. február 22-i 316. sz. közleménye az állami fejlesztési támogatásban részesülő belföldi vagy külföldi finanszírozású projektek igazolásának kezelésével kapcsolatos lényeges kérdésekről, továbbá a külföldi tőkével működő, illetve belföldi vállalkozások számára behozott, vámfizetés alól nem mentesíthető árucikkek 2008. évi jegyzéke.
c) Az együttműködés hiánya
(295)
A kínai kormány azt állította, hogy a vizsgálati időszakban a program révén a mintába felvett vállalatok egyike sem jutott gazdasági előnyhöz, és az e program alapján esetlegesen szerzett gazdasági előnyökkel kapcsolatos információk tekintetében a mintába felvett gyártók válaszaira hivatkozott. A Bizottság utal azokra az érveire, hogy a kínai kormányt teljes körű válaszadásra kérte (a fenti (34) és az azt követő preambulumbekezdés), és így az alaprendelet 28. cikkével összhangban az erre a programra vonatkozó megállapításait a rendelkezésre álló információkra, nevezetesen a bevont finompapírra vonatkozó eljárásban foglalt megállapításaira alapozza.
d) A vizsgálat megállapításai
(296)
Ez a program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében a kínai kormány által bevételek elengedése formájában nyújtott pénzügyi támogatásnak minősül, mivel a külföldi tőkével működő vállalatok és más jogosult belföldi vállalatok mentesülnek a héa és/vagy vám megfizetése alól, amelyet egyébként meg kell fizetniük, ha nem szerzik meg az államilag támogatott projektre vonatkozó, a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság által kiállított tanúsítványt. Ez a program tehát az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében gazdasági előnyt biztosít a támogatásban részesülő vállalatoknak. A program az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedi, mivel a jogszabály - amely szerint a támogatást nyújtó hatóság működik - korlátozza a programhoz való hozzáférést, mégpedig azokra a vállalatokra, amelyek jogszabályokban részletesen meghatározott, bizonyos üzleti kategóriákban fektetnek be, és megszerzik az államilag támogatott projektek tanúsítványát. Ezenfelül az erre a programra való jogosultság korlátozására nincsenek objektív szempontok, és nincs olyan egyértelmű bizonyíték, amely alapján megállapítható, hogy a jogosultság - az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerint - automatikus.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(297)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A támogatásban részesülő felekre átruházott gazdasági előny a behozott berendezésre vonatkozó, elengedett héa és vám összege. Mivel ennek a gazdasági előnynek az értékelésére vonatkozóan nem állnak rendelkezésre információk, és az EU ezt a programot egy kiegyenlítő intézkedésre vonatkozó korábbi eljárás keretében már vizsgálta, az exportáló gyártók gazdasági előnyének értékeléséhez a legmegfelelőbb információforrás a bevont finompapírra vonatkozó vizsgálat keretében az ezzel a programmal kapcsolatban végzett, a fenti (252) preambulumbekezdésben említettek szerint szükség esetén megfelelő módon kiigazított értékelés.
(298)
Az így megállapított támogatási ráta valamennyi nem együttműködő vállalat vonatkozásában 0,89 %, amely a bevont finompapírra vonatkozó vizsgálat keretében az erre a programra meghatározott ráták számtani átlaga.
3.3.6.2. A külföldi tőkével működő vállalatok számára a belföldön előállított berendezések vásárlásakor fizetett héa visszatérítése
a) Leírás
(299)
Ez a program a külföldi tőkével működő vállalatok számára a belföldön előállított berendezések vásárlásakor fizetett héa visszatérítésének formájában biztosít gazdasági előnyt. A berendezés nem tartozhat a vámfizetés alól nem mentesíthető árucikkek jegyzékébe és a berendezés értéke - „a belföldön előállított berendezések vásárlására vonatkozó kísérleti közigazgatási intézkedések” szerint - nem haladhatja meg a külföldi tőkével működő vállalatokra megállapított teljes beruházási összeghatárt. Ezt a programot az Európai Unió a bevont finompapírra vonatkozó szubvencióellenes eljárásban (74), az Egyesült Államok hatóságai pedig a Kínai Népköztársaságból származó bevont famentes papírokkal kapcsolatos kiegyenlítő intézkedésre vonatkozó eljárásokban (75) kiegyenlítették.
b) Jogalap
(300)
Ennek a programnak a jogalapját a következők képezik: a Központi Adóigazgatóság 1999. szeptember 20-i 171. sz. és 199. sz. körlevele a külföldi tőkével működő vállalatok által a belföldön előállított berendezések vásárlásakor fizetett adó visszatérítésével kapcsolatos eljárásra vonatkozó ideiglenes intézkedések közzétételéről, illetve a Pénzügyminisztérium és a Központi Adóigazgatóság 2008. évi 176. sz. közleménye a külföldi tőkével működő vállalatok által a belföldön előállított berendezések vásárlásakor fizetett adó visszatérítésével kapcsolatos politika végrehajtásának megszüntetéséről.
c) Az együttműködés hiánya
(301)
A kínai kormány azt állította, hogy ezt a programot a fent említett 2008. évi 176. sz. közleménnyel2009. január 1-jei hatállyal megszüntették. A Bizottság tájékoztatást kért a kínai kormánytól a gazdasági előnyök tényleges megszüntetésére vonatkozóan, amelyek eredetileg egy hosszabb időszakra vonatkoztak volna, hiszen ez a program a belföldön előállított eszközök beszerzéséhez kapcsolódott. A kínai kormány az e program alapján esetlegesen szerzett gazdasági előnyökkel kapcsolatos információk tekintetében egyszerűen hivatkozott a mintába felvett gyártók válaszaira. A Bizottság utal azokra az érveire, hogy a kínai kormányt teljes körű válaszadásra kérte (a fenti (34) és az azt követő preambulumbekezdés). A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy a 176. sz. közlemény a támogatható befektetett eszközök beszerzésére és a gazdasági előnyök megszerzésére irányuló kérelem benyújtására vonatkozóan 2009. június 30-ig átmeneti időszakot ír elő. Mivel a kínai kormány a gazdasági előnyök fokozatos megszüntetésével kapcsolatosan nem nyújtott tájékoztatást, és tekintettel arra, hogy ezek a gazdasági előnyök, mivel befektetett eszközökhöz kapcsolódnak, időben elhúzódhatnak és a vizsgálati időszakra is kiterjedhetnek, a Bizottság az erre a programra vonatkozó megállapításait az alaprendelet 28. cikkével összhangban a rendelkezésre álló információkra, nevezetesen a bevont finompapírra vonatkozó eljárásban foglalt megállapításokra alapozza.
d) A vizsgálat megállapításai
(302)
Ez a program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében a kínai kormány által bevételek elengedése formájában nyújtott pénzügyi támogatásnak minősül, ezáltal az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében gazdasági előnyt biztosít a támogatásban részesülő vállalatoknak. A program az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedi, mivel maga a jogszabály - amely szerint a támogatást nyújtó hatóság működik - korlátozza a programhoz való hozzáférést, mégpedig bizonyos vállalatokra (a külföldi tőkével működő vállalatokra), amelyek a vámfizetés alól nem mentesíthető árucikkek jegyzékében nem szereplő berendezéseket vásárolnak. Az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerint nincs arra utaló jel, hogy a program ne lenne egyedi, mivel az erre a programra való jogosultság korlátozására nincsenek objektív szempontok, és nincs olyan egyértelmű bizonyíték, amely alapján megállapítható, hogy a jogosultság automatikus. Ezenkívül a programot - az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdésének b) pontja értelmében - azért is egyedinek kell tekinteni, mivel a támogatást a hazai áruk használatának az importáruk használatával szemben történő előnyben részesítése függvényében adják meg.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(303)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A támogatásban részesülő felekre átruházott gazdasági előny a belföldön előállított berendezések vásárlása után visszatérített héa összegének felel meg. Mivel ennek a gazdasági előnynek az értékelésére vonatkozóan nem állnak rendelkezésre információk, és az Unió ezt a programot egy kiegyenlítő intézkedésre vonatkozó korábbi eljárás keretében már vizsgálta, az exportáló gyártók gazdasági előnyének értékeléséhez a legmegfelelőbb információforrás a bevont finompapírra vonatkozó eljárás keretében az ezzel a programmal kapcsolatban végzett, a fenti (252) preambulumbekezdésben említettek szerint szükség esetén megfelelő módon kiigazított értékelés.
(304)
Az így megállapított támogatási ráta valamennyi nem együttműködő vállalat vonatkozásában 0,04 %, amely a bevont finompapírra vonatkozó eljárás keretében az erre a programra meghatározott ráták számtani átlaga.
3.3.6.3. A központi régióban a befektetett eszközökre kivetett héa levonása
a) Leírás
(305)
Ez a program elsősorban bizonyos meghatározott iparágakban, például a kohászati iparban tevékenykedő héaalanyokra vonatkozik. A program szerint a központi régió régi ipartelepein elhelyezkedő 26 városban lévő héaalanyok, amelyek bizonyos befektetett eszközökbe ruháznak be, a befektetett eszközök után fizetett héa összegét levonhatják a fizetendő héa teljes összegéből.
b) Jogalap
(306)
E program jogalapját a következők képezik: a 2007. évi 75. sz. közlemény a Pénzügyminisztérium és a Központi Adóigazgatóság által hozott, a hozzáadottérték-adó ellensúlyozásának a központi régióban történő kiterjesztésére vonatkozó ideiglenes intézkedésekről, a Pénzügyminisztérium és a Központi Adóigazgatóság 2008. évi 170. sz. közleménye a hozzáadottértékadó-reform nemzeti végrehajtására vonatkozó több kérdésről.
c) Az együttműködés hiánya
(307)
A kínai kormány azt állította, hogy ezt a programot a 2008. évi 170. sz. közlemény 2009. január 1-jei hatállyal megszüntette, és az e program alapján esetlegesen szerzett gazdasági előnyökkel kapcsolatos információk tekintetében a mintába felvett gyártók válaszaira hivatkozott. A Bizottság utal azokra az érveire, hogy a kínai kormányt teljes körű válaszadásra kérte (a fenti (34) és az azt követő preambulumbekezdés). A Bizottság megjegyzi, hogy a 170. sz. közleményben valóban szerepel, hogy a központi régióban elhelyezkedő vállalatok számára nyújtott, a héával kapcsolatos gazdasági előnyök 2008 végén megszűnnek, és azokat csak 2009 januárjáig lehet továbbvinni. Ezek a gazdasági előnyök azonban, mivel befektetett eszközökhöz kapcsolódnak, időben elhúzódhatnak, és a vizsgálati időszakra is kiterjedhetnek; ezenkívül úgy tűnik, hogy a közlemény ezekre a központi régióban működő vállalatokra vonatkozóan 2009. januártól más kedvezményes héa-rendszerről is rendelkezik, amely az alkalmazandó héa felének kivetéséből áll. Mivel a kínai kormány nem bocsátott rendelkezésre részletes információkat azoknak az e program alapján szerzett gazdasági előnyöknek a fokozatos megszüntetéséről, amelyekre korábban szereztek jogosultságot, illetve a helyettesítő programokról sem, a Bizottság az erre a programra vonatkozó megállapításait az alaprendelet 28. cikkével összhangban a rendelkezésre álló információkra alapozza.
d) A vizsgálat megállapításai
(308)
Ez a program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében a kínai kormány által bevételek elengedése formájában nyújtott pénzügyi támogatásnak minősül, ezáltal az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében gazdasági előnyt biztosít a támogatásban részesülő vállalatoknak, amelynek összege megegyezik a befektetett eszközök vásárlásakor fizetett héa levonásával elért megtakarítás összegével. A program az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedi, mivel a jogszabály a hozzáférést bizonyos vállalatokra, azaz a felsorolt ágazatokban tevékenykedő iparágakra korlátozza. Ez a program az alaprendelet 4. cikkének (3) bekezdése értelmében is egyedi, mivel bizonyos kijelölt térségekre, azaz a központi régió régi ipartelepeinek városaira korlátozódik.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(309)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A támogatásban részesülő felekre átruházott gazdasági előny a befektetett eszközök vásárlása után levont héa összegének megfelelő megtakarítás összege. Mivel ennek a gazdasági előnynek az értékelésére vonatkozóan nem állnak rendelkezésre információk, és tekintettel arra, hogy egy hasonló héa-programot ezen eljárás keretében már vizsgált a Bizottság, az exportáló gyártók gazdasági előnyének értékeléséhez a legmegfelelőbb információforrás a (297) és (298) preambulumbekezdésben végzett értékelés.
(310)
Az így megállapított támogatási ráta az összes nem együttműködő vállalat vonatkozásában 0,89 %.
3.3.6.4. Ma'anshan egyéb adókedvezményei
a) A vizsgálat megállapításai
(311)
A panasz a Ma’anshanban és Wuhanban található, szerves bevonatú acéltermékek gyártói számára 2008 és 2010 között nyújtott különböző adókedvezményeket, többek között városfenntartási és építési adó alóli mentességet, valamint oktatási alapok utáni pótdíjakat sorolt fel. A Bizottság felkérte a kínai kormányt, hogy szolgáltasson információkat ezekről az adókedvezményekről. A kínai kormány válaszában közölte, hogy a kért információk a vizsgálat szempontjából érdektelenek, mivel a mintába felvett exportáló gyártók egyike sem található Ma'anshanban. A Bizottság utal arra a magyarázatára, amelyben azt kérte a kínai kormánytól, hogy a mintába fel nem vett vállalatokat érintő állítólagos támogatások tekintetében is nyújtson tájékoztatást (a fenti (34)-(35) preambulumbekezdés).
(312)
A kínai kormány által nyújtott tájékoztatás hiányában a Bizottság megállapítja, hogy a Ma’anshanban és Wuhanban rendelkezésre álló adókedvezmények az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében a kínai kormány által bevételek elengedése formájában nyújtott pénzügyi támogatásnak minősülnek. Ezek az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében gazdasági előnyt biztosítanak a támogatásban részesülő vállalatoknak, ezáltal a megfizetett adó és a program hiányában szokásosan fizetendő adó összege közötti különbségnek megfelelő adómegtakarítást nyújtanak. Ez a program az alaprendelet 4. cikkének (3) bekezdése értelmében egyedi, mivel az kijelölt térségekben, illetve Ma’snshan önkormányzatainak területén található vállalatokra korlátozódik.
b) A támogatás összegének kiszámítása
(313)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. Más információ hiányában ennek a gazdasági előnynek az értékeléséhez a Bizottság megállapításait a panaszban foglalt információkra alapozta. Az így kiszámított támogatási összeget az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban elosztották a támogatásban részesülő felek vizsgálati időszakban lebonyolított összes forgalmával, mint megfelelő nevezővel, mivel a támogatás megítélése nem az exportteljesítmény függvényében történt, és nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szerint került meghatározásra.
(314)
Az így megállapított támogatási ráta az összes nem együttműködő vállalat vonatkozásában 0,08 %.
3.3.7. TÁMOGATÁSI PROGRAMOK
(315)
A panasz állítása szerint 2005-től a közelmúltig (beleértve 2009-et is) az érintett terméket előállító vállalatok számos támogatási program és alprogram alapján részesültek gazdasági előnyben. Nem zárható ki, hogy az e program szerinti kifizetések még mindig folynak, vagy a tőkebefektetéssel összefüggésben egyszeri alapon hajtották azokat végre, és így a választott 15 éves amortizációs időszak alatt még mindig vannak folyamatban lévő, nem teljesen lezárt gazdasági előnyök. A Bizottság a szóban forgó programokra vonatkozó tájékoztatást kért a kínai kormánytól, amelytől azonban egyik programra vonatkozóan sem érkezett érdemi válasz. Tekintettel tehát arra, hogy e kérdésekre a kínai kormánytól nem érkezett válasz, a Bizottság állításait az alaprendelet 28. cikkével összhangban a lehető legmegfelelőbb bizonyítékra alapozza.
3.3.7.1. A „China World Top Brand” (a világ legjobb kínai márkája) program
a) Jogalap
(316)
A panasz szerint e program jogalapját a következők képezik:
-
körlevél a világ legjobb kínai márkájaként történő elismerés érdekében a termékek értékelésének elvégzéséről, GZJH [2005] 95. sz.;
-
a legjobbmárka-stratégiával foglalkozó kínai promóciós bizottság 2005. évi 5. sz. hirdetménye a legjobb kínai márka címet elért termékek jegyzékének közzétételéről;
-
körlevél a világ legjobb kínai márkájának 2006 évi alkalmazásáról, ZJZH [2006] 11. sz.;
-
a legjobbmárka-stratégiával foglalkozó kínai promóciós bizottság 2006. évi 6. sz. közleménye a legjobb kínai márka címet elért termékek jegyzékének közzétételéről;
-
a legjobbmárka-stratégiával foglalkozó kínai promóciós bizottság 2007. évi 6. sz. közleménye a legjobb kínai márka címet elért termékek jegyzékének közzétételéről;
-
körlevél a világ legjobb kínai márkájának 2008 évi alkalmazásáról, ZJZH [2008] 23. sz.;
-
a kínai kormány által hozott, a legjobb kínai márkák címet elért termékek igazgatására vonatkozó intézkedések.
b) Jogosultság
(317)
Az e program által nyújtott előnyökre kizárólag a „világ legjobb kínai márkája” címet elnyert gyártók jogosultak. A panasz az e vizsgálat keretében értékelt acélipari vállalatok által előállított számos acélterméket nevez meg az e címet elnyert termékként.
c) A vizsgálat megállapításai
(318)
A kínai kormány együttműködésének hiányában az alaprendelet 28. cikkének megfelelően a megállapítások a rendelkezésre álló információkon alapulnak.
(319)
Ez a program vissza nem térítendő támogatások, piaci feltételeknél jobb feltételek szerint nyújtott hitelek és más ösztönzők formájában pénzügyi támogatást biztosít, amely az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja, illetve 3. cikkének (2) bekezdése értelmében közvetlen transzfer formájában nyújtott támogatásnak minősül, amely gazdasági előnyhöz juttatja a támogatásban részesülő feleket.
(320)
Ez a támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedi, mivel a jogszabály a programhoz való hozzáférést bizonyos vállalatokra korlátozza, azokra, amelyeknek termékei megkapták a „világ legjobb kínai márkája” címet. Ezenkívül a programra való jogosultságra vonatkozóan nincsenek a támogatást nyújtó hatóság által meghatározott objektív kritériumok, és ez a jogosultság az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerint nem automatikus.
d) A támogatás összegének kiszámítása
(321)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. Másutt végzett pontos számszerűsítés hiányában az exportáló gyártók gazdasági előnyének értékeléséhez a legmegfelelőbb információforrásként az Egyesült Államok hatóságai által hozott, összehasonlítható határozatok szolgáltak. A fentiekben említettek szerint amennyiben a támogatás összegének meghatározása más vizsgálatok megállapításai alapján történik, e rendelet figyelembe veszi többek között, hogy történt-e jelentős változás a szóban forgó programban, és idővel esetlegesen csökkent-e a támogatás összege. Megjegyzendő, hogy az ismétlődő támogatások összege általában ily módon nem csökken. Ilyen változások és a támogatási összeg csökkenésének hiányában, ebben az esetben a támogatás összegeként a szóban forgó vizsgálat alapján megállapított eredeti mértéket alkalmazzák.
(322)
A vizsgálati időszakban az így megállapított támogatási ráta valamennyi nem együttműködő vállalat vonatkozásában 0,13 %, amely a citromsavról és bizonyos citrátokról szóló, 2009. április 6-i amerikai határozati feljegyzés (6. oldal) (Szövetségi Közlöny, 74. kötet, 69. szám, 2009. április 13., 16836. oldal), a betonacélból készült előfeszítő huzalsodratokról szóló, 2010. május 14-i amerikai határozati feljegyzés (29. oldal) (Szövetségi Közlöny, 75. kötet, 98. szám, 2010. május 21., 28557. oldal), az egyes acélrácsokról szóló, 2010. május 28-i amerikai határozati feljegyzés (18. oldal) (Szövetségi Közlöny, 75. kötet, 109. szám, 2010. június 8., 32362. oldal), az extrudált alumíniumtermékekről szóló, 2011. március 28-i amerikai határozati feljegyzés (19. oldal) (Szövetségi Közlöny, 76. kötet, 64. szám, 2011. április 4., 18521. oldal), és a többrétegű fa padlóburkolatokról szóló, 2011. október 11-i amerikai határozati feljegyzés (17. oldal) (Szövetségi Közlöny, 76. kötet, 201. szám, 2011. október 18., 64313. oldal) szerint a hasonló programok esetében megállapított ráta számtani átlaga. Az Egyesült Államok hatóságai által lefolytatott vizsgálatokkal kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a támogatási programokból eredő gazdasági előny összegének kiszámításához alkalmazott módszer lényegében megegyezik az Unió által alkalmazott módszerrel (76).
3.3.7.2. A „Famous Brands” (híres márkák) program és alprogramjai (Chongqing híres márkái, Hubei tartomány híres márkái, Ma'anshan híres márkái, Shandong tartomány legjobb márkái, Wuhan híres márkái)
a) Jogalap
(323)
A shandongi alprogrammal kapcsolatos panasz szerint e program jogalapját a következők képezik:
-
közlemény a shangdongi külkereskedelem és export ösztönzésére és növelésére irányuló 2003. évi politikák nyomtatásáról és terjesztéséről, LWJMJCZ, [2003] 180. sz.;
-
a shandongi külkereskedelem és gazdasági együttműködés fejlesztésének előmozdítására irányuló 2004. évi politikák, LWJMJCZ, [2003] 1037. sz.;
-
a shandongi külkereskedelem és gazdasági együttműködés fejlesztésének előmozdítására irányuló 2005. évi politikák;
-
közlemény a shandongi külkereskedelem és gazdasági együttműködés fejlesztésének előmozdítására irányuló 2006. évi politikák nyomtatásáról és terjesztéséről, LCQ, [2006] 5. sz.;
-
a saját exportmárkák fejlesztésére vonatkozó különdíj alap költségvetése (Lucaiqizhi, [2008], 75. sz.
b) Jogosultság
(324)
Ez a program a „híres márkák” címet elnyert és exportpiacokra szánt termékek gyártói számára gazdasági előnyt biztosít. A panasz az érintett termékek számos gyártóját megemlíti, amelyek a program révén legalább 2009-ig gazdasági előnyhöz jutottak.
c) A vizsgálat megállapításai
(325)
A panasz azt állítja, hogy e program célja a korszerű belföldi iparágak támogatása, és termékeik világpiaci exportjának ösztönzése volt. E program fő kereteit a központi programban határozták meg, és a helyi termékek exportjának támogatása érdekében a tartományi és a helyi önkormányzatok a központi programmal összhangban dolgozzák ki saját „híres márkák” programjaikat. Az Amerikai Egyesült Államok e támogatási programmal szemben a WTO-nál kifogást nyújtott be (DS 387). Ezenkívül a Egyesült Államok hatóságai ezt a programot a panaszban említett számos eljárásban kiegyenlítették. A Bizottság a bevont finompapír ügyben az e program szerinti gazdasági előnyöket szintén kiegyenlítette (77).
(326)
A „híres márkák” program kamattámogatású hitelek, K+F finanszírozás és az export számára nyújtott pénzjutalom formájában pénzügyi támogatást nyújt. Ezek az ösztönzők az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja, illetve 3. cikkének (2) bekezdése értelmében közvetlen transzfer formájában nyújtott támogatásnak minősülnek, amelyek gazdasági előnyhöz juttatták a támogatásban részesülő feleket.
(327)
Ez a támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedi, mivel a jogszabály a programhoz való hozzáférést kizárólag azokra a vállalatokra korlátozza, amelyek „híres márkák” címet elnyert termékeket exportálhatnak. Ezenkívül tekintettel arra, hogy a támogatást nyújtó hatóság nyilvánvalóan nem határozta meg az e program alkalmazásával kapcsolatos objektív kritériumokat és feltételeket, a Bizottság az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerinti egyedi jelleget is megállapította. Az e program szerinti kedvezményes elbánás az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdésének a) pontja szerint is egyedi, mivel annak előnyei a „híres márkák” címet elnyert termékek exportteljesítményének függvényei.
d) A támogatás összegének kiszámítása
(328)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. Másutt végzett pontos számszerűsítés hiányában az exportáló gyártók gazdasági előnyének értékeléséhez a legmegfelelőbb információforrásként az Egyesült Államok hatóságai által hozott, összehasonlítható határozatok szolgáltak (a program hasonló jellege alapján). A fentiekben említettek szerint, amennyiben a támogatás összegének meghatározása más vizsgálatok megállapításai alapján történik, e rendelet figyelembe veszi többek között, hogy történt-e jelentős változás a szóban forgó programban, és idővel esetlegesen csökkent-e a támogatás összege. Megjegyzendő, hogy az ismétlődő támogatások összege általában ily módon nem csökken. Ilyen változások és a támogatási összeg csökkenésének hiányában, ebben az esetben a támogatás összegeként a szóban forgó vizsgálat alapján megállapított eredeti mértéket alkalmazzák.
(329)
A vizsgálati időszakban az így megállapított támogatási ráta valamennyi nem együttműködő vállalat vonatkozásában 0,13 %, amely a citromsavról és bizonyos citrátokról szóló, 2009. április 6-i amerikai határozati feljegyzés (6. oldal) (Szövetségi Közlöny, 74. kötet, 69. szám, 2009. április 13., 16836. oldal), a betonacélból készült előfeszítő huzalsodratokról szóló, 2010. május 14-i amerikai határozati feljegyzés (29. oldal) (Szövetségi Közlöny, 75. kötet, 98. szám, 2010. május 21., 28557. oldal), az egyes acélrácsokról szóló, 2010. május 28-i amerikai határozati feljegyzés (18. oldal) (Szövetségi Közlöny, 75. kötet, 109. szám, 2010. június 8., 32362. oldal), az extrudált alumíniumtermékekről szóló, 2011. március 28-i amerikai határozati feljegyzés (19. oldal) (Szövetségi Közlöny, 76. kötet, 64. szám, 2011. április 4., 18521. oldal), és a többrétegű fa padlóburkolatokról szóló, 2011. október 11-i amerikai határozati feljegyzés (17. oldal) (Szövetségi Közlöny, 76. kötet, 201. szám, 2011. október 18., 64313. oldal) szerint a hasonló programok esetében megállapított ráta számtani átlaga. Az Egyesült Államok hatóságai által lefolytatott vizsgálatokkal kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a támogatási programokból eredő gazdasági előny összegének kiszámításához alkalmazott módszer lényegében megegyezik az Unió által alkalmazott módszerrel (78).
3.3.7.3. A kiemelt állami technológiaprojekt-alap
a) A kínai kormány együttműködésének hiánya
(330)
A kínai kormány a kérdőívre küldött válaszában mindössze azt állította, hogy ezt a programot 2003-ban megszüntették, és a program révén a mintába felvett exportőrök egyike sem jutott gazdasági előnyhöz. Mivel a kínai kormány ezt a választ semmilyen bizonyítékkal vagy további magyarázattal nem támasztotta alá, a Bizottság ezt a programot az alaprendelet 28. cikke értelmében a rendelkezésre álló tények alapján elemzi.
b) Jogalap
(331)
A panasz szerint e program jogalapját a következők képezik:
-
állami körlevelek: Guojingmao Touzi 886. sz., 1999, Guojingmao Touzi 122. sz., 1999, Guojingmao Touzi 1038. sz., 1999, Guojingmao Touzi 822. sz., 2000 és
-
a kiemelt nemzeti technológiafejlesztési projektekre vonatkozó különleges alap államadóssági igazgatására vonatkozó intézkedések.
c) Jogosultság
(332)
A panaszban említett fő jogalapból származó idézet szerint az e program alapján támogatott vállalatokat „főként nagy állami holdingvállalatokból választják ki, ezek közé tartozik az iparág 512 kiemelt vállalata, 120 kísérleti vállalatcsoportja és vezető vállalatai”. Az északkeleti, a központi és a nyugati térségek régi ipartelepein található vállalatokat földrajzi fekvésük miatt is előnyben részesítik.
d) A vizsgálat megállapításai
(333)
Tekintettel a kínai kormány együttműködésének hiányára, a Bizottság a panaszban felsorolt elemekre, illetve a panaszban említett egyéb forrásokra támaszkodik (79).
(334)
A panasz szerint ez a program arra irányul, hogy a jogosult vállalatoknak pénzügyi támogatást nyújtson a következők előmozdítására: technológiafejlesztés a kiemelt iparágak, vállalatok és termékek esetében; a technológiai korszerűsítések megkönnyítése; a termékstruktúra javítása; a minőség javítása; a kínálat bővítése; a belföldi kereslet növelése; a nemzetgazdaság folyamatos és egészséges fejlődése. A panasz szerint az alap 47 vas- és acélipari vállalat támogatott, összesen 75 milliárd RMB-t képviselő beruházás tekintetében. Az Egyesült Államok hatóságai ezt a programot legalább két eljárásban kiegyenlítették.
(335)
A program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja értelmében támogatásnak minősül, mivel befektetett eszközök beszerzésére vonatkozó támogatások formájában nyújtott pénzügyi támogatást foglal magában, amely gazdasági előnyt biztosít a támogatásban részesülő fél számára. Mivel a támogatás befektetett eszközökhöz kapcsolódik, és időben elhúzódó, a Bizottság a rendelkezésre álló tények alapján megállapítja, hogy ez a gazdasági előny a vizsgálati időszakban is fennáll.
(336)
Ez a támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedi, mivel a jogosultság bizonyos állami tulajdonú nagyvállalatokra és állami holdingvállalatokra, köztük 512 kiemelt vállalatra és 120 kísérleti vállalatcsoportra korlátozódik. Amennyiben a projekt az északkeleti, a központi és a nyugati térség régi ipartelepeinek külön kijelölt földrajzi térségeiben található vállalatokra összpontosul, az alaprendelet 4 cikkének (3) bekezdése értelmében is egyedinek minősül.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(337)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. Másutt végzett pontos számszerűsítés hiányában az exportáló gyártók gazdasági előnyének értékeléséhez a legmegfelelőbb információforrásként az Egyesült Államok hatóságai által hozott, hasonló határozat szolgált, nevezetesen az egyes varrat nélküli szén- és ötvözött acélból készült szabvány, vezeték és nagynyomású csövekről szóló, 2010. szeptember 10-i amerikai határozati feljegyzés (19. oldal) (Szövetségi Közlöny, 75. kötet, 182. sz., 2010. szeptember 21., 57444. oldal).
(338)
Az így megállapított támogatási ráta a vizsgálati időszakban valamennyi nem együttműködő vállalat vonatkozásában 0,01 %, amely az előző preambulumbekezdésben említett amerikai határozatban egy hasonló programra meghatározott ráta.
3.3.7.4. A dömpingellenes eljárás jogi költségeinek visszatérítésére vonatkozó programok
a) A kínai kormány együttműködésének hiánya
(339)
A panasz az Egyesült Államok hatóságai (80) és a Bizottság által végzett (bevont finompapírra vonatkozó eljárás) különböző vizsgálatokra hivatkozott, amelyek számos olyan tartományi programot kiegyenlíthetőnek minősítettek, amelyek keretében a helyi pénzügyi hivatal a vállalat dömpingellenes eljárásban való részvételével kapcsolatos jogi költségek 40 %-át visszatérítette. Mivel a kínai kormány úgy határozott, hogy nem válaszol az erre a programra vonatkozó kérdésekre, hanem csupán azt állította, hogy a program révén a mintába felvett exportőrök nem jutottak gazdasági előnyhöz, a Bizottság megállapításait az alaprendelet 28. cikkével összhangban a rendelkezésre álló bizonyítékokra alapozza.
b) Jogalap
(340)
A panasz és a Bizottság bevont finompapírral kapcsolatos határozata [(193) preambulumbekezdés] értelmében e program jogalapját a következő képezi:
-
A dömpingellenes, szubvencióellenes és védintézkedési vizsgálatok során történő válaszadáshoz biztosított támogatási politika végrehajtási szabályai.
c) Jogosultság
(341)
Ez a program a dömpingellenes eljárásban részt vevő, valamint a Kereskedelmi Minisztérium és a tartományi hatóságok utasításaival összhangban működő vállalatok rendelkezésére áll.
d) A vizsgálat megállapításai
(342)
Ez a program támogatásnak minősül, mivel a dömpingellenes eljárások jogi költségeinek fedezése érdekében az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja értelmében közvetlen transzfer formájában nyújtott pénzügyi támogatást biztosít, és az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében gazdasági előnyt nyújt. Ez a támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) és c) pontja értelmében egyedi, mivel a külföldi dömpingellenes eljárásokban részt vevő bizonyos vállalatokra korlátozódik. Ezenkívül ez a program az alaprendelet 4. cikkének (3) bekezdése értelmében is egyedi, mivel az e programot végrehajtó illetékes tartományi hatóságok irányítása alá tartozó, kijelölt földrajzi térségekben bejegyzett bizonyos vállalatokra korlátozódik.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(343)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. Mivel ennek a gazdasági előnynek az értékelésére vonatkozóan nem állnak rendelkezésre információk, és az uniós intézmények ezt a programot egy korábbi szubvencióellenes eljárás keretében már vizsgálták, az exportáló gyártók gazdasági előnyének értékeléséhez a legmegfelelőbb információforrás a bevont finompapírra vonatkozó eljárás keretében az ezzel a programmal kapcsolatban végzett, a fenti (252) preambulumbekezdésben említettek szerint szükség esetén megfelelő módon kiigazított értékelés.
(344)
Az így megállapított támogatási ráta a bevont finompapírral kapcsolatos eljárás megállapításai (81) alapján az összes nem együttműködő vállalat vonatkozásában 0,01 %.
3.3.8. MEGFELELŐ ELLENSZOLGÁLTATÁSNÁL MAGASABB ÖSSZEG FEJÉBEN BONYOLÍTOTT KORMÁNYZATI ÁRUBESZERZÉSEK
(345)
A panasz bizonyítékot tartalmazott arra vonatkozóan, hogy a kínai kormány állami tulajdonú vállalatokon keresztül szerves bevonatú acéltermékek gyártói által előállított acéltermékeket vásárolt. A panasz hivatkozott arra, hogy a kínai kormány számos acélterméket, köztük színezett felületű acélt, melegen hengerelt lemeztekercseket, hidegen hengerelt lemezt, középlemezeket, galvanizált lemezt és számos egyéb terméket vásárolt. A panasz szerint az állami tulajdonú vállalatok ezeknek a termékeknek a vételárát különböző elemekre és/vagy viszonyítási alapokra hivatkozva állapították meg, és terméktől függően, vagy attól függően, hogy az ügylet érintett-e kapcsolódó feleket, ársapkákat, illetve kiigazításokat alkalmaztak.
(346)
A kínai kormány az állami tulajdonú vállalatokra vonatkozó általános érveire hivatkozva válaszában kijelentette, hogy bizonyították, hogy a szóban forgó acéltermékek vevőiként fellépő állami tulajdonú vállalatok a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló WTO-megállapodás értelmében vett állami szervek voltak, és hogy a kínai kormány nem tudott ismeretlen jogalanyok ügyleteire vonatkozó adatokat összegyűjteni. A kínai kormány kijelentette továbbá, hogy a panasz egyetlen olyan áruvásárlásra sem hivatkozik, amelyben a mintába felvett exportőrök részt vettek volna. A Bizottság a szerves bevonatú és más acéltermékek vevőire, mint állami tulajdonú vállalatokra vonatkozó következtetéseire hivatkozik (lásd a fenti (49)-(73) preambulumbekezdéseket) és a kínai kormányhoz intézett azon kérésre, hogy szolgáltasson információt a mintába fel nem vett exportőrökre vonatkozóan is (lásd a fenti (34) és (35) preambulumbekezdést). Tekintettel arra, hogy a kínai kormány erről a programról nem adott további tájékoztatást, a Bizottság megállapításait az alaprendelet 28. cikkével összhangban az ügyiratban rendelkezésre álló információkra alapozza.
(347)
Ez a program, amennyiben ezek az árak meghaladják a piaci árakat, és az állam az állami tulajdonú vállalatokon keresztül bonyolított beszerzésekkel gazdasági előnyhöz juttatja a szerves bevonatú acéltermékek gyártóit, az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontja és 6. cikkének d) pontja értelmében kiegyenlíthető. Figyelembe kell továbbá venni, hogy a panasz azon állítását, hogy a piacon az állami szektor acélpiaci túlsúlya miatt nincs megbízható magánszektori ár, a vizsgálat is megerősítette, miszerint az állami tulajdonú vállalatok a kínai acélpiacon legalább a melegen hengerelt acél és a hidegen hengerelt acél tekintetében meghatározó részesedéssel rendelkeznek (lásd a fenti (75)-(79) preambulumbekezdést). A támogatás az alaprendelet 4. cikkének (2) bekezdése értelmében is egyedi, mivel kizárólag meghatározott, állami részesedésű acélipari vállalatokra korlátozódik. A Bizottság azonban ezen ügyletek és az alapul szolgáló szerződések összetettsége, valamint a szükséges részletek hiánya miatt ezzel a programmal kapcsolatban nem tudott határozott következtetést levonni. A Bizottság ezért úgy határozott, hogy ezt a programot tovább vizsgálja.
3.3.9. EGYÉB REGIONÁLIS PROGRAMOK
a) A kínai kormány együttműködésének hiánya
(348)
A kínai kormány válaszában közölte, hogy mivel a mintába felvett gyártók egyike sem található az ebben a szakaszban szereplő regionális programok alkalmazási területén, a Bizottság által kért információk a vizsgálat szempontjából érdektelenek. Ezen információknak a vizsgálat szempontjából vett jelentőségére (lásd a fenti (34)-(35) preambulumbekezdést) és a kínai kormány válaszának elmaradására tekintettel a Bizottság az ebben a szakaszban szereplő regionális programokra vonatkozó határozatát az alaprendelet 28. cikkével összhangban az ügyiratban rendelkezésre álló tényekre alapozza.
3.3.9.1. A Tianjin Binhai Új Területen és a Tianjin Gazdasági és Technológiai Fejlesztési Területen nyújtott támogatások
a) Jogalap
(349)
A gyorsított értékcsökkenési leírással kapcsolatos program jogalapja a Pénzügyminisztérium és a Központi Adóigazgatóság körlevele a tianjini Binhai Új Terület fejlődésének és nyitottságának támogatására irányuló vonatkozó kedvezményes társaságiadó-politikákról.
b) A vizsgálat megállapításai
(350)
A panasz állítása szerint a program célja, hogy a Tianjin Binhai Új Területen és a Tianjin Gazdasági és Technológiai Fejlesztési Területen támogassa a tudományos-technológiai infrastruktúra kiépítését, valamint tudomány-technológiafejlesztési rendszert és szolgáltatási lehetőségeket hozzon létre. A panasz szerint az e program alapján biztosított pénzügyi előnyöket a tudományos és technológiai alapon, valamint a gyorsított értékcsökkenési leírással kapcsolatos programon keresztül biztosították. A panasz állítása szerint ezek az előnyök a Tianjin Binhai Új Terület igazgatási bizottságának joghatósága alá tartozó vállalatokra, többek között az érintett terméket gyártó/exportáló vállalatokra korlátozódnak. A panasz hivatkozott a Kínai Népköztársaságból származó egyes varrat nélküli szén- és ötvözött acélból készült szabvány, vezeték és nagynyomású csövekkel kapcsolatos kiegyenlítő intézkedésre vonatkozó eljárás tekintetében az Egyesült Államok hatóságai által hozott határozatra, amely ezt a programot kiegyenlíthetőnek ítélte (82).
(351)
A Bizottság a kínai kormány együttműködésének hiányában az erre a programra vonatkozó határozatát az alaprendelet 28. cikkével összhangban - amelyet a panasz és az Egyesült Államok hatóságai által hozott említett határozat is tartalmaz - a rendelkezésre álló legjobb információkra alapozza.
(352)
Ez a program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja értelmében a tudományos és technológiai alapon keresztül nyújtott támogatás formájában (közvetlen transzferek) és a gyorsított értékcsökkenési leírással kapcsolatos program tekintetében az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében bevételek elengedése formájában biztosított egyszeri gazdasági előnyhöz juttatja a támogatásban részesülő vállalatokat.
(353)
A tudományos és technológiai alapon, valamint a gyorsított értékcsökkenési leírással kapcsolatos programon keresztül nyújtott támogatás az alaprendelet 4. cikkének (3) bekezdése értelmében egyedi, mivel az kijelölt földrajzi térségekben (azaz a Tianjin Binhai Új Területen és a Tianjin Gazdasági és Technológiai Fejlesztési Területen) található bizonyos vállalatokra korlátozódik.
c) A támogatás összegének kiszámítása
(354)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. Másutt végzett pontos számszerűsítés hiányában az exportáló gyártók gazdasági előnyének értékeléséhez a legmegfelelőbb információforrásként az Egyesült Államok hatóságai által hozott, összehasonlítható határozat szolgált, nevezetesen az egyes varrat nélküli szén- és ötvözött acélból készült szabvány, vezeték és nagynyomású csövekről szóló, 2010. szeptember 10-i amerikai határozati feljegyzés (20. és 21. oldal) (Szövetségi Közlöny, 75. kötet, 182. sz., 2010. szeptember 21., 57444. oldal). Az Egyesült Államok hatóságai által lefolytatott vizsgálatokkal kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy az adó- és támogatási programokból eredő gazdasági előny összegének kiszámításához alkalmazott módszer lényegében megegyezik az Unió által alkalmazott módszerrel (83).
(355)
Az így megállapított teljes támogatási ráta a vizsgálati időszakban valamennyi nem együttműködő vállalat vonatkozásában 0,61 %, amely az előző preambulumbekezdésben említett határozatban az érintett programokra vonatkozóan meghatározott ráták halmozott összegének felel meg.
3.3.9.2. Az északkeleti régióval kapcsolatos programok
a) Jogalap
(356)
A jogalap a Pénzügyminisztérium és a Központi Adóigazgatóság 2004. szeptember 14-i körlevele az északkeleti régióban a héalevonás hatályának kiterjesztése tekintetében a vonatkozó kérdésekről szóló rendeletek nyomtatásáról és terjesztéséről.
b) A vizsgálat megállapításai
(357)
A panasz megerősítette, hogy a kínai kormány az északkeleti újjáfejlesztési programot 2003-ban a kínai acélipar tradicionális központját jelentő Dalian városi régi ipartelep és három északkeleti tartomány, Liaoning, Jilin és Heilongjiang újjáfejlesztésére hozta létre. A panasz szerint a kínai kormány létrehozott egy különleges bankot, az Államtanács ellenőrzése alatt álló Északkeleti Újjáfejlesztési Bankot, amelynek az volt a feladata, hogy finanszírozza a régi északkeleti nehézipari központ újjáfejlesztésének támogatását.
(358)
A panasz hivatkozott továbbá az e program keretében a Kínai Export-Import Bank (ExIm Bank) daliani fiókja által egy helyi vállalat számára 2003 novemberétől nyújtott, összesen 5 milliárd RMB összegű exporthitel és egyéb „alacsony költségű hitel” esetében 150 millió RMB értékű megtakarítás formájában nyújtott támogatásra. A panasz szerint a hiteleket a pénzügyi nehézségekkel küzdő állami tulajdonú vállalatok versenyképességének előmozdítása érdekében nem hitelképes vállalatokra is kiterjesztették, amelyek annak ellenére, hogy az országban a nem teljesítő hitelek legmagasabb arányát képviselték, a pénzügyi forrásokhoz aránytalan hozzáféréssel rendelkeztek.
(359)
A Bizottság a kínai kormány együttműködésének hiányában az erre a programra vonatkozó határozatát a panaszban és a kör alakú minőségi szénacél csővezetékekről (csővezetékek) szóló, 2008. november 17-i amerikai határozati feljegyzésben (21. és 22. oldal) (Szövetségi Közlöny, 73. kötet, 227. szám, 2008. november 24., 70961. oldal) szereplő, a fenti (252) bekezdésben foglaltak szerint - szükség esetén - megfelelően kiigazított információkra alapozza.
(360)
Ez a program a támogatásban részesülő vállalatok számára a következő formában gazdasági előnyt biztosít: i. exporthitel-kamattámogatásként nyújtott támogatások; ii. befektetett eszközök vásárlása esetén biztosított héavisszatérítések.
(361)
Ami az i. exporthitel-kamattámogatásokat illeti, a kamattámogatások az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja értelmében vissza nem térítendő támogatás formájában nyújtott támogatásnak minősülnek. Ahogy a panasz is megemlíti, az amerikai határozat erre a programra nem „északkeleti újjáfejlesztési programként”, hanem „külkereskedelmi fejlesztési alapként” hivatkozik. Ezt a programot a liaoningi tartományi hatóságok (nevezetesen a liaoningi külkereskedelmi és gazdasági együttműködési tartományi hivatal és a liaoningi pénzügyi hivatal) irányítja. A támogatható projektek körébe tartoznak többek között az exportáló vállalatok exportalapjuk versenyképességének javítására és a nemzetközi piacok feltárására irányuló projektjei. Mivel ezek a támogatások exportteljesítmény-függők, ez a program az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdésének a) pontja értelmében egyedinek minősül.
(362)
Ami a ii. befektetett eszközök vásárlásával kapcsolatos héavisszatérítéseket illeti, azok az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében állami bevétel elengedése formájában nyújtott támogatásnak minősülnek. E program alapján bizonyos iparágak héaalanyai a befektetett eszközök vásárlásakor fizetett héát levonhatják a késztermékek értékesítésének héájából. A héalevonás az északkeleti régióban található vállalatokra korlátozódik, ezért az alaprendelet 4. cikkének (3) bekezdése értelmében regionális szempontból egyedi.
c) A támogatás összegének kiszámítása
(363)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. Másutt végzett pontos számszerűsítés hiányában az exportáló gyártók gazdasági előnyének értékeléséhez a legmegfelelőbb információforrásként az Egyesült Államok hatóságai által hozott, összehasonlítható határozat szolgált (a program hasonló jellege alapján).
(364)
A vizsgálati időszakban az északkeleti újjáfejlesztési programmal kapcsolatban így megállapított támogatási ráta valamennyi nem együttműködő vállalat vonatkozásában 0,18 %, amely a kör alakú minőségi szénacél csővezetékekről (csővezetékek) szóló, 2008. november 17-i amerikai határozati feljegyzés szerint (21. és 22. oldal) (Szövetségi Közlöny, 73. kötet, 227. szám, 2008. november 24., 70961. oldal) a külkereskedelmi fejlesztési alap program keretében kapott támogatásokra és héavisszatérítésekre vonatkozó halmozott rátának felel meg. Az Egyesült Államok hatóságai által lefolytatott vizsgálatokkal kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a hasonló programokból eredő gazdasági előny összegének kiszámításához alkalmazott módszer lényegében megegyezik az Unió által alkalmazott módszerrel (84).
a) Jogalap
(365)
A jogalapot Liaoning tartományban a csúcstechnológiát képviselő termékek és berendezésgyártó termékek export pénzügyi kamatainak támogatására vonatkozó, 2004. december 16-i ideiglenes igazgatási intézkedései képezik.
b) A vizsgálat megállapításai
(366)
A panasz állítása szerint ez a program a csúcstechnológiát képviselő termékek exportjának bővítése céljából támogatást nyújt a vállalatoknak, és támogatja a Liaoning tartományban található vállalatok fejlődését. Ezt a programot a liaoningi külkereskedelmi és gazdasági együttműködési tartományi hivatal, a liaoningi pénzügyi hivatal és Liaoning tartomány gazdasági bizottsága irányítja. Az Egyesült Államok hatóságai ezt a programot a csővezetékekről szóló, fent említett határozatban (lásd a (359) preambulumbekezdést) kiegyenlíthetőnek minősítették.
(367)
Ez a program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja értelmében a banki hitelek kamatainak kifizetésére alkalmazott, a kínai kormány által nyújtott közvetlen transzferek formájában biztosított gazdasági előnynek minősül. Az exporthitelek a termékek kiviteli nyilatkozata és a fizetés kézhezvétele között a gyártáshoz és a működéshez szükséges pénzeszközök hiánya miatt a bankok és a nem banki pénzügyi intézmények által a csúcstechnológiát képviselő termékeket és berendezésgyártó termékeket előállító, a tartományban található vállalatok számára biztosított rövid lejáratú hiteleket jelentik. A jogosult vállalatok éves kivitelének meg kell haladnia az 1 millió USD-t, és az exportált termékeknek szerepelniük kell „a csúcstechnológiát képviselő kínai termékek exportkatalógusában” vagy a berendezésgyártó termékek körébe kell tartozniuk. Ez a program ezért az alaprendelet 4. cikkének (2) bekezdése értelmében egyedi, mivel az ezeknek a kritériumoknak megfelelő vállalatokra korlátozódik. Az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdésének a) pontja értelmében ez a program is exportteljesítmény-függő. A program a 4. cikk (3) bekezdése értelmében regionális szempontból is egyedi, mivel kijelölt földrajzi térségben, Kína északkeleti részén található vállalatokra korlátozódik.
c) A támogatás összegének kiszámítása
(368)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. Másutt végzett pontos számszerűsítés hiányában az exportáló gyártók gazdasági előnyének értékeléséhez a legmegfelelőbb információforrásként az Egyesült Államok hatóságai által hozott, összehasonlítható határozat szolgált (a program hasonló jellege alapján).
(369)
A vizsgálati időszakban az így megállapított támogatási ráta valamennyi nem együttműködő vállalat vonatkozásában 0,43 %, amely a kör alakú minőségi szénacél csővezetékekről (csővezetékek) szóló, 2008. november 17-i amerikai határozati feljegyzés szerint az exporthitel-kamattámogatási programra megállapított ráta (23. oldal) (Szövetségi Közlöny, 73. kötet, 227. szám, 2008. november 24., 70961. oldal). Az Egyesült Államok hatóságai által lefolytatott vizsgálatokkal kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a hasonló programokból eredő gazdasági előny összegének kiszámításához alkalmazott módszer lényegében megegyezik az Unió által alkalmazott módszerrel (85).
a) A vizsgálat megállapításai
(370)
A panasz hivatkozik az előző exporthitel-kamattámogatási programra, amelyre a jogosultság csak a fennmaradó „exporthitelekkel” összefüggésben szerezhető meg. Ezt a programot az Egyesült Államok hatóságai a csővezetékekről szóló határozatban szintén kiegyenlíthetőnek minősítették.
(371)
A jogalapot Liaoning tartományban a csúcstechnológiát képviselő termékek és berendezésgyártó termékek export pénzügyi kamatainak támogatására vonatkozó, 2004. december 16-i ideiglenes igazgatási intézkedései képezik.
(372)
Ez a program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja értelmében a kínai kormány által nyújtott közvetlen transzferek formájában biztosított gazdasági előnynek minősül. A támogatás az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése és 6. cikkének b) pontja szerint gazdasági előnyt biztosít, amelynek összege a támogatásban részesülő félek által fizetett összeg és annak az összegnek a különbözete, amelyet a program hiányában hasonló kereskedelmi hitel esetében fizetniük kellett volna. Ezeket a hiteleket a kormány szakpolitikai bankjain és állami kereskedelmi bankjain keresztül biztosítja (lásd a fenti (157)-(180) preambulumbekezdésben található elemzést). Ezek az exporthitelek az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdésének a) pontja értelmében egyediek, mivel az exportteljesítménytől függnek, valamint a 4. cikk (3) bekezdése értelmében is egyediek, mivel Kína kijelölt földrajzi térségén belüli vállalatokra korlátozódnak.
b) A támogatás összegének kiszámítása
(373)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. Másutt végzett pontos számszerűsítés hiányában az exportáló gyártók gazdasági előnyének értékeléséhez a legmegfelelőbb információforrásként az Egyesült Államok hatóságai által hozott, összehasonlítható határozat szolgált (a program hasonló jellege alapján).
(374)
A vizsgálati időszakban az így megállapított támogatási ráta valamennyi nem együttműködő vállalat vonatkozásában 1,05 %, amely a kör alakú minőségi szénacél csővezetékekről (csővezetékek) szóló, 2008. november 17-i amerikai határozati feljegyzés szerint az exporthitel programra megállapított ráták számtani átlagának felel meg (23. oldal) (Szövetségi Közlöny, 73. kötet, 227. szám, 2008. november 24., 70961. oldal). Az Egyesült Államok hatóságai által lefolytatott vizsgálatokkal kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a hasonló programokból eredő gazdasági előny összegének kiszámításához alkalmazott módszer lényegében megegyezik az Unió által alkalmazott módszerrel (86).
a) A vizsgálat megállapításai
(375)
A panaszban az áll, hogy az „Öt pont, egy vonal a part menti övezetben” programot Liaoning tartomány regionális kormánya 2006. január 21-én vezette be. Liaoning tartomány kormánya támogatást nyújt a területen található egyes vállalatok számára. Elsősorban az öt kiemelt területen elhelyezkedő, exportra termelő gyártóbázisnak számító vállalatok vehetik igénybe a támogatást. A kedvezményes elbánás többek között olyan gazdasági előnyöket tartalmaz, mint a csúcstechnológiát alkalmazó vállalatok számára biztosított 15 %-os csökkentett társasági adó, a hazai befektetéssel létrejött csúcstechnológiát alkalmazó vállalatoknak biztosított társaságiadó-mentesség, elsőbbség a kamattámogatások igénybevétele során, gazdálkodási előnyök, valamint bizonyos kormányzati illetékek megfizetése alóli mentesség. A panasz szerint a Kínai Fejlesztési Bank, egy állami tulajdonú fejlesztési bank a program keretében kedvezményes hiteleket nyújtott.
(376)
Az Egyesült Államok hatóságai ezt a programot a csővezetékekről szóló, fent említett határozatban kiegyenlíthetőnek minősítették.
(377)
A program jogalapja a part menti kiemelt fejlesztési területek fokozottabb iparosításának Liaoning tartomány általi ösztönzéséről szóló vélemény. A Liaoningi Fejlesztési és Reformbizottság és a Liaoningi Pénzügyi Hivatal kezeli a kamattámogatásokat, a program keretében nyújtott díjmentesség adminisztrációja pedig a Huludao városi Beigang Ipari Parkért felelős, illetve Ipari és Kereskedelmi Hatóság feladata.
(378)
Ez a program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja értelmében a kínai kormány által nyújtott közvetlen transzfer, illetve az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében kormányzati bevételek elengedése vagy be nem szedése formájában biztosít pénzügyi előnyöket. Ezek a támogatások az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése alapján a vissza nem térítendő támogatás és/vagy az adó-, illetve díjmentesség összegével megegyező gazdasági előnynek minősülnek. E támogatások továbbá az alaprendelet 4. cikkének (3) bekezdése értelmében egyediek, mivel azok egy a Liaoning tartomány hatóságának illetékességi körébe tartozó kijelölt területen található bizonyos vállalatokra korlátozódnak. E támogatásokban elsősorban az öt kiemelt területen található és exportra termelő gyártóbázisok részesülhetnek, ezért az alaprendelet 4. cikkének (4) bekezdése szerint egyúttal egyedinek is minősülnek, mivel a támogatások exportteljesítmény-függőek.
b) A támogatás összegének kiszámítása
(379)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. Másutt végzett pontos számszerűsítés hiányában az exportáló gyártók gazdasági előnyének értékeléséhez a legmegfelelőbb információforrásként az Egyesült Államok hatóságai által hozott, összehasonlítható határozat szolgált (a program hasonló jellege alapján).
(380)
A vizsgálati időszakban az így megállapított támogatási ráta valamennyi nem együttműködő vállalat vonatkozásában 0,30 %, amely a kör alakú minőségi szénacél csővezetékekről (csővezetékek) szóló, 2008. november 17-i amerikai határozati feljegyzés szerint az e programra megállapított ráta (23. oldal) (Szövetségi Közlöny, 73. kötet, 227. szám, 2008. november 24., 70961. oldal). Az Egyesült Államok hatóságai által lefolytatott vizsgálatokkal kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a támogatási programokból eredő gazdasági előny összegének kiszámításához alkalmazott módszer lényegében megegyezik az Unió által alkalmazott módszerrel (87).
3.3.9.3. A Jiangsu tartomány „Tudomány és technológia” programja keretében nyújtott támogatások
a) Jogalap
(381)
A program jogalapját a Jiangsu tartomány tudományos-technológiai közszolgáltatási platformjára vonatkozó adminisztratív intézkedések képezik (Sukeji (2006) 102. szám; Sucaijiao (2006) 22. szám).
b) A vizsgálat megállapításai
(382)
A panaszban az áll, hogy a program többek között támogatást nyújt bizonyos vállalatoknak. A kínai kormány a kérdőívre adott válaszában azt állította, hogy a mintába felvett vállalatok nem vették igénybe ezt a programot, illetve nem részesültek előnyben a program keretében. A Bizottság utal azokra az érveire, hogy a kínai kormánynak teljes körűen meg kellett volna válaszolnia a mintába fel nem vett vállalatokra vonatkozó kérdéseket is (lásd a fenti (34)-(35) preambulumbekezdést). A Bizottság emellett megjegyzi, hogy a panasz lehetséges kedvezményezettként felsorolja a mintába felvett vállalatokat és a mintába fel nem vett egyéb, szerves bevonatú acéltermékeket gyártó vállalatokat is, amelyek a program hatálya alá tartozó, érintett területen találhatók. A Bizottság ezért az alaprendelet 28. cikkével összhangban megállapításait a rendelkezésre álló dokumentumokban szereplő tényekre alapozza, elsősorban a panaszban szereplő információkra és az Egyesült Államok hatóságainak megállapításaira, amelyek a Kínai Népköztársaságból származó, betonacélból készült előfeszítő huzalsodratokról szóló határozatban (88) a programot kiegyenlíthetőnek találták.
(383)
A vissza nem térítendő támogatás formájában nyújtott pénzügyi előnyök az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja értelmében pénzügyi támogatásnak minősülnek. Az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének c) pontja értelmében ezek a támogatások egyediek, mivel láthatóan nincsenek olyan objektív kritériumok vagy feltételek, amelyek a program keretében biztosított gazdasági előnyökre való jogosultságot szabályoznák (az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontjában foglaltaknak megfelelően), és a rendelkezésre álló tények alapján úgy tűnik, hogy Jiangsu tartomány tudományügyi és technológiai hivatala mérlegelési jogkörét nem objektív módon gyakorolta.
c) A támogatás összegének kiszámítása
(384)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. Másutt végzett pontos számszerűsítés hiányában az exportáló gyártók gazdasági előnyének értékeléséhez a legmegfelelőbb információforrásként az Egyesült Államok hatóságai által hozott, összehasonlítható határozat szolgált (a program hasonló jellege alapján).
(385)
A vizsgálati időszakban az így megállapított támogatási ráta valamennyi nem együttműködő vállalat vonatkozásában 0,01 %, amely a betonacélból készült előfeszítő huzalsodratokról szóló, 2010. május 14-i amerikai határozati feljegyzés szerint az e programra megállapított rátának felel meg (35. oldal) (Szövetségi Közlöny, 75. kötet, 98. szám, 2010. május 21., 28557. oldal). Az Egyesült Államok hatóságai által lefolytatott vizsgálatokkal kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a támogatási programokból eredő gazdasági előny összegének kiszámításához alkalmazott módszer lényegében megegyezik az Unió által alkalmazott módszerrel (89).
3.3.9.4. A Hebei tartomány „Tudomány és technológia” programja keretében nyújtott támogatások
a) A vizsgálat megállapításai
(386)
A panasz Hebei tartomány „Tudomány és technológia” programjával kapcsolatban egy szerves bevonatú acéltermékeket gyártó vállalat részére a program keretében nyújtott két támogatást - egy 700 000 RMB és 2 080 000 RMB összegű támogatást - említ. A kérdőívre adott válaszában a kínai kormány azt állította, hogy a mintába felvett vállalatok egyikének sem Hebei tartományban van a székhelye, így a kért információ érdektelen a vizsgálat szempontjából. A Bizottság utal azokra az érveire, amelyek szerint a kínai kormánynak teljes körűen meg kellett volna válaszolnia a mintába fel nem vett vállalatokra vonatkozó kérdéseket is (lásd a fenti (34)-(35) preambulumbekezdést). A Bizottság ezért az erre a programra vonatkozó megállapításait az alaprendelet 28. cikkével összhangban a rendelkezésre álló dokumentumokban szereplő tényekre (ebben az esetben a panaszra) alapozza.
(387)
A program keretében vissza nem térítendő támogatás formájában nyújtott pénzügyi előnyök támogatásnak minősülnek, mivel az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja értelmében pénzügyi támogatást biztosítanak. Az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése alapján a támogatások összegével megegyező gazdasági előnyt biztosítanak. E támogatások az alaprendelet 4. cikkének (3) bekezdése alapján egyediek, mivel azokat kizárólag a Hebei tartományban található vállalatok számára biztosítják.
b) A támogatás összegének kiszámítása
(388)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő felekre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. Más információ hiányában ennek a gazdasági előnynek az értékeléséhez a Bizottság megállapításait a panaszban foglalt információkra alapozta. Az így kiszámított támogatási összeget az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban elosztották a támogatásban részesülő felek vizsgálati időszakban lebonyolított összes forgalmával, mint megfelelő nevezővel, mivel a támogatás megítélése nem az exportteljesítmény függvényében történt, és nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szerint került meghatározásra.
(389)
Az így megállapított támogatási ráta az összes nem együttműködő vállalat vonatkozásában elhanyagolható (kevesebb mint 0,01 %).
3.3.10. ESETI TÁMOGATÁSOK
a) A vizsgálat megállapításai
(390)
A panasz több olyan eseti támogatást is felsorolt, amelyeket állítólag szerves bevonatú acéltermékeket gyártó, állami tulajdonú vállalatoknak és magánvállalatoknak nyújtottak. Ezeket a támogatásokat vissza nem térítendő támogatás vagy egyéb adómentesség, illetve adócsökkentés formájában biztosították, többek között konkrét projektek vagy eszközök finanszírozásához. A támogatásokat az acélipar korszerűsítésére irányuló általános stratégiai politika keretében nyújtották.
(391)
A Bizottság felkérte a kínai kormányt, hogy adjon tájékoztatást ezekről az eseti támogatásokról. A kínai kormány válaszában közölte, hogy a panaszban foglalt állítások az éves jelentésekből kiemelt idézeteken alapultak, és úgy tűnt, hogy ezek egyike sem érinti a mintába felvett vállalatokat. A kínai kormány ezért arra a következtetésre jutott, hogy nincs szükség a mintába fel nem vett vállalatokra és tartományok vonatkozásában konkrét ügyletekkel kapcsolatos állítások vizsgálatára. A kínai kormány emellett egyik általános észrevételében ismételten kijelentette, hogy pusztán az a tény, hogy egyes ügyleteket egy vállalat éves jelentésében „támogatásként” tüntetnek fel, nem szolgál elegendő bizonyítékkal az azokkal kapcsolatos vizsgálat elindításához, mivel az „a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló WTO-megállapodás 11.2. cikke értelmében nem tekinthető elegendő bizonyítéknak”.
(392)
A Bizottság utal azokra az érveire, amelyekben kifejtette, hogy miért kérte a kínai kormánytól, hogy a mintában nem szereplő vállalatokat érintő állítólagos támogatások tekintetében is nyújtson tájékoztatást (a fenti (34)-(35) preambulumbekezdés). A Bizottság az eseti támogatásokkal kapcsolatos megállapításait az alaprendelet 28. cikkével összhangban az aktában rendelkezésre álló tényekre alapozta.
(393)
A panaszban felsorolt eseti támogatások az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja értelmében a vissza nem térítendő támogatások és az erőforrások hasonló átadása tekintetében közvetlen transzfer formájában, míg az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében az egyébként megfizetendő központi, tartományi vagy települési szintű adók alóli mentesség vagy azok csökkentése következtében a bevételek elengedése formájában nyújtott támogatásnak minősülnek. A Bizottság megjegyzi, hogy a szerves bevonatú acéltermékeket gyártó különböző vállalatok éves jelentései is „támogatásként” említik ezeket a pénzügyi támogatásokat. Úgy tűnik, hogy támogatások közül több de jure, illetve de facto is egyedinek tekinthető az alaprendelet 4. cikkének (2) bekezdése értelmében, mivel azokat - a kínai kormány együttműködésének hiányában - vélelmezhetően a támogatott acélágazatban csak korlátozott számú acélipari vállalatnak nyújtják, illetve azért is, ahogyan a támogatást nyújtó hatóságok a támogatás odaítélésénél mérlegelési jogkörüket gyakorolták. E támogatások közül néhány emellett az alaprendelet 4. cikkének (3) bekezdése értelmében is egyedinek tekinthető, minthogy azokat csak egy bizonyos tartomány területén kijelölt földrajzi régiókban található bizonyos vállalatok vehették igénybe.
b) A támogatás összegének kiszámítása
(394)
A Bizottság alaposan tanulmányozta a dokumentumokban a szerves bevonatú acéltermékek különböző gyártóinak nyújtott valamennyi eseti támogatásra vonatkozóan rendelkezésre álló információkat. A Bizottság megállapította, hogy e támogatások közül néhány nem torzítja a kereskedelmet és/vagy viszonylag kis összegeket juttat a szerves bevonatú acéltermékek gyártói részére. Ezzel szemben van köztük több olyan egyedi támogatás is, amely láthatóan jelentős támogatási összegeket biztosít a szerves bevonatú acéltermékek gyártóinak. Erre és az aktában található információkra tekintettel a Bizottság helyénvalónak ítéli, hogy a kínai kormány és a szerves bevonatú acéltermékeket gyártó érintett vállalatok együttműködésének hiánya ellenére az eljárásban kiegyenlített vissza nem térítendő támogatások és adóprogramok egyszerű átlagára vonatkozóan kiszámítsa az alkalmazandó kiegyenlítő vámot.
(395)
Az így megállapított támogatási ráta az összes nem együttműködő vállalat vonatkozásában 0,5 %.
3.4. A FELEK ÉSZREVÉTELEI A VÉGLEGES NYILVÁNOSSÁGRA HOZATALT KÖVETŐEN
(396)
A kínai kormány, a mintába felvett gyártók egyike (Zhejiang Huadong) és a panaszos észrevételeket tett a végleges nyilvánosságra hozatallal kapcsolatban.
3.4.1. A KÍNAI KORMÁNY ÉSZREVÉTELEI A VÉGLEGES NYILVÁNOSSÁGRA HOZATALLAL KAPCSOLATBAN
(397)
A kínai kormány által benyújtott számos és meglehetősen részletes érvre és arra tekintettel, hogy lehetetlen lenne (bizonyos bizalmas információk miatt is) ezek mindegyikét ebben a rendeletben ismertetni, a Bizottság kétoldalú tájékoztatás keretében írásban adott magyarázatot a kínai kormánynak ezen állítások elutasításának jogi és tényszerű okairól.
3.4.1.1. Eljárási kérdések
(398)
A vizsgálat megindításával kapcsolatos egyes érveiben a kínai kormány láthatóan figyelembe vette a „GOES” vizsgálóbizottság jelentését (90), amelyet meghatározónak tekintett a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás, valamint az uniós alaprendelet bizonyos rendelkezéseinek értelmezésében. A kínai kormány például utal arra, hogy a GOES vizsgálóbizottság eloszlatott bizonyos „kétségeket” (91). Míg a Bizottság tekintettel volt a vizsgálóbizottság vonatkozó megállapításaira és több következtetését sem találja helytelennek, ezek a megállapítások nem változtatnak a vonatkozó szerződés vagy jogszabályok nyelvezetén, nevezetesen a támogatásokról szóló WTO-megállapodás 11.2. vagy 11.3. cikkén, illetve a kiegyenlítő vámokról szóló alaprendelet 9. cikkének (2) és (3) bekezdésén, amelyek minden szubvencióellenes eljárásban alkalmazandók és kötelezőek a Bizottságra nézve.
(399)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság megsértette a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 11.2. cikkét, mert a vizsgálatot egy olyan panasz alapján indította meg, amely nem tartalmazott bizonyítékot „valamely vélelmezett támogatás fennállásáról, mértékéről és hatásáról”, ezért a Bizottság megszegte a 11.3. cikk szerinti kötelezettségét, amelynek értelmében köteles felülvizsgálni a bizonyíték pontosságát és adekvát voltát.
Ezt az állítást el kellett vetni. A kínai kormány hivatkozása a támogatás „fennállására, mértékére és hatására” idézet a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 11.1. cikkéből, amely a vizsgálat célját ismerteti. A Bizottság véleménye szerint az nem kapcsolódik az említett megállapodás 11.2. cikkéhez, amely szerint a panaszos kérelmének „elegendő bizonyítékot kell tartalmaznia a támogatás létéről, és ha lehetséges, annak összegéről”, továbbá a panasznak tartalmaznia kell „mindazt az információt”, amely a panaszos számára„ésszerűen rendelkezésre áll”. A Bizottság megvizsgálta a panaszos által benyújtott bizonyítékot, amely megalapozottnak bizonyult, amint az a panasz érdekelt felek általi betekintésre szánt nyilvános változatából egyértelműen kiderül. A Bizottság szolgálatai csak azután javasolták vizsgálat indítását, miután kellőképpen megvizsgálták a bizonyítékok pontosságát és adekvát voltát, és azt prima facie elegendőnek találták.
(400)
A kínai kormány azt javasolta, hogy az egyes támogatási programok egyes elemeiről (pénzügyi támogatás, gazdasági előny és egyedi jelleg) egyenként hozzanak döntést. A Bizottság egyetért a kínai kormánnyal abban, hogy a támogatásra vonatkozó állításokat egyenként kell megvizsgálni. Ez azonban nem azt jelenti, hogy az egyes támogatási programok egyes elemeire vonatkozóan bemutatott bizonyítékokat külön-külön kell megvizsgálni. Egy program egyedi jellegének fennállását alátámasztó bizonyíték például nagyon is lényeges lehet egy másik program egyedi jellegének megállapításakor, többek között attól függően, hogy mennyi információ áll nyilvánosan rendelkezésre a kérdéses programokról, és hogy a programok milyen szorosan kapcsolódnak ugyanahhoz a jogszabályhoz és milyen mértékben függenek attól.
(401)
A kínai kormány úgy érvelt, hogy minden program tekintetében bizonyítékot kell szolgáltatni a vizsgálati időszakban nyújtott támogatás (de minimis érték feletti) összegéről, és minden támogatás esetében a támogatás tényleges alkalmazásáról, nem pedig a „lehetséges” vagy „valószínűsíthető” gazdasági előnyökről kell elegendő bizonyítékot szolgáltatni. Ezen a ponton a Bizottság nem ért egyet a kínai kormánnyal, hiszen sem az alaprendelet, sem pedig a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló WTO-megállapodás nem tartalmaz olyan követelményt, miszerint egy adott programnál ki kell mutatni, hogy a támogatások összege meghaladja a de minimis értéket. Azt illetően nincs vita, hogy egy támogatásnak a vizsgálati időszakban gazdasági előnyt kell biztosítania a kiegyenlítéshez, és hogy a panaszosoknak törekedniük kell az erre utaló bizonyíték előterjesztésére. A támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 11.2. cikke azonban „elegendő bizonyítékot” ír elő a támogatás létéről a panaszos számára „ésszerűen rendelkezésre álló” információk alapján. Mivel a támogatással járó gazdasági előnyökről (például adómentesség, vissza nem térítendő támogatások, áruk rendelkezésre bocsátása) nem sok nyilvánosan hozzáférhető információ áll rendelkezésre, a panaszosok számára sokszor lehetetlen teljes bizonyossággal megállapítani, hogy a támogatás az érintett termék gyártóinak gazdasági előnyt biztosított. Az ilyen esetekben a panaszosnak a lehető legmegfelelőbb bizonyítékot kell előállítania, amelyből kiderül például, hogy az érintett termék gyártói jogosultak a támogatásra és a program még mindig hatályban van vagy gazdasági előnyöket nyújt. A szükséges bizonyíték mértéke az adott esetre vonatkozó tényektől és attól függ, hogy mennyi információ áll ésszerűen a panaszos rendelkezésére.
(402)
A kínai kormány azt állította, hogy az eljárás megindításáról szóló értesítés sérti a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 22.2. cikkének iii. pontját, és azzal érvelt, hogy a különböző programok elnevezéseinek egyszerű ismételgetése nem tekinthető azok „leírásának”. A Bizottság úgy véli, hogy a kivizsgálandó támogatási gyakorlatokat az érintett programok közelebbi meghatározásával megfelelően leírták az eljárás megindításáról szóló értesítésben, ezért az értesítés nem sérti a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 22.2. cikkének iii. pontját.
(403)
A kínai kormány úgy érvelt, hogy a Bizottság helytelenül indított eljárást több támogatási program esetében, mert a panaszt „holisztikusan” vagy „teljes egészében” szemlélte ahelyett, hogy külön vizsgált volna minden egyes programot; a kínai kormány azt is állította, hogy a más vizsgáló hatóságok különböző programokkal kapcsolatos megállapításai önmagukban nem nyújtanak elegendő bizonyítékot az eljárás megindításához. A fent említettek szerint ((400) preambulumbekezdés) a Bizottság szolgálatai minden egyes programot megvizsgáltak. Az, hogy más hatóságok valamely adott programmal kapcsolatos megállapításai mennyiben szolgáltathatnak elegendő bizonyítékot az eljárás megindításához, eseti alapon dönthető el és részben függ attól, hogy milyen egyéb információk állnak ésszerűen a panaszos rendelkezésre.
(404)
A kínai kormány (az Egyesült Államok GOES-esettel kapcsolatos egy beadványára (92) hivatkozva) elképzelhetőnek tartotta, hogy a szerves bevonatú acéltermékek gyártóinak „támogatott” státuszát a kormány tervdokumentumaiban „általános érvényűként” használták az egyedi jelleg igazolására. Ez nem felel meg a valóságnak. A szerves bevonatú acéltermékeket „támogatottnak” minősítő jogszabály (93) (és az ebből eredő következmények) (a kínai kormány állításával ellentétben) nem „a kormányzati politikára vonatkozó általános információ, amely közvetlenül nem kapcsolódik a kérdéses programhoz”. Tekintettel arra, hogy az említett jogszabály a programhoz (vagy a kedvezményes juttatásokhoz) való hozzáférést kifejezetten bizonyos vállalatokra korlátozza, nyilvánvalóan nagyon is közvetlenül kapcsolódik a szóban forgó programhoz.
(405)
A kínai kormány állítása szerint bizonyítani kell, hogy a támogatási programból jelenleg gazdasági előny származik, továbbá azt, hogy nem elegendő a más esetekben kiegyenlített programok ténye, mivel ezek a megállapítások egy másik vizsgálati időszakra vonatkoznak. Azt illetően nincs vita, hogy egy támogatásnak a vizsgálati időszakban gazdasági előnyt kell biztosítania a kiegyenlítéshez, és hogy a panaszosoknak törekedniük kell az erre utaló bizonyíték előterjesztésére. Az eljárás megindítása céljából azonban az arra utaló bizonyíték, hogy egy programot ésszerűen közeli időszakban alkalmaztak, igen lényeges lehet, például ha nincs nyilvánosan hozzáférhető információ a program megszüntetésére vagy módosítására vonatkozóan. A GOES-vizsgálóbizottság (94) kínai kormány általi említése (a vizsgálóbizottsági jelentés 7.72. bekezdése) nem meggyőző, mert olyan esetekre utal, ahol „egyértelmű”, hogy jelenleg nem nyújtanak támogatást, ebben az esetben viszont nem ez a helyzet.
(406)
A kínai kormány azt állította, hogy az eljárás megindításához bizonyítani kell, hogy az érintett termék egyes gyártói ténylegesen gazdasági előnyben részesültek a program keretében. Ez az állítás nem elfogadható. Sem az alaprendeletben, sem pedig a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 11.2. cikkében nincs olyan követelmény, amelynek értelmében „elegendő bizonyítékot” kell szolgáltatni „a támogatás létéről”, vagy nyilvánvaló bizonyítékát kell adni annak, hogy bizonyos gyártók a támogatást ténylegesen igénybe vették. Mivel a támogatással járó gazdasági előnyökről (például adómentesség, vissza nem térítendő támogatások, áruk rendelkezésre bocsátása) nem sok nyilvánosan hozzáférhető információ áll rendelkezésre, a panaszosok számára sokszor lehetetlen teljes bizonyossággal megállapítani, hogy a támogatás az érintett termék gyártóinak gazdasági előnyt biztosított. Az ilyen esetekben a panaszosnak a lehető legmegfelelőbb bizonyítékot kell előállítania, amelyből kiderül például, hogy az érintett termék gyártói jogosultak a támogatásra és a program még mindig hatályban van vagy gazdasági előnyöket nyújt. A szükséges bizonyíték mértéke az adott esetre vonatkozó tényektől és attól függ, hogy mennyi információ áll ésszerűen a panaszos rendelkezésére. A panaszosokkal szemben támasztott ilyen követelmény gyakorlatilag az ugyanolyan típusú támogatást nyújtó rendszerek esetében a nem átlátható rendszereknek kedvezne az átláthatóbbakkal szemben.
(407)
A kínai kormány azzal érvelt, hogy a Bizottság nem biztosított „ésszerű határidőt” a kínai kormánynak ahhoz, hogy a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 12.7. cikke szerint benyújtsa a szükséges információkat. A kínai kormány azt állította továbbá, hogy a Bizottság nem adott a kínai kormánynak „bőséges lehetőséget” arra, hogy a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 12.1. értelmében írásban bemutassa a vizsgálat szempontjából releváns összes bizonyítékot. Ezeket az érveket el kell utasítani, minthogy a Bizottság ésszerű határidőt és bőséges lehetőséget biztosított a kínai kormánynak arra, hogy a WTO és az alaprendelet vonatkozó rendelkezéseivel összhangban előterjessze a releváns információkat. A Bizottság megjegyzi, hogy a kérdőív kitöltésére eredetileg megadott határidőt kivételesen nagyvonalúan meghosszabbította, aminek következtében a válaszadásra összesen rendelkezésre álló idő 37 napról majdnem 2 hónapra nőtt. Figyelembe véve a hiánypótlási folyamatot is, a kínai kormánynak több mint 3 hónap állt rendelkezésére attól kezdve, hogy eredetileg megkeresték a kért információk előterjesztése céljából. A kínai kormánynak azt a lehetőséget is felkínálták, hogy a hiányzó információkat az ellenőrző látogatás időpontjáig pótolja. A Bizottság azt is megjegyzi, hogy az „ésszerű határidőt” az eljárással összefüggésben kell értelmezni, ahol a Bizottságot a szubvencióellenes alaprendelet arra kötelezi, hogy a vizsgálatot 13 hónap alatt lezárja. A kínai kormány által kért, ennél is hosszabb határidők biztosítása minden bizonnyal kedvezőtlenül befolyásolta volna a Bizottságnak azt a lehetőségét, hogy a jogszabályban előírt, vonatkozó határidők betartása végett rövid idő alatt járjon el.
(408)
A kínai kormány utalt arra is, hogy a kérdőív kitöltéséhez segítséget kért a Bizottságtól, amit a kínai kormány szerint a Bizottság megtagadott. Ez nem felel meg a valóságnak, mivel a kínai kormány segítségnyújtás iránti kérelme olyan széles körű és közelebbről meg nem határozott volt (lényegében a kérdőív és a mellékletek minden egyes kérdésére kiterjedt), hogy a Bizottság az egyes kérdések helyett csak a válaszadás során felmerült konkrét problémákra vonatkozóan tudott segítséget felajánlani a kínai kormánynak. A kínai kormány úgy döntött, hogy nem veszi tovább igénybe a segítségnyújtást. A Bizottság azt is megjegyzi, hogy a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 12.11. cikke úgy rendelkezik, hogy a kért segítségnek „lehetségesnek” kell lennie, a túl széles körű, közelebbről meg nem határozott és így a vizsgáló hatóságra lehetetlenül nagy terhet rovó kérések esetében viszont nem ez a helyzet, különösen, ha a kérdőív magától értetődő. A Bizottság megjegyzi, hogy a kínai kormány rendkívül tapasztalt a szubvencióellenes vizsgálatokat illetően, és igénybe veszi külső jogászok szolgáltatásait.
(409)
Azokkal a panaszban foglalt támogatási programokkal kapcsolatban, amelyeket a mintába felvett exportőrök nem vettek igénybe, a kínai kormány úgy érvelt, hogy a Bizottság által kijelölt határidőn belül e programokra vonatkozóan nem tudja rendelkezésre bocsátani a kért információkat az acélipar széttagoltsága miatt. A kínai kormány azt állította továbbá, hogy tekintettel arra, hogy az információk a mintába fel nem vett vállalatokra vonatkoztak, csak az eljárásnak viszonylag késői szakaszában értesült arról a Bizottságtól, hogy milyen lehetséges következményekkel jár, ha nem bocsátja rendelkezésre a programokra vonatkozóan kért információkat. A Bizottság már a kezdetektől fogva következetlenséget észlelt a kínai kormány álláspontjában, mivel az az állítása, hogy nem állt rendelkezésére elegendő idő a válaszok kijelölt határidőn belüli megadására, ellentétesnek tűnik azzal, hogy tudatosan nem kívánt választ adni azokkal a programokkal kapcsolatban, amelyeket a mintába felvett exportőrök nem vettek igénybe, mivel állítása szerint nem értette a Bizottság kérésének célját és nem volt tisztában a kért információk megtagadásának következményeivel. Akárhogy is, a fentebb említetteknek megfelelően ((407) preambulumbekezdés) a Bizottság többször is meghosszabbította a határidőt a kínai kormány számára, hogy az az összes programra vonatkozóan benyújthassa a kért információkat. Az összesen rendelkezésre bocsátott idő (több mint 3 hónap a hiánypótlási folyamatot is beleértve) ennélfogva több mint elegendő volt a kért információk megadásához. Maga a kínai kormány egyértelműen elismeri észrevételeiben, hogy igaz az, hogy arra az álláspontra helyezkedett, miszerint a szóban forgó többi programmal kapcsolatban nem kellett volna információkat kérni tőle, és ezt támasztja alá az is, hogy meg sem próbált részben vagy nem teljes körűen választ adni az együttműködési hajlandósága tanúsítására, hanem egész egyszerűen semmilyen információt nem adott erre vonatkozóan.
(410)
A Bizottság a kínai kormány azon érvelését sem tudja elfogadni, miszerint az nem volt tisztában azzal, hogy milyen következményekkel jár, ha nem bocsátja rendelkezésre a mintába felvett exportőrök által igénybe nem vett programokkal kapcsolatban kért információkat. A Bizottság az eljárás megindítása óta tulajdonképpen több alkalommal tisztázta ezeket a következményeket. Az együttműködés hiányának következményeit az eljárás megindításáról szóló értesítésben és a kérdőív borítóján világosan jelezték az alaprendelet vonatkozó rendelkezéseire hivatkozva. A Bizottság 2012. március 19-i, április 4-i, május 4-i (hiánypótlást kérő levél), június 7-i (ellenőrző látogatást megelőzően kiküldött levél) és augusztus 14-i levelében részletes választ adott a mintavétel céljáról és arról is, hogy az együttműködés nagyfokú hiánya miatt miért kell a kínai kormánynak megadnia a kért információkat, továbbá az egyéni elbánás iránti kérelmek lehetséges elbírálásáról. Ezért nem lehetséges, hogy a kínai kormány nem ismerte vagy félreértette a mintába felvett exportáló gyártók által igénybe nem vett programokkal kapcsolatos együttműködés hiányával járó következményeket. Alapvetően úgy tűnik, hogy a kínai kormány nem vette tudomásul, hogy a támogatást nyújtó szervezetként együtt kellett működnie és minden olyan támogatási programra vonatkozóan információkat kellett szolgáltatnia, amelyek a vizsgált termék tekintetében állítólag rendelkezésre álltak.
(411)
A kínai kormány több érvet is felhozott az ellenőrzési folyamattal és magával az ellenőrző látogatással kapcsolatban. A kínai kormány kifogásolta, hogy a Bizottság ellenőrző látogatást megelőző értesítéséből nem derült ki számára, hogy milyen mértékben ellenőrzik a vonatkozó információkat, és panasza szerint a Bizottság állítólag megtagadta az ellenőrzés konkrétabb ismertetését. A kínai kormány hozzátette, hogy legalább ahhoz joga lett volna, hogy némiképp „szűkítsék” az ellenőrzés lehetséges hatókörét (például azzal, hogy előzetesen megküldenek egy írásos listát azokról a kérdésekről, amelyeket a Bizottság tisztségviselői feltesznek) (95), amely a kínai kormány álláspontja szerint a látogatás rövid időtartamára tekintettel nem lehetett kimerítő. Ez utóbbi érvvel kapcsolatban a Bizottság elutasítja a kínai kormány érvelését, mivel sem a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló WTO-megállapodásban, sem a szubvencióellenes uniós alaprendeletben nincs jogalapja annak, hogy érdemi jogot biztosítsanak a látogatás hatókörének szűkítésére. Olyan WTO-határozat sincs, amelyből arra lehetne következtetni, hogy létezik ilyen jogosultság.
A kínai kormány többi érvét illetően a Bizottság megjegyzi, hogy 2012. június 7-én az ellenőrző látogatást megelőzően részletes értesítést küldött, amelyben egyértelműen jelezte i) a kínai kormánnyal előzőleg nem hivatalosan egyeztetett javasolt ütemtervet, ii. az ellenőrző látogatás célját, iii. a látogatás hatókörét, tartalmát és tárgyát és iv. a mintába felvett exportőrök által igénybe nem vett programokra vonatkozóan rendelkezésre álló tények lehetséges felhasználását (lásd fentebb). Annak érdekében, hogy a kínai kormány érintett tisztviselőinek a lehető legkevesebbet kelljen a helyszínen tartózkodniuk, azt is jelezte, hogy az egyes programok melyik napon kerülnek majd napirendre. A Bizottság a teljes együttműködés szellemében a kínai kormány ellenőrző látogatásokkal kapcsolatos további részletek iránti kérésének kielégítése érdekében még ezen is túlment, és igen rövid időn belül találkozott a kínai kormány képviselőivel, hogy kérésüknek megfelelően tisztázza számukra az ellenőrző látogatásokkal kapcsolatos részleteket. A Bizottság ezt követően a kínai kormány pontosítás iránti további kéréseinek eleget téve a kínai kormánnyal váltott elektronikus levelekben írásban nyomon követte ezt a találkozót. A Bizottság tehát minden tőle telhetőt megtett azért, hogy gondoskodjon az ellenőrző látogatás sikeréről, a kínai kormány azonban mindezek ellenére úgy tűnik, megfeledkezett ezekről az erőfeszítésekről.
3.4.1.2. A megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében rendelkezésre bocsátott melegen hengerelt és hidegen hengerelt acél
(412)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottságnak az állami szerv létezésére vonatkozóan minimális kritériumokat kellett volna megállapítania, mielőtt konkrét ügyletekre vonatkozó információkat kér a kínai kormánynak küldött kérdőív B. függelékében. Ez az állítás nem elfogadható, mivel a gyakorlati megvalósíthatóság szempontjából nem lenne célszerű a vizsgálatot ily módon két szakaszra bontani, a Bizottságnak így ugyanis két külön tájékoztatás iránti kérelmet kellene összeállítania és két külön ellenőrző látogatást kellene tennie Kínában. Az erőforrásokat érintő következmények mellett ez a gyakorlatban lényegében lehetetlenné tenné a vizsgálatok határidőre történő befejezését. A bizonyítékok összessége (ideértve az árakra és mennyiségekre vonatkozó ügyletspecifikus adatokat is) azonban mindenképp releváns lehet az állami szerv meghatározása szempontjából.
(413)
A kínai kormány azt állította, hogy a melegen hengerelt és hidegen hengerelt acélt szállító állami tulajdonú vállalatokra vonatkozó B. függelék megválaszolásának elmulasztása miatt nem kellene az alaprendelet 28. cikkét alkalmazni, továbbá azzal, hogy a Bizottság felhasználta a rendelkezésre álló tényeket, megsértette a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 12.7. cikkét. A kínai kormány emellett azt is állította, hogy a Bizottság több, a vizsgálatban nem érintett vállalattal is kitöltette a B. függeléket. Ezt az állítást el kell utasítani. A Bizottság úgy állította össze a B. függeléket, hogy azzal ellenőrizhesse a panaszban tett állításokat, továbbá ezt a WTO fellebbviteli testületének a DS379. sz. ügyben tett megállapításaival összhangban tette, amely tartalmaz bizonyos útmutatásokat az állami szerv meghatározására vonatkozóan. A kínai kormány azon állítása, miszerint „a B. függelék nem csak az állami tulajdonú vállalatokra vonatkozik”, nem felel meg a valóságnak. Tény, hogy kezdetben a Bizottság minden melegen hengerelt és hidegen hengerelt acélt gyártó vállalatot felkért a B. függelék kitöltésére, miután azonban a kínai kormány válaszolt a kérdőívre, a Bizottság azzal a céllal, hogy segítse a kínai kormány munkáját a B. függelék kitöltésében, a kérést csak az érintett állami tulajdonú vállalatokra korlátozta (96). A Bizottság ezen erőfeszítése ellenére a kínai kormány és az érintett állami tulajdonú vállalatok nem töltötték ki a B. függeléket, noha egyértelmű (elsősorban a panasz alapján), hogy a szerves bevonatú acéltermékeket exportáló gyártók részére melegen hengerelt és hidegen hengerelt acélt szállító állami tulajdonú vállalatok érintettek a vizsgálatban.
(414)
A fentieket figyelembe véve a Bizottságnak nem maradt más lehetősége, mint hogy alkalmazza az alaprendelet 28. cikkének (1) bekezdését, amit a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 12.7. cikkével teljes összhangban tett meg.
(415)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság által felhasznált rendelkezésre álló tények nem támasztják alá azt a következtetést, miszerint az említett acélipari „iránymutatások” jogilag kötelező érvényűek volnának. A legfontosabb acélipari tervdokumentum, amelyre a Bizottság az állami szerv létezésére vonatkozó megállapításait alapozta, a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság 35. sz. rendelete - A vas- és acélipar fejlesztési politikája. A Bizottság közvetlenül rákérdezett a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság rendeleteinek jogi státuszára, és megerősítést nyert, hogy a kínai jogrendben a rendeletek jogilag kötelező érvényűek, mivel a törvények Kínában alkalmazott négy kategóriájának egyikébe tartoznak. Ez az állítás ezért ellentétes az akta vonatkozó információival.
(416)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság által megállapított piactorzulás az acélágazatban nem lényeges a melegen hengerelt és hidegen hengerelt acélt gyártók állami szerv jellegének megállapítása szempontjából, és hogy az állami szerv létezését kifejezetten csak az exportáló gyártók mintába felvett két csoportjának melegen hengerelt és hidegen hengerelt acélt szállító vállalatokra, és nem csak az általában Kínában melegen hengerelt és hidegen hengerelt acélt gyártó állami tulajdonú vállalatok összességére vonatkoztatva kellett volna megállapítani. A kínai kormány szerint, ha a Bizottság nem rendelkezik információkkal e jogalanyokra vonatkozóan, akkor nem tehet ilyen megállapítást; ellenkező esetben megengedhetetlen hátrányos következtetéseket von le. A Bizottság nem ért egyet ezzel az állítással. A piactorzulás fennállása releváns, noha nem döntő tényező az elemzésben. A Bizottság „állami szervre” vonatkozó megállapítása az eljárással kapcsolatban minden olyan, melegen hengerelt és hidegen hengerelt acélt gyártó vállalatot érint, amelyek teljesen vagy részben állami tulajdonban vannak, mivel a megállapítás széles körű szakpolitikai és az egész iparágra kiterjedő tényezőkkel kapcsolatos bizonyítékokon alapult, és nem egy adott vállalatra vonatkozott. A mintába felvett két exportáló gyártó számára melegen hengerelt és hidegen hengerelt acélt szállító állami tulajdonú vállalatok egyértelműen az állami szervre vonatkozóan tett megállapítás hatálya alá esnek, így nem látták szükségét a kizárólag e vállalatokra korlátozódó külön megállapításnak. A kínai kormány mindenesetre a Bizottság kérdőívére válaszolva nem adott az ilyen vállalatspecifikus megállapítást lehetővé tevő információt.
A kínai kormány azon érve, miszerint a Bizottság „valós tények” hiányában nem tehet az érintett állami tulajdonú vállalatokra vonatkozóan megállapítást, azt jelentené, hogy a kínai kormány valójában jól jár az együttműködés hiányával (mivel megtagadta a „tények” rendelkezésre bocsátását), és így kedvezőbb eredményt ér el, mintha együttműködött volna, ami éppen az ellentéte a hátrányos következtetésnek.
(417)
A kínai kormány kifogásolta, hogy a Bizottság csak a végleges nyilvánosságra hozatal szakaszában értesítette a megbízásra és utasításra vonatkozó elemzésekről, és így sérült a védekezéshez való joga. A Bizottság azonban nem tudhatta, hogy a vizsgálat korábbi szakaszában erre a következtetésre jut. Ez a megállapítás az eljárás során összegyűjtött információk és adatok eredménye, és azt a végleges megállapításakor azonnal nyilvánosságra hozták, azaz a végleges nyilvánosságra hozatalkor. A panasz azt állította, hogy támogatások köthetők az állami tulajdonú vállalatok kormány részére teljesített árubeszállításaihoz. A vizsgálat során kiderült, hogy a kérdéses kormányzati politika, amely kezdetben az állami tulajdonú vállalatokra vonatkozott, a magánvállalatokra is kiterjedt, így megállapítást nyert a kormányzati megbízás és utasítás.
(418)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság által tárgyalt tények semmiképp nem igazolják azt a következtetést, hogy az acélágazatban az állam bármely magánjogi szervnek megbízást vagy utasítást adott volna a kiegyenlített támogatások nyújtására. Ezt az állítást el kellett vetni. A megbízásra és utasításra vonatkozó elemzéseiben a Bizottság utalt több kormányzati tervre és politikai dokumentumra, és részleteket idézett ezekből a dokumentumokból, amelyek közvetlen kapcsolatra utalnak a kormány és az acélipari magánvállalatok viselkedése között, és ezt a megállapítást e magánszereplők intézkedéseire adott példákkal támasztotta alá.
(419)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság nem tett különbséget a kormányzati intézkedés következményei és a kormányzati intézkedés szándéka között, amikor a megbízásra és az utasításra vonatkozó elemzést végezte. Ezt az állítást is el kell utasítani. A Bizottság megállapította, hogy létezik az acélipart támogató, valamint a melegen hengerelt és hidegen hengerelt acél állami szerveken (állami tulajdonú vállalatokon) keresztül, piaci ár alatt történő beszállítására irányuló kormányzati politika. Megállapítást nyert továbbá, hogy ez a politika (az állami tulajdonú vállalatok túlsúlya, valamint a melegen hengerelt és hidegen hengerelt acél exportjának ellehetetlenítése révén) ténylegesen arra kényszerítette a gyártó magánvállalatokat, hogy a szerves bevonatú acéltermékek hazai piacát az állami tulajdonú vállalatok által alkalmazott árakkal megegyezően a piaci ár alatt lássák el. Valóban van bizonyíték arra nézve, hogy a magántulajdonban lévő szállítók árai egyértelműen kapcsolódnak az állami tulajdonú vállalatok áraihoz. A Bizottság ezért megállapította, hogy a politika egyik célja a magánjogi szervek megbízása és utasítása volt, hogy azok az állami tulajdonú vállalatok gyakorlatát kövessék. Ez klasszikus esete annak, hogy a kormány saját maga és az állami tulajdonú vállalatokon keresztül „befolyást gyakorol” a magántulajdonban lévő szállítók felett. A politika a megbízáshoz és az utasításhoz szükséges minden elemmel rendelkezik, azaz van egy adott félre irányuló „kormányzati intézkedés, amelynek egy adott feladat vagy megbízás teljesítése a célja”. A kormány szándékainak szemléltetésére a 35. sz. rendelet bizonyos rendelkezései büntetést szabnak ki azokra a vállalatokra, amelyek nem a rendeletben leírt szabályoknak megfelelően járnak el. Ez azt mutatja, hogy a kínai kormány szándéka szerint az egész acélipart egy bizonyos irányba kívánja terelni, és ha a vállalatok nem követik ezt a szándékot, annak következményei lesznek rájuk nézve.
(420)
A kínai kormány további állítása szerint a Bizottság nem állapította meg, hogy a kínai kormánynak létezik olyan politikája, amelynek értelmében melegen hengerelt és hidegen hengerelt acéllal kívánja ellátni a szerves bevonatú acéltermékek ágazatát, és hogy a Bizottság nem vont le ilyen értelmű következtést. Ezt az állítást el kellett vetni. Mint az a fenti (49)-(72) preambulumbekezdésben említett elemzésből kiderül, a szerves bevonatú acéltermékek gyártói részére melegen hengerelt és hidegen hengerelt acélt szállító állami tulajdonú vállalatok állami szervek, a kínai kormány „meghosszabbított karja”, és egyértelmű, hogy melegen hengerelt és hidegen hengerelt acéllal látják el a szerves bevonatú acéltermékeket exportáló gyártókat. Az is megállapítást nyert, hogy e termékek árai nem tükrözik piaci értéküket. Ezért megállapítható, hogy ezen állami tulajdonú vállalatokon keresztül a kínai kormány a melegen hengerelt és hidegen hengerelt acél olcsón történő beszállításának a politikáját folytatja.
(421)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság tévesen jutott arra a következtetésre, hogy az acélágazat általában átható kormányzati irányítás alatt áll és az acélipar bizonyos iránymutatásokat követ, azonban nem állapította meg azt, hogy a szerves bevonatú acéltermékek piaci áron aluli acéllal történő ellátása ugyanezen politika célja. Ezt az állítást el kellett vetni. Mint azt a fenti (419) preambulumbekezdés kifejtette, a Bizottság úgy találta, hogy a kormányzati politikának az is a szándéka, hogy a magántulajdonban lévő szállítókat az állami tulajdonú vállalatok által folytatott piaci áron aluli ellátás gyakorlatának követésére kényszerítse.
(422)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság nem tett olyan megállapítást, miszerint a kínai kormány kifejezett szándéka, hogy a kérdéses pénzügyi támogatást biztosítsa a melegen hengerelt és a hidegen hengerelt acél előállítása esetén, ahogyan azt a fellebbviteli testületnek a Koreából származó dinamikus véletlen hozzáférésű memóriákkal (DRAM) kapcsolatos, az Egyesült Államok által a kiegyenlítő vámra vonatkozóan folytatott vizsgálatban foglalt jelentése ezt előírja (97). Ezt az állítást el kellett vetni. A szóban forgó kormányzati intézkedések olyan kormányzati politikán alapulnak, amelynek célja, hogy a magántulajdonban lévő szállítókat az állami tulajdonú vállalatok áron aluli ellátási gyakorlatának követésére kényszerítése. Ez nem kormányzati beavatkozás „következménye” vagy „mellékterméke”; ez a beavatkozás célja. Nyilvánvaló, hogy ebben az esetben a melegen hengerelt és a hidegen hengerelt acél magánszállítóinak nincs „szabad választásuk” a piacon, mivel a piac az állami tulajdonú vállalatok túlsúlya miatt torzul, és visszaszorítják a melegen hengerelt és a hidegen hengerelt acél exportját.
(423)
A kínai kormány azt állítja, hogy a Bizottság nem tett megállapításokat azokra a magánjogi szervekre vonatkozóan, amelyek a mintába felvett vállalatoknak melegen hengerelt és hidegen hengerelt acélt szállítottak. Ezt az állítást el kellett vetni. Az állami szervekhez hasonlóan a Bizottság az ágazat egésze tekintetében megállapította a megbízás és az utasítás tényét, ami minden magánszállítóra vonatkozik. Minthogy a szóban forgó kormányzati politika valamennyi ilyen jogalanyra is vonatkozik, nincs szükség vállalatspecifikus megállapításokra.
(424)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság elutasította a kínai kormánynak a kínai gyártású, állami tulajdonú vállalatoktól származó, melegen hengerelt és hidegen hengerelt acél részesedésével kapcsolatos bizonyítékát. A kínai kormány által ezzel összefüggésben rendelkezésre bocsátott táblázat nem tekinthető bizonyítéknak. A kínai kormány megtagadta a forrásra vonatkozó adatszolgáltatást a táblázat tartalmának ellenőrzése előtt és alatt, így az nem tekinthető megbízható információnak. Ezért a Bizottság egy a világ acélgyártási kapacitását ismertető és általában a világ acélipara által is elfogadott könyv, a World Steel Capacity Book információit használta fel.
(425)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság nem adott magyarázatot arra vonatkozóan, hogy miért a melegen hengerelt és a hidegen hengerelt acél világpiaci ára a legmegfelelőbb viszonyítási alap, és az Egyesült Államok tűlevelű fűrészárukra vonatkozó IV. vizsgálatával kapcsolatos fellebbviteli testületi határozatra hivatkozott, amely szerint az országon kívüli viszonyítási alapnak az „árunyújtás szerinti országnak a piacán uralkodó piaci viszonyokhoz kell kapcsolódnia, kötődnie vagy utalnia kell azokra, és tükröznie kell az árat, a minőséget, a beszerezhetőségi szempontokat, az értékesíthetőséget, a szállítási és egyéb adásvételi körülményeket”. A kínai kormány azt állítja továbbá, hogy a „kormányzati túlsúly” nem vezethet e joggyakorlat enyhítéséhez, mert ebben az esetben egyáltalán nem lenne lehetőség országon kívüli viszonyítási alap alkalmazására. A kínai kormány azt állítja, hogy a Bizottság nem felelt meg a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 14. cikke követelményeinek. A Bizottság nem ért egyet ezzel az állítással. A Bizottság úgy találta, hogy a fenti (49)-(97) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően az uralkodó piaci viszonyok torzulnak Kínában. Mivel az acélt az egész világon hasonló eljárásokkal állítják elő, és kereskedelme is világméretű, a legésszerűbb külső viszonyítási alap a világpiaci ár, hiszen ha Kína normális és torzulástól mentes piaccal rendelkezne, valószínű, hogy az árak is igazodnának a világpiaci árakhoz. A kínai kormány meglehetősen kevés információt szolgáltatott a kínai acélpiacról annak ellenére, hogy azt a Bizottság kifejezetten kérte. Kína nem tett javaslatot másik viszonyítási alapra sem, kivéve az országon belüli viszonyítási alapot, amely a megállapított piactorzulás miatt nem volt megfelelő.
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében nyújtott melegen hengerelt és hidegen hengerelt acéllal kapcsolatos egyedi jellegre vonatkozó megállapítását nem másra alapozta, mint a panaszosok által a panaszban tett tautologikus kijelentésre, ez pedig nem elegendő a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás követelményeinek teljesítéséhez. Ezt az állítást el kellett vetni. Csak korlátozott számú vállalat használja a melegen hengerelt és a hidegen hengerelt acélt alapanyagként, mivel számos ágazatban a vállalatok nem veszik hasznát ezeknek a termékeknek. A kérdőívre adott válaszában maga a kínai kormány is megerősítette, hogy a melegen hengerelt és a hidegen hengerelt acélt csak kevés iparág használja fel. A kínai kormány nem vitatta ezt a tényt a végleges nyilvánosságra hozatallal kapcsolatos észrevételeiben. Ezért megállapítást nyert, hogy ez a támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének c) pontja értelmében, amely a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 2.1. cikke c) pontjának átvétele, egyedinek minősül.
3.4.1.3. A szerves bevonatú acéltermékek ágazatának biztosított kedvezményes hitelek és kamatlábak
(426)
A kínai kormány azt állította, hogy a bankoknak nem kell követniük az iparági iránymutatásokat, számukra a kormány nem ír elő egyedi üzleti döntéseket és a bankszektort nem uralja a kormány. Ez az érvelés nem fogadható el. A 35. sz. rendelet 24. és 25. cikke a hitelek nyújtását kizárólag azokra a vállalatokra korlátozza, amelyek megfelelnek a vas- és acéliparra vonatkozó nemzeti fejlesztési politikáknak, ezért a kínai kormány azon állítása, miszerint a bankoknak nem kell követniük az iparpolitikákat, ellentmond ennek a ténynek. Nyilvánvaló, hogy ezek a rendelkezések behatárolják, hogy a bankok mely vállalatok részére biztosíthatnak finanszírozást, és melyek számára nem. Ugyanakkor azt az érvet, hogy a bankszektort nem uralja a kormány, figyelmen kívül kell hagyni. Ezzel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a kínai kormány csak nagyon kevés információt adott a bankszektor tulajdonosi struktúrájáról, és azt állította, hogy nincsenek birtokában ilyen információk, míg a kereskedelmi bankokról szóló törvény 24. cikke szerint minden bank köteles jelenteni ezeket az információkat a Kínai Bankfelügyeleti Bizottságnak, amely egy az Államtanács által felhatalmazott állami hivatal. Az ebben a rendeletben említett aktákra vonatkozó másik információ vezetett ahhoz a következtetéshez, hogy a bankszektort Kínában igenis a kormány uralja (lásd a fenti (166)-(169) preambulumbekezdést).
Az ebben a rendeletben említett források mellett az IMF 11/321. számú, Kínáról szóló országjelentése megállapítja, hogy az állam közvetlenül és közvetve is érintett a pénzügyi szektorban, és azt ajánlja, hogy a kormány pénzügyi szektorban betöltött szerepének és ott ellátott feladatainak adjanak új irányt, azaz a bankszektort ne a tágabb értelemben vett kormányzati politikai célok végrehajtására használják, és tegyék lehetővé, hogy a hitelezési döntései kereskedelmi megfontolásokon alapuljanak (98) (99).
(427)
A kínai kormány azt állította, hogy az, hogy nem felelt meg a kínai kormány részére küldött kérdőív A. függelékében foglalt követelményeknek, nem adhat alapot a rendelkezésre álló tények felhasználására, mivel a Bizottság nem várhatta volna el a kínai kormánytól, hogy belső, különleges és ügyletspecifikus adatokat szolgáltasson a bankokról, amelyek közül sokban az államnak semmiféle tulajdonjoga nincs. A fenti (426) preambulumbekezdésben kifejtetteknek megfelelően a kínai kormánynak legalább a kért információk egy részéhez hozzáférése volt, de megtagadta az A. függelékben szereplő kérdések megválaszolását. Ezzel kapcsolatban azt is meg kell jegyezni, hogy mivel a kínai kormány megtagadta, hogy bármilyen, tulajdonra vonatkozó adatot rendelkezésre bocsásson, a Bizottság több bank esetében sem tudta, hogy melyek vannak állami tulajdonban és melyek nem.
(428)
A Kínai Központi Bank bizonyos körleveleivel kapcsolatban a kínai kormány azt állítja, hogy az érintett körlevelek tartalmára vonatkozó, nyilvánosan hozzáférhető összefoglalók a Kínai Központi Bank tisztviselőinek tanúvallomásaival együtt megfelelően helyettesíthetik a Kínai Központi Bank tényleges körleveleit, és a megállapítást nem lehet a rendelkezésre álló tényekre alapozni azért, mert a kínai kormány ezeket az információkat nem biztosította. A kínai kormány azt is állította, hogy a Bizottság elutasította a jóhiszeműen nyújtott információkat, azaz a Kínai Központi Bank tisztviselőinek tanúvallomásait és a szóban forgó körlevelek összefoglalásait, továbbá az alaprendelet 28. cikkére hivatkozott, amely szerint csak a valótlan vagy félrevezető információkat kell figyelmen kívül hagyni. A kínai kormány emellett azt állította, hogy a Bizottság megállapításait nem a rendelkezésre álló valós tényekre vagy a rendelkezésre bocsátott információkra alapozta, hanem a kínai kormányra hárította azt a felelősséget, hogy bizonyítsa, a bevont finompapírral kapcsolatos ügyben vizsgált helyzet többé már nem állt fenn. Ebben az esetben a kínai kormány szerint a bevont finompapírral kapcsolatos ügyben tett megállapítások még csak nem is ellentétesek a kínai kormány által előterjesztett információkkal, mivel azok egy teljesen másik időszakra vonatkozó információkon alapultak.
A Kínai Központi Bank által rendelkezésre bocsátott kivonatokat, a weboldalt és a Kínai Központi Bank tisztviselőinek tanúvallomásait illetően ezeket a forrásdokumentumok, azaz a körlevelek hiányában nem lehetett ellenőrizni. A Bizottság nem érti, hogy egyrészt a kínai kormány ezeket miért tartja bizalmas belső információknak, másrészt a tartalmuk összefoglalóját állításuk szerint közzétették a Kínai Központi Bank weboldalán. A bevont finompapírral kapcsolatos ügyben tett megállapítások igen relevánsak a jelenlegi eset szempontjából. Az, hogy az információk egy másik időszakra vonatkoztak, korlátozott jelentőséggel bír, mivel a rendelkezésre álló dokumentumokban (ideértve a panaszt is) szereplő tények bizonyítják, hogy a kérdéses gyakorlatok nem változtak azóta. Ami a kínai kormánynak a bizonyítási teher Bizottság általi megfordításával kapcsolatos állítását illeti, meg kell jegyezni, hogy a bevont finompapírral kapcsolatos ügyben tett megállapítások részét képezik a figyelembe vett bizonyítékoknak, de a kínai kormánynak azokat nem kell „megcáfolnia”. Az ilyen vizsgálatokban folytatott együttműködés kétirányú folyamat, és mindegyik fél előterjeszthet bizonyítékokat vagy érveket a rendelkezésre álló egyéb bizonyítékok megcáfolására.
(429)
A kínai kormány úgy érvel, hogy a Bizottság nem állapította meg, hogy a kínai kormány viszonyítási alapként szolgáló kamatlábai nem kereskedelmi jellegű torzulást mutatnak (ezáltal utalva arra, hogy a kínai piac kamatlábai általában megfelelő ellenszolgáltatásról tanúskodnak), és az, hogy a kereskedelmi hitelek kamatlábai esetében csak alsó határt alkalmaznak, inkább hátrányt, semmint előnyt jelent az ilyen hitelt felvevő exportáló gyártók számára. A Kínai Központi Bank által kikényszerített legalacsonyabb ár nélkül ezek a kamatlábak akár jóval alacsonyabbak is lehetnének. Ez az érvelés nem helytálló. Az a tény, hogy a kínai kormány (a Kínai Központi Bank) önkényesen jelöli ki a viszonyítási alapul szolgáló kamatlábakat, már eleve nem kereskedelmi magatartásra utal. Ezt támasztja alá az IMF Kínáról szóló, 2011. novemberi 11/321. számú országjelentése (100) is, amely a kamatszabályozással foglalkozik.
(430)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság nem értékelte a vizsgált felek hitelképességét, mint azt a bevont finompapírral kapcsolatos ügyben tette. Válaszképp, a mintába felvett exportáló gyártók hitelképességét nem vizsgálták, mivel azt minden esetben befolyásolja az iparpolitika, az állami támogatás és az állami beavatkozás. Minthogy megállapítást nyert, hogy Kínában a pénzügyi rendszer torzult, ez felesleges vizsgálat lenne. A bevont finompapírral kapcsolatos ügyben nem végeztek ilyen hitelképességi vizsgálatot.
(431)
A kínai kormány a „BB” minősítésre vonatkozó megállapítást is kifogásolja, mivel állítása szerint az „tisztán büntető” jellegű, és „a Bizottság a kiválasztásra felhozott indokokat nem úgy hozta nyilvánosságra, hogy lehetővé tette volna azok alapos vizsgálatát”. A kínai kormány részéről, ha a Bizottság úgy találja, hogy a kínai viszonyítási alap és a „BB” kockázati felár együttesen a kamatláb, akkor gyártó- és hitelspecifikus alapon ki kell fejtenie az erre vonatkozó indoklását. Ezt az állítást el kellett vetni. Tekintettel a torzulásokra és a hitelt nyújtó bankok szerves bevonatú acéltermékeket gyártó vállalatokról végzett megfelelő hitelképességi értékelésének vagy kockázatelemzésének hiányára, a Bizottság nem vehette figyelembe névértéken az egyes exportáló gyártók hitelminősítését (ha volt egyáltalán). A „BB” minősítés ebben az esetben nem kedvezőtlen az exportáló gyártókra nézve, mivel az a piacon a legjobb nem befektetési fokozatú minősítés.
3.4.1.4. A megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében biztosított földhasználati jogok
(432)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság elismerte a kínai kormány azon érveléseit, miszerint a versenyalapon nyújtott földhasználati jogok jellegéből adódóan nincs szükség külső viszonyítási alapra. A kínai kormány azt is állította, hogy a kínai kormány állításainak elutasítására vonatkozó indoklásában a Bizottság a ténylegesen rendelkezésre álló tények helyett kizárólag a kínai kormány által előterjesztett bizonyítékra összpontosított. A kínai kormány arra kéri a Bizottságot, hogy hozza nyilvánosságra azokat a tényeket, amelyek alapján megállapította, hogy a helyi hatóságok által meghatározott árak önkényesek voltak, azaz nem vonatkoztak az ipari földterületek keresletére és kínálatára, illetve nem kapcsolódtak ahhoz.
A kínai kormány nem megfelelően értelmezi ezt a kérdést. A Bizottság nem úgy találta, hogy a földhasználati jogokat versenyalapon nyújtották. A Bizottság úgy találta, hogy a földhasználati jogokra vonatkozó 13 ügyletből csak hat esetében terveztek árverést vagy aukciót. E hat ügyletre vonatkozóan a benyújtott bizonyítékból kiderült, hogy a pályáztatás nem volt kompetitív, mert csak egy pályázat/árajánlat érkezett, és az árat a hatóságok határozták meg. A Bizottság nem értette a kínai kormánynak a földhasználati jogok piacának hiányával kapcsolatban rendelkezésre álló tények közzététele iránti kérését, mivel az ügyben nem utasította el a kínai kormány állításait a rendelkezésekre álló tények alapján, az elemzés pedig a kínai kormány és az exportáló gyártók által benyújtott információk alapján készült. Azon megállapítás ténybeli alapját, hogy az árakat önkényesen határozzák meg, a fenti (114)-(116) preambulumbekezdés említi, nevezetesen a tényleges ügyletekre vonatkozóan a mintába felvett exportáló gyártók által előterjesztett, valamint a városi földterületek értékelő rendszeréből és a 35. sz. rendeletből származó információkat.
(433)
A kínai kormány szerint a Bizottság a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 2.1 és 2.2. cikke értelmében nem állapított meg egyedi jelleget, és az egyedi jellegre vonatkozó megállapításait nem támasztotta alá világosan pozitív bizonyítékokkal, ahogyan azt az említett megállapodás 2.4. cikke előírja. Ezenfelül nem támasztotta alá bizonyítékkal azt sem, hogy a gazdasági előny összegét egy országon kívüli viszonyítási alappal kell összevetni, és a kiválasztott viszonyítási alapot nem a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 14. cikkének d) pontjával összhangban állította össze. Ezeket az állításokat el kellett vetni. A Bizottság egyedi jelleggel kapcsolatos megállapításai azon a tényen alapulnak, hogy az állam által előírt iparpolitikának meg nem felelő vállalatokat kizárják a földhasználati jogok biztosításából, az árakat a hatóságok gyakran önkényesen állapítják meg, a kormányzati gyakorlatok pedig nem egyértelműek és nem átláthatóak. Az országon kívüli viszonyítási alap szükségességét a fenti (109), (118) és (120)-(121) preambulumbekezdés fejti ki és indokolja. Mivel megállapítást nyert, hogy Kínában torzult a földhasználati jogok piaca, nem volt lehetőség a kínai kormány által javasolt országon belüli viszonyítási alap alkalmazására. A Bizottság nem ért egyet azzal az állítással, hogy a viszonyítási alapot nem a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 14. cikkének d) pontjával összhangban határozta meg. A Bizottság Tajvant tekinti az elérhető legjobb összehasonlítási alapnak, és ez összhangban van a fellebbviteli testület DS 379. számú üggyel összefüggésben tett ajánlásaival.
(434)
A kínai kormány állítása szerint javasolta, hogy az országon belül találjanak viszonyítási alapot, és az az „előnyben nem részesített” kínai iparágak által fizetett árakon alapuljon; a kínai kormány szerint ennek pontosan az az oka, hogy nincs különbségtétel, és így a támogatási összeg joggal lenne nulla. A Bizottság nem ért egyet ezzel az állítással, és mindenesetre a kínai kormány nem adott tájékoztatást azokról az „előnyben nem részesített” iparágak esetében alkalmazott földhasználati jogokra vonatkozó árakról, amelyek elméletileg a viszonyítási alap meghatározásához felhasználhatóak lennének.
(435)
A kínai kormány azt is állítja, hogy a panaszos utalt arra, illetve nem terjesztett elő bizonyítékot arra vonatkozóan, hogy a földhasználati jogokat elsősorban bizonyos vállalatoknak biztosították, és az Unió nem jutott arra kulcsfontosságú megállapításra, hogy a földhasználati jogokat kifejezetten csak bizonyos/támogatott vállalatoknak biztosítják. A Bizottság arra a megállapításra jutott, hogy a földhasználati jogok biztosítása a kínai kormány által a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság 35. sz. rendeletében előírt iparpolitikáknak megfelelő vállalatokra korlátozódik (lásd a fenti (116) preambulumbekezdést).
(436)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság nem végzett alapos vizsgálatot annak érdekében, hogy olyan viszonyítási alapot találjon, amely tükrözi a kínai helyzetet vagy kapcsolódóik ahhoz, és hogy a Bizottság nem tett meg minden tőle telhetőt egy olyan viszonyítási alap megtalálása érdekében, amely megközelíti a torzulás hiánya esetén valószínűsíthető piaci viszonyokat, illetve ha mégis megtette ezt, nem fejtette ki. Ezt az állítást el kellett vetni. A Bizottság alaposan megvizsgálta a különböző mutatókat és összehasonlította Tajvant Kína egészével, illetve az egyes érintett kínai tartományokkal. Ezen elemzések elvégzése után a Bizottság Tajvant (101) megfelelő viszonyítási alapnak találja, mivel az aktában rendelkezésre álló valamennyi információ, azaz i. a gazdasági fejlettség szintje és az uralkodó gazdasági struktúra Tajvanban, valamint az érintett kínai tartományokban és városokban (102), ahol az együttműködő exportáló gyártók működnek, ii. a két kínai tartomány fizikai közelsége Tajvanhoz, iii. az infrastrukturális ellátottság magas szintje, ami mind Tajvanra, mind pedig a két kínai tartományra jellemző, iv. a szoros gazdasági kapcsolatok és határokon átnyúló kereskedelem Tajvan és Kína között, v. a hasonló népsűrűség az érintett két kínai tartományban és Tajvanban, vi. a tajvani viszonyítási alap meghatározásához figyelembe vett földtípus és ügyletek hasonlósága a kínai földtípusokkal és ügyletekkel, valamint vii. a Tajvan és Kína közös demográfiai, nyelvi és kulturális jellemzői. Ezeken túlmenően Jiangsu és Zhejiang tartomány, valamint Chongqing városa a gyártás tekintetében kiemelkedő tartományoknak tekinthetők Kínában. Noha Tajvanon ezekben a kínai tartományokban, valamint Chongqing városában az egy főre jutó GDP nem egyezik meg, az említett két kínai tartomány GDP-je az elmúlt években rohamosan nőtt, azaz felzárkóznak Tajvanhoz.
A legfrissebb adatok továbbá azt mutatják, hogy Kína egész területén, a két szóban forgó tartományban, valamint Chongqing városában sokkal magasabb a GDP növekedési rátája, mint Tajvanon (103), azaz nagyon gyors ütemben zárkózik fel. Ezzel kapcsolatban fontos megjegyezni, hogy egy nem piacgazdasággal rendelkező ország (Kína) és egy nagy múltú piacgazdasággal rendelkező ország (Tajvan) GDP-jének pontos összehasonlítása nem döntő szempont, hiszen természetszerű, hogy egy nem piacgazdasággal rendelkező ország GDP-je elmarad egy működő piacgazdasággal rendelkező ország GDP-jétől. Ezenkívül sok más tényező, pl. a tervezési szabályok vagy a környezetvédelmi politika is hatással lehet az ipari földterületek keresletére és kínálatára. Az igazi kérdés az, hogy a földhasználati jogok tekintetében milyenek lennének az „uralkodó piaci viszonyok” Kínában, ha az ország működő piacgazdasággal rendelkezne, és minden bizonyíték arra utal, hogy a tajvanihoz nagyon hasonló viszonyok uralkodnának.
(437)
A kínai kormány azt is állítja, hogy a Bizottság számításaiban 50 éves értékcsökkenési időszakot alkalmazott, míg a földhasználati jogokra vonatkozó szerződések közül nem mindegyik vonatkozott 50 éves időszakra. Ez nem volt helytálló. Mindegyik földhasználati jog, amelynek odaítélését e vizsgálat során kiegyenlítették, 50 éves időtartamra vonatkozott.
3.4.1.5. A megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében biztosított villamosenergia-szolgáltatási program
(438)
A kínai kormány azt állította, hogy az egyedi jellegre vonatkozó megállapítás „teljes mértékben mesterséges” abból az okból kifolyólag, hogy a nem szankcionált díjazást fizető gazdasági tevékenységek a kínai gazdaság túlnyomó többségét felölelik. A kínai kormány a Bizottságnak a „regionális” egyedi jellegre vonatkozó megállapítását is kétségbe vonta, különösen azt a megállapítást, miszerint ez a támogatás csak azokban a földrajzi régiókban vehető igénybe, ahol az exportáló gyártó működik. A kínai kormány szerint a szankciót általános jelleggel minden olyan földrajzi területen alkalmazzák, ahol az exportáló gyártók működnek, ezért a regionális egyedi jelleg nem merül fel. Ezeket az állításokat el kellett vetni. A Bizottság megjegyzi, hogy a 40. számú határozatnak megfelelően a kínai kormány észrevételeit láthatóan kizárólag a „támogatott”, „korlátozott”, „tiltott” és „megengedett” vállalatok kategóriáiban alkalmazott differenciált árképzési rendszerre alapozza. A Bizottság ezzel szemben megállapításait Chongqing önkormányzatának tágabb agglomerációjában alkalmazott különleges villamosenergia-árképzési rendszerre alapozta, ahol a mintába felvett együttműködő exportőrök egyikének gyártó üzeme van. Erre az exportőrre alacsonyabb villamosenergia-díjszabás vonatkozik, amely a nagyobb ipari fogyasztók ugyanazon kategóriáján belül kifejezetten csak bizonyos ágazatokba (nevezetesen vasötvözetből készült elektromos kemencék gyártása és műtrágya-előállítás) tartozó vállalatok egyes alcsoportjai számára elérhető. A Bizottság ezért megállapította, hogy a meghatározott, támogatásra jogosult ágazatokba tartozó vállalatok csak ezen szűk alcsoportja számára biztosított alacsonyabb villamosenergia-díjszabás de jure egyedinek minősülnek.
A „regionális” egyedi jelleget illetően a (149) preambulumbekezdés semmilyen szankciórendszerre nem utal, szemben a kínai kormány észrevételeiben állítottakkal. Ez a preambulumbekezdés egyértelművé teszi, hogy ez a vállalatok egy szűk csoportjának, ideértve az érintett termék gyártóját is, biztosított kedvezményes villamosenergia-díjszabás egy meghatározott földrajzi területre (Chongqing önkormányzatának tágabb agglomerációjára) korlátozódik, amely része Kína nagy kiterjedésű nyugati régiójának, és az ugyanebben a preambulumbekezdésben említett és a fenti (233) preambulumbekezdésben részletesebben ismertetett jogszabály alapján támogatásban részesül. Mint azt a (149) preambulumbekezdés tovább részletezi, ez a jogszabály a villamos energia árképzésére úgy utal, mint a régió fejlődésének támogatására irányuló legfontosabb politikai célkitűzések elérésének egyik eszközére. Ezzel megerősítést nyer a Bizottság azon megállapítása, miszerint ez a támogatás regionálisan is egyedi jellegű.
(439)
A kínai kormány megkérdőjelezte a fenti (146) preambulumbekezdésnek a „támogatott”, „korlátozott”, „tiltott” és „megengedett” vállalatok kategóriái közötti differenciált árképzési rendszer alapján megállapítható egyedi jellegre vonatkozó következtetéseit. A kínai kormány ismételten kifejti, hogy a kimondottan hátráltatott projekt esetében és az egyébként fizetendő villamosenergia-díj közötti különbözet szankcióként vagy különadóként működik bizonyos projektek visszaszorítása érdekében, nem pedig a támogatott projekteknek nyújtott „kedvezményként”. A kínai kormány megállapítja, hogy a Bizottságnak meg kell állapítania, hogy milyen ellenszolgáltatás lenne megfelelőnek tekinthető, és ebben az esetben a Bizottság azt feltételezte, hogy a szankcionált ár lenne a megfelelő ellenszolgáltatás. Ezt az állítást el kellett vetni. A fentiekben kifejtettek szerint a Bizottság pénzügyi támogatással kapcsolatos megállapítása arra az alacsonyabb villamosenergia-díjszabásra vonatkozik, amelyre ez a vállalat a nagyobb ipari fogyasztók kategóriáján belül a vállalatok szűk alcsoportjának tagjaként jogosult. A kínai kormány érvei ezért a Bizottság megállapításai szempontjából nem relevánsak.
3.4.1.6. Egyéb, a mintába felvett gyártók által igénybe nem vett, a „maradványvám” megállapítása céljából kiegyenlített társaságiadó- és adóprogramok
(440)
A kínai kormány úgy érvelt, hogy a Bizottság a mintavétel tekintetében nem alkalmazta következetesen a WTO dömpingellenes megállapodásában (6.10., 9.2. és 9.3. cikk) megállapított vonatkozó szabályait, mert a mintavétel célja a vizsgálat hatókörének szűkítése. Ez az érvelés a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló WTO-megállapodás 19.4. cikkéhez kapcsolódott, amely a kiegyenlítő vám összegét a „létezőként megállapított” támogatás összegében korlátozza. A kínai kormány megállapította, hogy ha a Bizottság szerint a támogatás mértékét a kiválasztott minta nem adta vissza megfelelően, a megoldást a „további vállalatoknak a mintába történő felvétele” jelentette volna. A Bizottság mindenekelőtt megjegyzi, hogy a dömpingellenes és a szubvencióellenes vizsgálatok során alkalmazott mintavétel közötti párhuzamnak megvannak a maga korlátai, mivel a dömpingellenes vizsgálatokkal ellentétben a kiegyenlítő vámokkal kapcsolatos vizsgálatok esetében nincs olyan általános szabály, amelynek értelmében az egyes exportőrökre egyedi vámot kell kivetni, az úgynevezett „összevont” esetek kifejezetten megengedettek. Ezen túlmenően a dömpingellenes esetekkel szemben a kormány a kiegyenlítő vámokkal kapcsolatos esetekben elvárt résztvevő és válaszadó, és így a kormányt hallgatólagosan minden „mintába” fel kell venni a kiegyenlítő vám megállapítása céljából. Más szóval a kormánynak mint a vélelmezett támogatás nyújtójának intézkedései minden esetben a kiegyenlítő vámmal kapcsolatos vizsgálat hatálya alá tartoznak függetlenül az exportáló gyártókból álló minta felhasználásától.
(441)
Ami a kínai kormánynak azt az észrevételét illeti, hogy a megoldás a „további vállalatok mintába történő felvétele”, a Bizottság megjegyzi, hogy pontosan ezt tette ebben az esetben. Amellett, hogy az együttműködésbe eredetileg beleegyező egyik exportőr később elállt az együttműködéstől, a Bizottság úgy döntött, hogy egy másik exportőrt is felvesz a mintába. Röviddel azután azonban, hogy ezt a vállalatot értesítették a mintába való felvételéről, az közölte a Bizottsággal, hogy a továbbiakban nem szándékozik együttműködni a vizsgálatban. A Bizottság ezt követően arra kényszerült, hogy a mintát az eredetileg a mintába felvett, az együttműködést folytató két fennmaradó exportőrre korlátozza annak érdekében, hogy elkerülje az esetleges további késedelmeket, amelyek veszélyeztetnék a vizsgálat rövid időn belüli, előírt határidőre történő lezárását. A Bizottság megjegyzi, hogy ez a kizárólag az exportőrök magatartása következtében meghiúsult sikertelen próbálkozás hűen szemlélteti, hogy a kínai kormány ezen állítása minden alapot nélkülöz, mivel nem foglalkozik azoknak a vállalatoknak a problémájával, amelyek eleve nem hajlandóak részt venni a mintavételben vagy kiválasztásuk esetén visszalépnek.
(442)
A rendelkezésre álló tények felhasználására vonatkozóan a kínai kormány utalt a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 12.7. cikkére, és a WTO joggyakorlatára hivatkozott arra az álláspontra helyezkedve, hogy a dokumentumokban rendelkezésre álló tények csak a hiányzó információkat helyettesíthetik, és az együttműködés hiánya nem ok a ténybeli megalapozottságot nélkülöző megállapításokra. A Bizottság nem érti ennek az állításnak a logikáját, hiszen megállapítását a WTO vonatkozó joggyakorlatával teljes összhangban és a WTO-rendelkezés, valamint az alaprendelet által megengedett mértékben a dokumentumokban rendelkezésre álló tényekre alapozta. Ahogyan azt a kínai kormány is elismerte, a bevont finompapírra vonatkozó ügyben tett megállapítások és az Egyesült Államok Kereskedelmi Minisztériumának különböző határozataiban található megállapítások alkotják a Bizottság számára rendelkezésre álló legjobb tényeket, amelyeket pontosan arra használ fel, hogy helyettesítse a kínai kormány együttműködésének hiányából adódóan hiányzó információkat.
A kínai kormány e tények felhasználását is kétségbe vonta, mivel azokból szerinte nem derül ki, hogy jelenleg nyújtanak-e támogatást, és nem kapcsolódnak különösebben az érintett termékhez sem. A Bizottság ezzel kapcsolatban megjegyzi, hogy e támogatási programok legtöbbje egyszeri támogatás (például vissza nem térítendő támogatás, eszközberuházáshoz kötődő adókedvezmények), amelyek általában több év alatt amortizálódnak, és így az általuk biztosított gazdasági előnyök sokáig, jelen esetben a vizsgálati időszakon túl is fennmaradnak. Az ismétlődő támogatásokat illetően nincs bizonyíték arra nézve, hogy ezek a programok megváltoztak volna a szóban forgó vizsgálat óta. A programok és az érintett termék közötti kapcsolat tekintetében a Bizottság emlékeztet arra, hogy ezen programok mindegyike az acélágazatot célozza meg (nem termékspecifikusak) vagy azokban a régiókban vehetők igénybe, ahova a szerves bevonatú acéltermékek gyártói gyáraikat telepítették. Az aktában rendelkezésre álló ellenkező értelmű bizonyíték hiányában a Bizottság úgy döntött, hogy ésszerű azt a megállapítást tenni, miszerint az ezekkel a programokkal járó gazdasági előnyök még mindig a legjobb összehasonlítási alapot biztosítják az érintett termék gyártóinak jelenleg nyújtott támogatás felméréséhez. Hangsúlyozni kell, hogy a kínai kormánynak bőségesen adódott lehetősége arra, hogy e programokkal kapcsolatosan ellenkező értelmű bizonyítékokat terjesszen elő, azonban tudatosan úgy döntött, hogy nem nyújt be bizonyítékot, és ennek eredményeként a Bizottságnak megállapításait az alaprendelet és a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló WTO-megállapodás rendelkezései szerint a rendelkezésre álló dokumentumokban szereplő tényekre kell alapoznia.
3.4.1.7. Sajáttőke-programok
(443)
A kínai kormány azt állította, hogy mindezeket a programokat (pl. hitel-tőke konverzió, tőkeinjekciók, ki nem fizetett osztalék) nem a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 11.2. és 11.3. cikkével összhangban kezdeményezték.
Ezt az állítást el kellett vetni. Amint a kínai kormánynak a vizsgálat megindítására vonatkozó észrevételeire adott válaszról szóló preambulumbekezdés (a fenti (399)-(406) preambulumbekezdés) kifejti, a Bizottság szolgálatai megvizsgálták a panaszos által benyújtott bizonyítékokat, amelyek megalapozottnak bizonyultak, amint az a panasz érdekelt felek általi betekintésre szánt nyilvános változatából egyértelműen kiderül. A Bizottság szolgálatai csak azután javasolták vizsgálat indítását bizonyos programok tekintetében, miután kellőképpen megvizsgálták a bizonyítékok pontosságát és adekvát voltát, és azt prima facie elegendőnek találták.
(444)
A kínai kormány nézete szerint a sajáttőke-programok - létezésük mértékéig - egyedi eseti támogatások, amennyiben csak egy bizonyos kedvezményezettre alkalmazandók és egyetlen különös jogszabály sem képez számukra jogalapot, és mivel „a Bizottság megbizonyosodott róla, hogy a maradványvám megfizetésére kötelezett vállalatok azok eseti jellegénél fogva nemcsak nem részesültek, de nem is részesülhettek volna” ilyen támogatásban, azokat nem kell kiegyenlíteni. Ezen túlmenően a kínai kormány kijelentette, hogy amennyiben a következtetéseket a rendelkezésre álló tények alapján vonják le, azoknak valós tényeken kell alapulniuk. Ennélfogva amennyiben az eseti támogatásokat olyan vállalatoknak egyenlítik ki, amelyek nem azonosak azokkal, amelyek állítólag részesültek ezekben a támogatásokban, ez sérti a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 12.7. cikkét.
Megjegyzendő, hogy a kínai kormány egyetlen kérdésre sem válaszolt sem az e programokról szóló kérdőívben, sem a vonatkozó hiánypótlást kérő levélben. Ezért nem helytálló a kínai kormány azon kijelentése, miszerint „a Bizottság megbizonyosodott róla, hogy a maradványvám megfizetésére kötelezett vállalatok azok eseti jellegénél fogva nemcsak nem részesültek, de nem is részesülhettek volna” ilyen támogatásban. Ellenkezőleg: a panaszos számos olyan vállalatot felsorolt, amely részesült ezekből a sajáttőke-programokból, és állítása szerint a felsorolás nem feltétlenül volt teljes körű. Mivel a kínai kormány nem szolgáltatott információt e programok jellegéről és támogathatóságáról, a Bizottságnak nincs más választása, mint hogy a rendelkezésre álló tényekre alapozza döntését.
3.4.2. A ZHEJIANG HUADONG ÉSZREVÉTELEI
3.4.2.1. Földhasználati jogok biztosítása a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kisebb összeg fejében
(445)
A Zhejiang Huadong kijelentése szerint benyújtotta a Bizottsághoz a Kínában a földhasználati jogok értékesítésének mechanizmusairól és a vonatkozó értékbecslésről szóló összes jogszabályt, és az állami tulajdonban lévő építési telkek földhasználati jogának ajánlattételi felhívás, árverés és árajánlat révén történő átruházásáról szóló rendelkezésekre hivatkozott annak bizonyítása érdekében, hogy Kínában jól működő ingatlanpiac létezik, ahol az árajánlatokat és az árakat nyilvánosságra hozzák. Ezen túlmenően kijelentette, hogy a földhasználati jogok - az exportáló gyártó általi megvásárlásuk pillanatában alkalmazandó - árának értékelése céljára a legjobb bizonyítékot a jelenleg létező kínai ingatlanpiac, valamint a fölhasználati jogok áráról szóló, rendelkezésre álló kiterjedt hivatalos statisztikák szolgáltatják.
Ezt az állítást el kellett vetni. A Bizottság a fenti (115) preambulumbekezdésben kifejti a Zhejiang Huadong földhasználati jogaival kapcsolatos megállapításait. Ezeket a megállapításokat a Zhejiang Huadong a végleges nyilvánosságra hozatallal kapcsolatban tett észrevételeiben nem vitatta. A rendelkezésre álló bizonyítékok arra mutatnak, hogy Kínában torzult a földhasználati jogok piaca, mivel a Bizottság által a helyszínen kivizsgált ajánlattételi felhívások nem versenyalapúak voltak, hanem az árakat a hatóságok önkényesen határozták meg. Azon megállapítás ténybeli alapját, hogy az árakat önkényesen határozzák meg, a fenti (114)-(116) preambulumbekezdés említi, nevezetesen a tényleges ügyletekre vonatkozóan a mintába felvett exportáló gyártók által előterjesztett, valamint a városi földterületek értékelő rendszeréből és a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság 35. sz. rendeletéből származó információkat.
(446)
A Zhejiang Huadong állítása szerint a WTO dömpingellenes megállapodása 14. cikkének d) pontja értelmében a megfelelő referenciaáraknak elsődlegesen a szolgáltatás nyújtása szerinti országban uralkodó piaci feltételekhez kell kapcsolódnia vagy azokra kell hivatkoznia, vagy ilyen körülmények hiányában az országon kívüli viszonyítási alapot megfelelően ki kell igazítani a komparatív előnyök kiegyenlítésének elkerülése érdekében. Állítása szerint továbbá a Kína és a WTO közötti csatlakozási jegyzőkönyv 15. bekezdésének b) pontja értelmében amennyiben viszonyítási alapként nem állnak rendelkezésre Kínában uralkodó feltételek, az importáló WTO-tagországnak - amennyiben ez lehetséges - a Kínán kívül uralkodó feltételek alkalmazásának mérlegelését megelőzően ki kell igazítania ezeket az uralkodó feltételeket. Noha a Bizottság egyetért az e kijelentés mögött meghúzódó jogi elmélettel, mindamellett megállapította, hogy a földterületek értékesítésének nincs működő piaca Kínában, és ezért volt szükség külső viszonyítási alap használatára. Az országon kívüli viszonyítási alap szükségességét a fenti (109), (118) és (120)-(121) preambulumbekezdés fejti ki és indokolja. Mivel megállapítást nyert, hogy Kínában torzult a földhasználati jogok piaca, országon belüli viszonyítási alap a Zhejiang Huadong által javasolt módon nem volt alkalmazható, és nem áll rendelkezésre semmiféle alap a viszonyítási alap kiigazításához. Ezen túlmenően a Zhejiang Huadong által javasolt viszonyítási alappal kapcsolatban benyújtott információkból nem derül ki egyértelműen és nem ellenőrizhető, hogy a javasolt árinformáció az állítólag „nem favorizált” iparágaknak kínált földhasználatijog-árakra korlátozódik-e.
(447)
A Zhejiang Huadong azt állította, hogy Tajvan viszonyítási alapként való kiválasztása a következő okoknál fogva nem ésszerű és tárgyilagos: 1) A földhasználati jogok megvásárlásának pillanatában Zhejiang tartomány nem volt Tajvanhoz hasonlóan fejlett, magas GDP-vel rendelkező térség; 2) a Bizottság Tajvanban a konkrét földárakat ipari földterületek értékesítésére vonatkozó ajánlatok alapján, nem pedig a Zhejiang Huadongnak megítélt ipari célú földhasználati joghoz hasonló, konkrét ipari célú földbérletijog-árak alapján határozta meg.
Ezt az állítást el kell vetni. Az 1) pontot illetően, a fenti (436) preambulumbekezdéssel összhangban a Bizottság részletesen megvizsgálta a különféle mutatókat, és összehasonlította Tajvant mind Kína egészével, mind az érintett kínai tartományokkal. Ezen elemzések alapján a Bizottság az alaprendeletnek és a WTO szabályainak megfelelő viszonyítási alapnak ítéli Tajvant. A 2) pont tekintetében meg kell jegyezni, hogy a Bizottság a számára ésszerűen hozzáférhető legjobb információkat használta fel.
(448)
A Zhejiang Huadong rámutatott egy számítási hibára a viszonyítási alap infláció szerinti kiigazításához használt inflációs ráták kiszámításában. A Bizottság ezt az állítást figyelembe vette, és felülvizsgálta az érintett számítást.
(449)
A Zhejiang Huadong azt állította, hogy nem állapítható meg egyedi jelleg a földhasználati jogok általa történt megvásárlása kapcsán, mivel a jogszabályok értelmében Kínában minden vállalat ugyanilyen bánásmódban részesül. A Zhejiang Huadong állítása szerint továbbá a Bizottság nem foglalkozott megfelelően az egyéni jelleg kérdésével, és a végleges nyilvánosságra hozatal nem tartalmazott indokolást azzal kapcsolatban, hogy milyen alapon állapítható meg, hogy a Zhejiang Huadong által fizetett ár gazdasági előnyt eredményez.
Ezt az állítást el kellett vetni. A Bizottság egyéni jellegre vonatkozó megállapításai azon a tényen alapulnak, hogy az állam által előírt iparpolitikának meg nem felelő vállalatokat kizárják a földhasználati jogok biztosításából, az árakat a hatóságok gyakran önkényesen állapítják meg, és a kormányzati gyakorlatok nem egyértelműek és nem átláthatóak. A Bizottság arra a megállapításra jutott, hogy a földhasználati jogok biztosítása a kínai kormány által a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság 35. sz. rendeletében előírt iparpolitikáknak megfelelő vállalatokra korlátozódik (lásd a fenti (116) preambulumbekezdést).
3.4.2.2. Hidegen hengerelt acél biztosítása a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében
(450)
A Zhejiang Huadong állítása szerint az ésszerűség és tárgyilagosság, illetve a következetesség kedvéért a viszonyítási alap kidolgozása során a Bizottságnak a referenciakosárban képviselt valamennyi régió tekintetében ugyanabból az adatforrásból (Steel Business Bulletin, SBB) kellett volna kinyernie az acélárakra vonatkozó adatokat. A vállalat továbbá azt állította, hogy az SBB a Bizottság által kiválasztotton kívül még számos különféle piacot biztosít a hidegen hengerelt acél árának megállapításához, és javasolta Mexikó és Argentína hozzáadását a kosárhoz, mivel ezek az országok képviselik az amerikai kontinensen a feltörekvő acélpiacot. Ezt az állítást el kellett vetni, mivel a Bizottság a viszonyítási alap kidolgozása során az egyes országok vagy régiók tényleges piaci helyzetét a lehető legpontosabban tükröző áradatokat használta. Ami az európai árakat illeti (többségében uniós tagállamok árairól van szó), a Bizottság úgy vélte, hogy a MEPS részletesebb áradatokat biztosított. A többi kiválasztott ország tekintetében is a MEPS adatait használta volna, ha ilyen rendelkezésre állt volna. Mexikó és Argentína hozzáadását illetően meg kell jegyezni, hogy ezek Kínával, valamint a Bizottság által használt referenciakosárban szereplő többi országgal és régióval összehasonlítva viszonylag kis piacok.
A Bizottság a melegen és hidegen hengerelt acél felépített referenciaárainak kiigazítását követően felülvizsgálta az e program tekintetében végzett szubvenciókülönbözet-számításait. A korrekcióra a viszonyítási alap kidolgozásához használt brazíliai acélárak tekintetében volt szükség, mivel a felek számára nyilvánosságra hozott számítások tévesen az adókat is tartalmazták.
(451)
A Zhejiang Huadong továbbá azt állította, hogy (egyértelmű bizonyíték hiányában) megalapozatlan és alaptalan a Bizottság egyéni jellegre vonatkozó következtetése, ennélfogva a hidegen hengerelt acél megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében nyújtott állítólagos támogatás nem kiegyenlíthető. A Zhejiang Huadong szerint a melegen és hidegen hengerelt acél megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében történő biztosításából származó gazdasági előny (ha egyáltalán létezik) nem korlátozódik bizonyos vállalatokra vagy ágazatokra, hanem abban az összes gazdasági ágazat minden potenciális vásárlója és felhasználója egyetemesen részesül.
Ezt az állítást el kellett vetni. A fenti (415) preambulumbekezdésben a kínai kormány ugyanezt az észrevételt tette, és a Bizottság azt meg is válaszolta. A „potenciális” vásárlók köre a fogalom természeténél fogva bizonyos vállalatokra korlátozódik.
3.4.3. A PANASZOS ÉSZREVÉTELEI
3.4.3.1. A megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében biztosított víz- és villamosenergia-ellátás
(452)
A panaszos állítása szerint a kínai víz- és villamosenergia-szolgáltatási piac torzulása és állami befolyásoltsága miatt a Bizottságnak nemzetközi viszonyítási alapokat kellett volna használnia, és a programokból származó gazdasági előnyt az alaprendelet 6. cikke d) pontjának ii. alpontjával összhangban kellett volna kiszámítania.
Ezt az állítást el kellett vetni. Ebben a konkrét esetben a Bizottság rendelkezésére álló bizonyítékok alapján nem lehetett megállapítani, hogy a víz- és villamosenergia-szolgáltatási piac olyan mértékben torzult volna, ami indokolná az országon kívüli viszonyítási alap igénybevételét.
3.4.3.2. Bizonyos külföldi tőkével működő vállalatokat célzó adóprogramok
(453)
A panaszos azt állította, hogy a Bizottságnak számszerűsítenie kellett volna a külföldi tőkével működő vállalatokat célzó két adóprogram - termelő-berendezések vásárlásakor biztosított társaságiadó-jóváírás és a termelési tevékenységet folytató külföldi tőkével működő vállalatok számára biztosított „2 évig mentesség + 3 évig fele adó” program - keretében nyújtott támogatás összegét, figyelemmel a kínai kormány együttműködésének hiányára és arra, hogy a kínai kormánynak kellett volna bizonyítékokat szolgáltatnia arra vonatkozóan, hogy e programok keretében a vizsgálati időszakban nem nyújtottak gazdasági előnyt a szerves bevonatú acéltermékek gyártói számára.
Ezt az állítást el kellett vetni. Amint a fenti (282) preambulumbekezdés kifejti, az összes érintett fél adminisztratív terheinek csökkentése érdekében és az e programok küszöbönálló lezárultával összefüggő sajátos helyzetre figyelemmel a Bizottság úgy döntött, hogy azokat nem egyenlíti ki.
3.5. A KIEGYENLÍTHETŐ TÁMOGATÁSOK ÖSSZEGE
(454)
A kiegyenlíthető támogatásoknak az alaprendelet rendelkezéseivel összhangban megállapított, érték szerint kifejezett, a vizsgált vállalatokra vonatkozó összegét az alábbi táblázat mutatja:
Exportáló gyártó
VÉGLEGES SZUBVENCIÓKÜLÖNBÖZET (%)
HUADONG CSOPORT
23,8
PANHUA CSOPORT
29,7
UNION STEEL CHINA
26,8
A MINTÁBA FEL NEM VETT EGYÜTTMŰKÖDŐ VÁLLALATOK
26,8
MINDEN EGYÉB VÁLLALAT
44,7
(455)
Az alaprendelet 15. cikkének (3) bekezdésével összhangban a mintába fel nem vett együttműködő vállalatok teljes szubvenciókülönbözete a mintába felvett együttműködő vállalatokra megállapított szubvenciókülönbözet súlyozott átlaga alapján 26,8 %.
(456)
A Kínai Népköztársaság összes többi exportőre tekintetében a Bizottság először megállapította az együttműködés szintjét. Az Eurostat importadatainak, illetve az együttműködő vállalatok jelentései szerint a vizsgálati időszakban az érintett termék tekintetében az Európai Unióba irányuló exportvolumennek az összehasonlításából azonban az derül ki, hogy a Kínai Népköztársaság exportáló gyártóinak együttműködési aránya alacsony (nevezetesen 58 %) volt. Az együttműködés alacsony szintjére tekintettel az összes nem együttműködő vállalat teljes támogatási arányának megállapítása során az összes nem együttműködő vállalat összes vizsgált program tekintetében meghatározott teljes támogatási arányának szintjét (44,7 %) vették figyelembe.
4. KÁR
4.1. AZ UNIÓS GYÁRTÁS ÉS AZ UNIÓS GAZDASÁGI ÁGAZAT
(457)
Az uniós gyártókkal kapcsolatos minden rendelkezésre álló információt - beleértve a panaszban szolgáltatott információkat, a vizsgálat megindítása előtt és után az uniós gyártóktól gyűjtött információkat, valamint a mintába felvett uniós gyártók által a kérdőívekre adott ellenőrzött válaszokat is - felhasználtak a figyelembe vett időszak alatti uniós össztermelés megállapítására.
(458)
A vizsgálati időszak alatt az Unióban 22 gyártó állított elő szerves bevonatú acéltermékeket. Az előző preambulumbekezdésben említett alapon a teljes uniós gyártást nagyjából 4 018 310 tonnára becsülték a vizsgálati időszakban. Az alaprendelet 9. cikkének (1) bekezdése értelmében a teljes uniós termelést képviselő uniós gyártók alkotják az uniós gazdasági ágazatot (a továbbiakban: uniós gazdasági ágazat).
4.2. AZ ÉRINTETT UNIÓS PIAC MEGHATÁROZÁSA
(459)
A vizsgálat során megállapították, hogy a mintába felvett uniós gyártók termelésének jelentős részét kötött felhasználásra szánták, azaz gyakran egyszerűen (számla nélkül) továbbították és/vagy transzferárak mellett a vállalaton vagy vállalatcsoporton belül további feldolgozás céljából továbbszállították.
(460)
Annak érdekében, hogy megállapítsák, hogy az uniós gazdasági ágazat szenvedett-e kárt vagy sem, illetve hogy meghatározzák a fogyasztást és az uniós gazdasági ágazat helyzetével összefüggő különböző gazdasági mutatókat, megvizsgálták, hogy az uniós gazdasági ágazat által gyártott hasonló termék későbbi felhasználását az elemzés során figyelembe kell-e venni, és ha igen, akkor milyen mértékben.
(461)
Az uniós gazdasági ágazat helyzetére vonatkozó lehető legátfogóbb kép kialakításához összegyűjtötték és elemezték a szerves bevonatú acéltermékekkel kapcsolatos valamennyi tevékenységre vonatkozó adatokat, és ezt követően megállapították, hogy a gyártott termékeket kötött felhasználásra vagy a piacon történő szabad forgalomba hozatalra szánták-e.
(462)
Az uniós piacra vonatkozó értékesítési volumennel és eladási árakkal, valamint a piaci részesedéssel kapcsolatban megállapították, hogy e mutatók mélyreható elemzésének és értékelésének a szabad piacon uralkodó viszonyokra kell összpontosítania.
(463)
A többi gazdasági mutató ésszerű vizsgálatát azonban csak a teljes tevékenységre vonatkoztatva - azaz a kötött felhasználást és kötött értékesítést is figyelembe véve - lehet elvégezni. A termelés, a termelési kapacitás, a kapacitáskihasználás, a beruházások, a készletek, a foglalkoztatás, a termelékenység, a bérek és a tőkebevonási képesség a teljes tevékenységtől függ, függetlenül attól, hogy a termelés a kötött piacra vagy szabad piaci értékesítésre irányul-e.
4.3. UNIÓS FELHASZNÁLÁS
(464)
A hasonló terméket az uniós gazdasági ágazat független vevők részére értékesíti, valamint kapcsolatban álló vállalatok számára értékesíti/szállítja további feldolgozás céljára, például acélipari szolgáltatóközpontokban.
(465)
A szerves bevonatú acéltermékek tényleges uniós felhasználásának kiszámítása során az intézmények összeadták az Unióba importált szerves bevonatú acéltermékek Eurostat által jelentett összmennyiségét, illetve az uniós gazdasági ágazat által gyártott hasonló termék Unióban való értékesítésének és kötött felhasználásának mennyiségét, ahogyan az a panaszban szerepel, és ahogyan a mintába felvett uniós gyártóknál végzett ellenőrző látogatások során ellenőrizték.
(466)
Az Eurostat importadatai azonban teljes KN-kódokon alapulnak, és egyértelmű, hogy e KN-kódok egy részének esetében nem az érintett termék importjáról van szó.
(467)
Ezek alapján a teljes uniós felhasználás a következőképpen alakult:
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Felhasználás (tonna)
5 197 716
3 879 380
4 548 528
4 811 310
Index (2008 = 100)
100
75
88
93
(468)
A figyelembe vett időszak alatt a teljes felhasználás 7 %-kal csökkent az Unió piacán. 2008 és 2009 között mintegy 25 %-os csökkenés következett be elsősorban a gazdasági válság globális - különösen az építőipart érintő - negatív hatásainak eredményeképp. Ezt követően a felhasználás kezdett fellendülni, és 2009-től a vizsgálati időszakig összesen 24 %-kal emelkedett, de továbbra is a 2008-as kiindulási szint alatt maradt.
4.4. AZ ÉRINTETT ORSZÁGBÓL SZÁRMAZÓ BEHOZATAL ÉS A PIACI RÉSZESEDÉS
(469)
A Kínából az Unióba történő behozatal a következőképpen alakult a figyelembe vett időszakban:
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
A Kínából származó behozatal volumene (tonna)
472 988
150 497
464 582
702 452
Index (2008 = 100)
100
32
98
149
Piaci részesedés (%)
9,1
3,9
10,2
14,6
Index (2008 = 100)
100
43
112
160
Forrás:
Eurostat.
(470)
A felhasználás visszaesése ellenére a figyelembe vett időszakban a Kínából származó behozatal volumene jelentősen, 49 %-kal nőtt. A gazdasági válság negatív hatásai miatt a Kínából származó behozatal volumene 2009-ben meredeken csökkent. Ez a behozatal azonban rendkívül gyors ütemben kezdett helyreállni, így a 2009-től a vizsgálati időszakig bekövetkező növekedés megdöbbentő, 367 %-os volt.
(471)
Hasonlóképpen, a Kínából származó behozatal piaci részesedése 60 %-kal nőtt a figyelembe vett időszakban. Bár 2008-ról 2009-re több mint felével csökkent, 2009-től a vizsgálati időszakig látványosan növekvő tendenciát mutatott, és 275 %-kal emelkedett.
4.4.1. A BEHOZOTT TERMÉKEK ÁRA ÉS AZ ÁRALÁKÍNÁLÁS
Kínából származó behozatal
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Átlagár (EUR/tonna)
875
728
768
801
Index (2008 = 100)
100
83
88
91
Forrás:
Eurostat.
(472)
A Kínából származó behozatal átlagára 9 %-kal csökkent a figyelembe vett időszakban. 2008 és 2009 között jelentősen, 17 %-kal esett vissza, majd 2009 és 2010 között öt százalékponttal nőtt, a vizsgálati időszakban pedig további három százalékponttal emelkedett.
(473)
A Kínából származó behozatal árai a figyelembe vett időszak egésze alatt folyamatosan az uniós gazdasági ágazat eladási árai alatt maradtak. Ahogyan a fenti táblázat is rámutat, míg 2009-ben, a gazdasági válság csúcsán még a 17 %-os árcsökkentés sem segíthetett a Kínából származó behozatalnak abban, hogy a hirtelen visszaeső felhasználás és a jelentős piaci lassulás mellett megőrizze piaci részesedését, a későbbi években alkalmazott folyamatos áralákínálás megmagyarázza a Kínából származó behozatal piaci részesedésének 2009 és a vizsgálati időszak közötti stabil, látványos növekedését.
(474)
A vizsgálati időszakra jellemző áralákínálás mértékének megállapítása céljából a mintába felvett uniós gyártók által az Unió piacán független vevők számára történő értékesítés során alkalmazott, terméktípusonkénti eladási ár gyártelepi szintre igazított súlyozott átlagát összehasonlították az együttműködő kínai gyártók által az Unió piacán az első független vevőnek értékesített behozatal azon terméktípusonkénti, megfelelő súlyozott átlagárával, amelyet a behozatalt követő költségek miatt megfelelően kiigazított CIF-paritás alapján állapítottak meg.
(475)
Az előző preambulumbekezdésben említett behozatalt követő költségeket az érintett termék két független importőrétől származó, ellenőrzött adatok alapján számították ki.
(476)
Az árakat típusonként hasonlították össze, a kereskedelem azonos szintjén történő ügyleteket vizsgálva, az adatokat szükség esetén kiigazítva, levonva az engedményeket és visszatérítéseket. Az összehasonlítás - a mintába felvett uniós gyártók vizsgálati időszak alatt lebonyolított forgalmának százalékában kifejezve - súlyozott átlagban legfeljebb 20,2 % ár-alákínálási különbözetet mutatott ki az együttműködő kínai exportáló gyártók esetében.
(477)
A közzétételt követően egy exportáló gyártó további tájékoztatást kért az áralákínálás kiszámításának módjával kapcsolatban azokban az esetekben, amikor a Kínából exportált és az uniós gazdasági ágazat által az uniós piacon értékesített terméktípus nem volt pontosan megfeleltethető egymásnak. Információt kért arra vonatkozóan is, hogy amennyiben nem volt pontos a megfelelés, történt-e kiigazítás a fizikai eltérések figyelembevétele érdekében.
(478)
Amennyiben az exportált és az uniós gazdasági ágazat által értékesített terméktípus nem volt pontosan megfeleltethető egymásnak, a Bizottság az exportált terméktípust az uniós gazdasági ágazat által forgalmazott leghasonlóbb terméktípussal hasonlította össze. Ezekben az esetekben a leghasonlóbb terméktípussal végzett összehasonlítás során a hordozóréteg vastagsága bizonyult az egyetlen különbségnek.
(479)
Amennyiben több nagyban hasonló terméktípus is rendelkezésre állt, a Bizottság az exportált terméktípust az uniós piacon forgalmazott olcsóbb terméktípussal hasonlította össze, függetlenül attól, hogy ez az olcsóbb terméktípus vastagabb vagy vékonyabb hordozóréteggel rendelkezett. Ezért a Bizottság nem ítélte szükségesnek a fizikai különbségek miatti kiigazítást.
5. AZ UNIÓS GAZDASÁGI ÁGAZAT GAZDASÁGI HELYZETE
5.1. ELŐZETES MEGJEGYZÉSEK
(480)
Az alaprendelet 8. cikkének (4) bekezdése alapján az intézmények minden olyan idevágó gazdasági tényezőt és mutatót megvizsgáltak, amely hatást gyakorol az uniós gazdasági ágazat helyzetére.
(481)
A panaszos által a szerves bevonatú acéltermékek valamennyi uniós gyártójára vonatkozóan szolgáltatott, más rendelkezésre álló források és a mintába felvett uniós gyártók ellenőrzött adatai alapján keresztellenőrzött adatokat használta fel a makrogazdasági mutatók (például az uniós gazdasági ágazat termelése, termelési kapacitása, kapacitáskihasználása, értékesítési volumene, piaci részesedése, növekedése, kötött értékesítése, foglalkoztatása és termelékenysége) megállapítása érdekében.
(482)
A Bizottság a mintába felvett hat uniós gyártó által szolgáltatott, ellenőrzött adatokat használta fel a mikro gazdasági mutatók (pl. egységár, egységnyi előállítási költség, nyereségesség, pénzforgalom, beruházások, a beruházások megtérülése, tőkevonzási képesség, készletek és bérköltség) megállapítása érdekében.
5.2. AZ UNIÓS GAZDASÁGI ÁGAZAT EGÉSZÉRE VONATKOZÓ ADATOK
5.2.1. TERMELÉS, TERMELÉSI KAPACITÁS ÉS KAPACITÁSKIHASZNÁLÁS
(483)
A Bizottság az uniós gazdasági ágazattal kapcsolatos minden rendelkezésre álló információt - beleértve a panaszban szolgáltatott információkat, a vizsgálat megindítása előtt és után az uniós gyártóktól gyűjtött információkat, valamint a mintába felvett uniós gyártók által a kérdőívekre adott, ellenőrzött válaszokat is - felhasznált a figyelembe vett időszak alatti uniós össztermelés megállapítására.
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Termelési volumen (tonna)
4 447 780
3 514 965
3 992 209
4 018 310
Index (2008 = 100)
100
79
90
90
Gyártókapacitás (tonna)
6 007 536
6 128 301
6 099 587
5 923 311
Index (2008 = 100)
100
102
102
99
Kapacitáskihasználás (%)
74
57
65
68
Index (2008 = 100)
100
77
88
92
Forrás:
a panasz és a kitöltött kérdőívek.
(484)
A fenti táblázatból látható, hogy a figyelembe vett időszakban 10 %-kal csökkent a termelés. A kereslet csökkenésével összhangban a termelés 2009-ben drámaian visszaesett, majd 2010-ben részben helyreállt. Noha a vizsgálati időszakban nőtt a felhasználás, a termelési volumen többé-kevésbé a 2010. évi szinten maradt.
(485)
A termelési kapacitás a figyelembe vett időszak során stabil maradt. A kapacitáskihasználás a termelés tendenciáját követte, és 8 %-kal csökkent a figyelembe vett időszakban.
5.2.2. ÉRTÉKESÍTÉSEK VOLUMENE, PIACI RÉSZESEDÉS ÉS NÖVEKEDÉS
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Értékesítési volumen (tonna)
2 951 468
2 280 304
2 643 923
2 592 540
Index (2008 = 100)
100
77
90
88
Piaci részesedés (tonna)
56,8
58,8
58,1
53,9
Index (2008 = 100)
100
104
102
95
Forrás:
a panasz és a kitöltött kérdőívek.
(486)
2009-ben az uniós gazdasági ágazat független vevőknek történő értékesítésének volumene drámaian, 23 %-kal csökkent. 2010-ben az értékesítések volumene tizenhárom százalékponttal nőtt, de azután a vizsgálati időszakban két százalékponttal csökkent.
(487)
A figyelembe vett időszakban az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése 2,9 százalékponttal csökkent. Miután 2009-ben először emelkedett a piaci részesedés, az uniós gazdasági ágazat a részesedése csökkenését tapasztalhatta 2010-ben és a vizsgálati időszakban, ami azt eredményezte, hogy a vizsgálati időszakban a piaci részesedése öt százalékponttal alacsonyabb volt, mint 2009-ben. Ez amellett történt, hogy 2009-től a vizsgálati időszak végéig több mint 24 %-kal nőtt a felhasználás. Az uniós gazdasági ágazat így nem tudott részesülni a növekvő felhasználás jelentette előnyökből, és a korábban elveszített értékesítési volument és piaci részesedést sem tudta visszaszerezni.
(488)
Míg a figyelembe vett időszakban 7 %-kal mérséklődött az uniós felhasználás, és 12 %-kal csökkent az uniós gazdasági ágazat független felek számára történt értékesítéseinek volumene, az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése 2,9 százalékponttal csökkent, a 2008. évi 56,8 %-ról 53,9 %-ra esett vissza a vizsgálati időszakban.
5.2.3. FOGLALKOZTATÁS ÉS TERMELÉKENYSÉG
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Foglalkoztatás (FTE)
7 088
6 470
6 097
6 046
Index (2008 = 100)
100
91
86
85
Termelékenység (tonna/FTE)
627
543
655
665
Index (2008 = 100)
100
87
104
106
Forrás:
a panasz, a kitöltött kérdőívek és az Eurofer.
(489)
A foglalkoztatás fokozatosan csökkenő tendenciát mutatott az uniós gazdasági ágazatban. Így a foglalkoztatottak teljes munkaidős egyenértékben (FTE) mért teljes száma 15 %-kal csökkent az ágazatban a figyelembe vett időszakban, és legalacsonyabb szintjét a vizsgálati időszakban érte el. A termelékenység azonban 6 %-kal nőtt a figyelembe vett időszakban, ami azt mutatja, hogy a gazdasági ágazat próbálta racionalizálni az előállítási költségeit.
5.2.4. KÖTÖTT FELHASZNÁLÁS ÉS KÖTÖTT ÉRTÉKESÍTÉS
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Kötött felhasználás és kötött értékesítés (tonna)
1 135 987
914 412
986 386
970 757
Index (2008 = 100)
100
80
87
85
Piaci részesedés (%)
22
24
22
20
Index (2008 = 100)
100
108
99
92
Forrás:
a panasz és a mintába felvett gyártók által a kérdőívre adott, ellenőrzött válaszok.
(490)
A (459) preambulumbekezdésben jelzettek szerint az Unióban jelentős piaca van a szerves bevonatú acéltermékeknek, amelyet a szerves bevonatú acéltermékek uniós gazdasági ágazat általi downstream felhasználása alkot.
(491)
Megállapítást nyert, hogy a kötött felhasználás és a kötött értékesítés célja az volt, hogy a terméket tovább alakítsák maguk a vállalatok vagy a velük kapcsolatban álló, főként építőipari anyagokkal foglalkozó vállalatok, azaz a szerves bevonatú acéltermékek végfelhasználói.
(492)
A fentebb azonosított alapon megállapítást nyert, hogy az uniós gazdasági ágazat általi kötött felhasználás és kötött értékesítés a teljes termelési volumen 24 %-át tette ki a vizsgálati időszakban. A figyelembe vett időszakban a kötött felhasználás és a kapcsolódó értékesítési volumen 15 %-kal csökkent, piaci részesedésük pedig 8 %-kal esett vissza.
(493)
A vizsgálat azt állapította meg, hogy a termék végső felhasználását illetően nem volt lényeges különbség a kötött felhasználás és a kötött értékesítés között. Kötött felhasználást olyan vállalatok jelentettek, amelyeknél a downstream gyártást ugyanazon a jogi személyen belül végezték, ugyanakkor a kötött értékesítés a más, kapcsolatban álló jogi személyeknek való, számla ellenében történő értékesítés. Ezenkívül az árképzési módszer mind kötött felhasználás, mind kapcsolatban álló felek számára történő értékesítés esetén hasonló volt, azaz a termék valós értékét („költség-plusz” módszer) számították fel mind a kapcsolatban álló vállalatoknak, mind a mintába felvett vállalatok belső downstream termelési egységeinek.
(494)
A tonnánkénti átlagos érték stabil maradt a figyelembe vett időszakban, és 3 %-kal volt alacsonyabb, mint a mintába felvett uniós gyártók által a vizsgálati időszakban független vevőknek felszámított eladási ár. Ezt az árkülönbséget nem ítélték jelentősnek, és a kötött értékesítések ártendenciái igazodnak a független vevőknek felszámított árak alakulásához.
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Kötött felhasználás és kötött értékesítés (EUR/tonna)
962
802
901
965
Index (2008 = 100)
100
83
94
100
Forrás:
a mintába felvett gyártók által a kérdőívre adott, ellenőrzött válaszok.
(495)
Tekintettel arra, hogy a kötött értékesítések és a kötött felhasználás többsége az uniós gyártók downstream építőanyag-üzletágát célozta, ezek az értékesítések és a kötött felhasználás közvetetten ki voltak téve a más piaci szereplők, köztük a támogatott kínai behozatal által előidézett versenynek is. A downstream termelés belső kereslete attól függött, milyen esély volt a downstream termékeknek a szerves bevonatú acéltermékek támogatott behozatalától nem érintett szabad piacon történő eladására. Levonható tehát az a következtetés, hogy a mennyiség és piaci részesedés a kínai támogatott behozatal által támasztott verseny miatt csökkent a figyelembe vett időszakban.
5.3. A MINTÁBA FELVETT UNIÓS GYÁRTÓKRA VONATKOZÓ ADATOK
5.3.1. AZ UNIÓS GAZDASÁGI ÁGAZAT ÁTLAGOS EGYSÉGÁRAI ÉS ELŐÁLLÍTÁSI KÖLTSÉGEI
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Független vevők részére értékesített termékek uniós egységára (EUR/tonna)
1 023
805
911
994
Index (2008 = 100)
100
79
89
97
Egységnyi előállítási költség (EUR/tonna)
925
884
893
978
Index (2008 = 100)
100
95
97
106
Forrás:
a mintába felvett gyártók által a kérdőívre adott, ellenőrzött válaszok.
(496)
A mintába felvett uniós gyártók független uniós vevőknek történő értékesítéskor érvényesített átlagos eladási árai a figyelembe vett időszakban 3 %-kal csökkentek. A legnagyobb, 21 %-os csökkenés 2009-ben, a felhasználás visszaesésével párhuzamosan következett be. A 2009 és a vizsgálati időszak közötti időszakban a felhasználás és az értékesítési volumen növekedésével összhangban az árak 23 %-kal emelkedtek, de nem érték el a 2008. évi szintet.
(497)
Ezzel párhuzamosan a hasonló termék előállításának és értékesítésének átlagköltsége 6 %-kal nőtt a figyelembe vett időszakban: ennek oka a nyersanyagköltség emelkedése volt.
(498)
A független vevőknek felszámított egységár 2009. évi 21 %-os csökkenését követően az egységár kezdett emelkedni. 2010-ben és a vizsgálati időszakban 2009-hez képest az uniós gazdasági ágazat a költségek növekedését tapasztalta, és csak mérsékelten tudta emelni az árakat a költségek fedezése érdekében, épp csak annyival, hogy 2010-ben és a vizsgálati időszakban ugyanazon az alacsony szinten tartsa a nyereségességet. Ennek következtében azonban tovább veszített a piaci részesedéséből, mivel a kínai behozatal árai folyamatosan elmaradtak az uniós gazdasági ágazat áraitól.
5.3.2. NYERESÉGESSÉG, PÉNZFORGALOM, BERUHÁZÁSOK, BERUHÁZÁSOK MEGTÉRÜLÉSE ÉS TŐKEBEVONÁSI KÉPESSÉG
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Az Unióban a független vevőknek történő értékesítések nyereségessége (az értékesítési forgalom %-ában)
6,7
-9,3
2,8
2,6
Index (2008 = 100)
100
- 138
41
39
Pénzforgalom (EUR)
328 190 880
211 298 356
152 030 083
204 650 414
Index (2008 = 100)
100
64
46
62
Beruházások (EUR)
55 717 957
4 537 128
12 530 132
15 302 264
Index (2008 = 100)
100
8
22
27
Beruházások megtérülése
13,8
-13,9
5,9
6
Index (2008 = 100)
100
- 101
43
44
Forrás:
a mintába felvett gyártók által a kérdőívre adott, ellenőrzött válaszok.
(499)
Az uniós gazdasági ágazat nyereségességét a hasonló termék független vevőknek történő értékesítéséből származó, adózás előtti nettó nyereséget az említett értékesítések forgalmi százalékában kifejezve állapították meg. 2009-ben az uniós gazdasági ágazat nyereségessége drámaian csökkent, ez pedig 13,9 %-os veszteséget eredményezett. 2010-től ismét emelkedni kezdett a nyereségesség, de a növekvő előállítási költségek megakadályozták, hogy elérje a gazdasági ágazat számára egészségesnek és fenntarthatónak tartott szintet (ez 6,7 %). A teljes figyelembe vett időszak folyamán a nyereségesség 61 %-kal esett vissza.
(500)
A pénzforgalomra jellemző tendencia bizonyos mértékig követte a nyereségesség negatív tendenciáját. A pénzforgalom 2010-ben érte el legalacsonyabb szintjét. Hasonlóképpen a beruházások megtérülése 56 %-kal, a 2008. évi 13,8 %-ról 6 %-ra csökkent a vizsgálati időszakban.
(501)
A nyereségesség, a pénzforgalom és a beruházások megtérülésének alakulása a figyelembe vett időszakban korlátozta az uniós gazdasági ágazat beruházási képességét, és akadályozta fejlődését. Az uniós gazdasági ágazatnak sikerült jelentős beruházást eszközölnie a figyelembe vett időszak elején, azután azonban a beruházások drámaian visszaestek 2009-ben, és összességében 73 %-kal csökkentek a figyelembe vett időszak folyamán.
(502)
Az uniós gazdasági ágazat jellegénél fogva, mivel az bizonyos részben nagy, integrált nemzetközi acélipari vállalatokból épül fel, e vállalatok tőkebevonási képességét nem befolyásolta a szerves bevonatú acéltermékek ágazatának gyenge pénzügyi teljesítménye.
5.3.3. KÉSZLETEK
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Zárókészlet (tonna)
116 852
97 533
124 848
130 593
Index (2008 = 100)
100
83
107
112
Forrás:
a mintába felvett gyártók által a kérdőívre adott, ellenőrzött válaszok.
(503)
A mintába felvett hat uniós gyártó esetében a készletek a gyártási mennyiség körülbelül 8 %-át tették ki a vizsgálati időszakban. A zárókészlet szintje 12 %-kal nőtt a figyelembe vett időszakban. Megjegyzendő azonban, hogy a készletek nem jelentős mutatói a gazdasági ágazatnak, mivel a gyártás főként megrendelésre zajlik; a készletek terén bekövetkezett legnagyobb növekedés 2009-től a vizsgálati időszakig tartott, és egybeesett a Kínából származó támogatott behozatal áradatával.
5.3.4. FOGLALKOZTATÁS, BÉREK ÉS TERMELÉKENYSÉG
Munkavállalónkénti átlagos munkaerőköltség (EUR, a mintába felvett uniós gyártók)
60,959
57,892
58,637
62,347
Index (2008 = 100)
100
95
96
102
(504)
A mintába felvett uniós gyártók átlagos munkaerőköltsége csak 2 %-kal növekedett a figyelembe vett időszakban, ami alacsonyabb az infláció mértékénél. A vizsgálat azt mutatta, hogy a mintába felvett gyártók jelentősen csökkentették főként az általános és az adminisztratív költségeket, ezáltal fokozott hatékonyságra törekedtek.
5.3.5. A KORÁBBI DÖMPING VAGY TÁMOGATÁS HATÁSAI
(505)
Mivel a jelenlegi az első szubvencióellenes eljárás az érintett termékre vonatkozóan, nem állnak rendelkezésre adatok a lehetséges korábbi dömping vagy támogatás hatásainak értékeléséhez.
5.4. A TÉNYLEGES SZUBVENCIÓKÜLÖNBÖZET NAGYSÁGA
(506)
A fentebb, a támogatásokra vonatkozó részben megállapított és meghatározott valamennyi különbözet jelentősen meghaladja a de minimis szintet. Figyelembe véve a Kínából származó támogatott behozatal volumenét és árait, a tényleges szubvenciókülönbözet uniós piacra gyakorolt hatása nem tekinthető elhanyagolhatónak.
5.5. A KÁRRA VONATKOZÓ KÖVETKEZTETÉS
(507)
A vizsgálat feltárta, hogy a figyelembe vett időszakban (a termelékenység kivételével) valamennyi kármutató rosszabb lett vagy nem a felhasználásnak megfelelően változott.
(508)
A figyelembe vett időszakban, miközben a felhasználás csökkent, a Kínából érkező behozatal volumene jelentősen nőtt. Ugyanakkor az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumene összességében 12 %-kal csökkent, piaci részesedése pedig a 2008. évi 56,8 %-ról 53,9 %-ra esett vissza a vizsgálati időszakban. Bár a felhasználás a keresletet is érintő gazdasági válság éve után 2009-től a vizsgálati időszakig 24 %-kal nőtt, az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése egyre csökkent. Az uniós gazdasági ágazat a Kínából az uniós piacra irányuló támogatott behozatal jelentős növekedése miatt nem tudta visszaszerezni az elveszített piaci részesedését. Az olcsó, támogatott behozatal mennyisége a figyelembe vett időszakban nőtt, és folyamatosan alákínált az uniós gazdasági ágazat árainak.
(509)
Emellett jelentősen romlottak az uniós gazdasági ágazat pénzügyi teljesítményéhez kapcsolódó kármutatók, például a pénzforgalom és a nyereségesség. Ez azt jelenti, hogy az uniós gazdasági ágazat tőkebevonási és beruházási képessége is gyengült.
(510)
A fentiek figyelembevételével azt a következtetést lehetett levonni, hogy az uniós gazdasági ágazatot jelentős kár érte az alaprendelet 8. cikkének (5) bekezdése értelmében.
6. OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉS
6.1. BEVEZETÉS
(511)
A Bizottság az alaprendelet 8. cikke (5) és (6) bekezdésének megfelelően megvizsgálta, hogy a Kínából származó támogatott behozatal olyan mértékű kárt okozott-e az uniós gazdasági ágazatnak, amelynek alapján azt jelentősnek lehet minősíteni. A támogatott behozatal mellett azokat az egyéb ismert tényezőket is megvizsgálta, amelyek ugyanakkor kárt okozhattak az uniós gazdasági ágazatnak, annak érdekében, hogy az ilyen egyéb tényezők által okozott esetleges kárt ne a támogatott behozatal hatásának tulajdonítsa.
6.2. A TÁMOGATOTT BEHOZATAL HATÁSA
(512)
A vizsgálat feltárta, hogy az uniós felhasználás a figyelembe vett időszakban 7 %-kal csökkent, míg a Kínából érkező támogatott behozatal volumene mintegy 49 %-kal nőtt, ráadásul piaci részesedése is gyarapodott 60 %-kal: a 2008. évi 9,1 %-ról a vizsgálati időszak alatt 14,6 %-ra nőtt. Ugyanakkor az uniós gazdasági ágazat független felek részére történő értékesítéseinek volumene 12 %-kal csökkent, az ilyen értékesítések piaci részesedése pedig 2,9 %-kal, a 2008. évi 56,8 %-ról a vizsgálati időszak alatt 53,9 %-ra esett vissza.
(513)
Ezenkívül míg a Kínából származó behozatalt szintén érintette a gazdasági válság és 2008-ról 2009-re 68 %-kal visszaesett, 2009-től a vizsgálati időszakig nagyon gyors ütemben állt helyre, a vizsgálati időszak végén 367 %-kal növekedve, bár az uniós felhasználás csak 24 %-kal nőtt ebben az időszakban. Azzal, hogy 2008-hoz képest 9 %-kal csökkentette az egységárat és a vizsgálati időszakban akár 20,2 %-kal alákínált az uniós gazdasági ágazat árainak, a kínai behozatal 2008-tól a vizsgálati időszakig 60 %-kal, 14,6 %-ra növelte a piaci részesedését.
(514)
Ugyanakkor 2008-tól a vizsgálati időszakig az uniós gyártók független felek számára történt értékesítéseinek volumene összességében 12 %-kal esett vissza. A piac fellendülése idején - 2009-től a vizsgálati időszakig - az uniós gazdasági ágazat csak 13 %-kal tudta növelni a független felek számára történt értékesítések volumenét, de 8 %-ot veszített a piaci részesedéséből, így korlátozott mértékben részesült a növekvő felhasználás előnyeiből. A fellendülő felhasználás a kínai behozatal számára volt a legelőnyösebb, amely messze maga mögött hagyta a többi piaci szereplőt.
(515)
A Kínából származó behozatal átlagára 9 %-kal csökkent a figyelembe vett időszak alatt. Bár a 2009-es drámai visszaesés után emelkedő tendenciát mutatott, 2009-től a vizsgálati időszakig folyamatosan az uniós gazdasági ágazat által kért ár szintje alatt maradt. A független uniós vevőknek felszámított egységár csak 3 %-kal csökkent, bizonyos mértékű ellenállást mutatva a kínai behozatalok által kifejtett árnyomással szemben. Ezeket az árakat azonban nyilvánvalóan az értékesítések alacsonyabb volumene és az ilyen értékesítések csökkent nyereségessége árán tartották fenn, mivel azok 61 %-kal, a 2008. évi 6,7 %-ról 2,6 %-ra estek vissza a vizsgálati időszakban.
(516)
A fentiek alapján a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy a Kínából származó, az uniós gazdasági ágazat árainak folyamatosan alákínáló támogatott behozatal áradata meghatározó szerepet játszott az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kárban, amely megakadályozta az uniós gazdasági ágazatot abban, hogy teljes mértékben élvezze a fellendülő uniós felhasználás előnyeit.
6.3. TOVÁBBI TÉNYEZŐK HATÁSA
6.3.1. HARMADIK ORSZÁGOKBÓL SZÁRMAZÓ BEHOZATAL
Ország
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Dél-Korea
Volumen (tonna)
228 123
226 568
173 935
237 164
Index (2008 = 100)
100
99
76
104
Piaci részesedés (%)
4,4
5,8
3,8
4,9
Index (2008 = 100)
100
133
87
112
Átlagár
901
727
846
903
Index (2008 = 100)
100
81
94
100
India
Volumen (tonna)
159 999
149 138
155 384
141 391
Index (2008 = 100)
100
93
97
88
Piaci részesedés (%)
3,1
3,8
3,4
2,9
Index (2008 = 100)
100
125
111
95
Átlagár
932
667
773
824
Index (2008 = 100)
100
72
83
88
Más országok
Volumen (tonna)
249 151
158 461
124 319
167 007
Index (2008 = 100)
100
64
50
67
Piaci részesedés (%)
4,8
4,1
2,7
3,5
Index (2008 = 100)
100
85
57
72
Átlagár
951
809
924
955
Index (2008 = 100)
100
85
97
100
Valamennyi harmadik ország összesen, kivéve Kínát
Volumen (tonna)
637 274
534 167
453 637
545 562
Index (2008 = 100)
100
84
71
86
Piaci részesedés (%)
12,3
13,8
10,0
11,3
Index (2008 = 100)
100
112
81
92
Átlagár
929
735
842
898
Index (2008 = 100)
100
79
91
97
Forrás:
Eurostat.
(517)
Míg a Kínából származó behozatal az Unióba érkező teljes import 56 %-át tette ki a vizsgálati időszakban, a behozatal egyéb fontos forrását jelentette az Indiai Köztársaság (a továbbiakban: India) (11 %) és Dél-Korea is (19 %). A kínai behozatallal szemben az Indiából származó behozatal, bár az átlagára meredeken, 12 %-kal csökkent, összességében 12 %-kal csökkent a figyelembe vett időszakban, és 5 %-ot vesztett a piaci részesedéséből. A dél-koreai behozatal csak 4 %-ot emelkedett amellett, hogy az átlagára ugyanazon a szinten maradt, mint 2008-ban. Az Indiából származó behozatal piaci részesedése 2,9 % volt a vizsgálati időszakban, míg a dél-koreai behozatal részesedése 4,9 %-ot tett ki.
(518)
A teljes behozatal 14 %-át alkotó egyéb behozatalok 33 %-kal csökkentek, és az átlagáruk ugyanazon a szinten maradt, mint ahol 2008-ban volt.
(519)
Bár valamennyi egyéb behozatal átlagára elmaradt az uniós gazdasági ágazat árszintjétől, e behozatalok hatása, ha van egyáltalán, csak marginális lehet. Először is a Bizottságnak nem nyújtottak be arra utaló bizonyítékot, hogy az egyéb forrásokból származó behozatal tisztességtelen kereskedelmi feltételek mellett történt. Másodszor, a kínai behozatallal szemben az egyéb fő behozatali források esetében az általános árszint stabilabb maradt a teljes figyelembe vett időszakban, és ez azt mutatja, hogy az uniós gazdasági ágazat sikeresen versenyezhet a piaci szegmensekben ezekkel a behozatalokkal. Harmadszor, az egyéb országokból érkező behozatal összességében csökkent a figyelembe vett időszakban, és továbbra is alacsony szinten marad, mind általánosságban, mind egyenként a fő exportáló országokat tekintve. Ezenkívül az egyéb behozatalok csökkenő piaci részesedése megerősíti, hogy ezek a behozatalok nem okozhattak volna kárt az uniós gazdasági ágazatnak.
6.3.2. AZ UNIÓS GAZDASÁGI ÁGAZAT EXPORTTELJESÍTMÉNYE
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Export, Eurostat (tonna)
669 790
612 204
580 477
605 760
Index (2008 = 100)
100
91
87
90
Átlagár (EUR/tonna)
1 068
937
995
1 092
Index (2008 = 100)
100
88
93
102
A mintába felvett uniós gyártók exportja
53 542
46 516
48 102
46 228
Index (2008 = 100)
100
87
90
86
Átlagos eladási ár (EUR/tonna)
1 086
826
984
1 132
Index (2008 = 100)
100
76
91
104
Forrás:
Eurostat és a kérdőívre adott, ellenőrzött válaszok.
(520)
Az Eurostat szerint a szerves bevonatú acéltermékek uniós gazdasági ágazat által lebonyolított, harmadik országokba irányuló teljes exportja 10 %-kal csökkent a figyelembe vett időszakban. Az átlagár azonban viszonylag magas volt, és 2 %-kal növekedett a figyelembe vett időszakban. Az export a teljes uniós termelés 15 %-át tette ki, és így segített az uniós gazdasági ágazatnak a méretgazdaságosság elérésében és az általános előállítási költségek csökkentésében. Ezért levonható az a következtetés, hogy az uniós gazdasági ágazat exporttevékenysége nem okozhatta a jelentős kárt.
(521)
Ugyanez az általános kép látható a mintába felvett uniós gyártók által harmadik országbeli független vevők részére történő exportálás esetében is. Ez az export 14 %-kal csökkent a figyelembe vett időszakban, és az egységenkénti exportár folyamatosan meghaladta (az évtől függően átlagosan 2-14 %-kal) az uniós árat.
6.3.3. A KÍNÁBÓL SZÁRMAZÓ, PANASZOSOK ÁLTALI BEHOZATAL
(522)
A vizsgálat során és a végleges nyilvánosságra hozatalt követően azt állították, hogy a panaszosok (a velük kapcsolatban álló vállalatok útján) saját maguk is részt vettek az érintett termék Kínából való behozatalában, és ezek a behozatalok állítólag a Kínából származó teljes behozatal 20-40 %-át tették ki. Bizonyítékot azonban nem szolgáltattak ezen állítás alátámasztására. Az állítások vizsgálatát követően a mintába felvett uniós gyártók által szolgáltatott adatok elemzése során megállapítást nyert, hogy az uniós gyártók csak körülbelül 10 000 tonnát importáltak a vizsgálati időszakban, ez pedig nagyjából összhangban volt a panaszban foglalt adatokkal. A Bizottság megállapította, hogy körülbelül hasonló, az alaprendelet 29. cikkének megfelelően nyilvánosságra nem hozott mennyiséget importálnak a mintába felvett uniós gyártókkal kapcsolatban álló vállalatok is. Ezek a behozatalok összesen csak nagyjából 2-3 %-át tették ki a Kínából származó teljes behozatalnak. Nem lehet tehát levonni azt a következtetést, hogy a panaszosok olyan mennyiségben és olyan rendszer alapján importáltak Kínából, amely az alaprendelet 9. cikke (1) bekezdésének a) pontja alapján megkérdőjelezné saját uniós gyártói státuszukat, vagy saját maguknak okozna kárt. Az érvelést ezért a Bizottság elutasítja.
6.3.4. KÖTÖTT FELHASZNÁLÁS ÉS KÖTÖTT ÉRTÉKESÍTÉS
(523)
Egyes érdekelt felek azt állították, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kárt az okozta, hogy az uniós gazdasági ágazat vagy közvetlenül, vagy a csoportokon belüli, kapcsolatban álló vállalatok útján részt vett az építőanyagok (pl. szendvicspanelek, trapézlemezek stb.) gyártásának downstream üzletágában is. Konkrétabban azt állították, hogy az uniós gazdasági ágazat alacsonyabb áron tett elérhetővé szerves bevonatú acéltermékeket a saját downstream üzletága számára, mint a független vállalatok számára, így a csoporton belül „támogatta” a saját üzletágát és lehetővé tette, hogy az alákínáljon a versenytársainak a downstream szegmensben.
(524)
Amint a fentiekből kiderül, a kötött felhasználás és kötött értékesítés átlagos tonnánkénti értéke csak 3 %-kal volt alacsonyabb, mint a vizsgálati időszakban a független vevőknek felszámított eladási ár. A vizsgálat azt mutatta, hogy valószínűleg magát a kötött felhasználást és kötött értékesítést is érintette közvetve a támogatott behozatal által támasztott tisztességtelen verseny. Ha - amint azt állították - fennállt volna bármilyen előny a downstream üzletág számára, azt a kötött és a független értékesítési árak közötti összehasonlításnak tükröznie kellett volna. Ezt az érvelést ezért a Bizottság elutasítja.
(525)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a CISA ismét azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat „támogatott” áron tett elérhetővé szerves bevonatú acéltermékeket a saját downstream üzletága számára, így lehetővé tette, hogy az alákínáljon a versenytársainak a downstream szegmensben. A CISA nem szolgáltatott azonban olyan bizonyítékot, amely miatt a Bizottság megváltoztatta volna az (524) preambulumbekezdésben leírt következtetését, miszerint a kötött és független értékesítési árak közötti különbség kicsi volt (2 %), ezért ebben az esetben nincsen szó az ágazat saját maga ellen irányuló károkozásáról.
(526)
A CISA ezenfelül vitatta a szerves bevonatú acéltermékek előállítási költségeivel kapcsolatos adatokat, és ezzel összefüggésben a szerves bevonatú acéltermékek kapcsolatban álló feleknek kínált árát is. Állításuk szerint figyelemmel a melegen hengerelt galvanizált tekercsek (a szerves bevonatú acéltermékek gyártása során felhasznált nyersanyag) értékesítési árára, a szerves bevonatú acéltermékek előállítási ára a vizsgálati időszakban nem haladhatta meg a 900 EUR/tonna értéket.
(527)
Először is nem volt egyértelmű, hogy a CISA által említett összköltség milyen mértékben tartalmazta az összes költséget, például az SGA- és a finanszírozási költségeket. Másodszor, a Bizottság a mintába felvett összes uniós gyártó esetében ellenőrizte a szerves bevonatú acéltermékek előállítási költségét, és megbizonyosodott arról, hogy a teljes előállítási költség tartalmazta többek között a nyersanyag, a feldolgozás és a bevonás költségeit, valamint az SGA- és a finanszírozási költségeket is.
(528)
A CISA továbbá azt állította, hogy a kapcsolatban álló feleknek veszteséges áron értékesítik a szerves bevonatú acéltermékeket, ami kárt okoz az uniós gazdasági ágazatnak. Ezt az állítást a teljes előállítási költségnek (978 EUR/tonna) és a kapcsolatban álló feleknek történő értékesítések átlagárának (965 EUR/tonna) összehasonlítására alapozza.
(529)
Noha egy egyszerű matematikai összevetés alapján valóban azt lehetne gondolni, hogy a kapcsolatban álló feleknek történő értékesítés veszteséges volt, ez azon a feltételezésen alapul, hogy az uniós gazdasági ágazat azonos szintű SGA-költségeket és más állandó értékesítési költségeket visel a kötött értékesítés esetében, mint a független értékesítés során. A (493) preambulumbekezdésben leírtak értelmében a kapcsolatban álló feleknek való értékesítés „költség-plusz” alapon történt, ezért az uniós gazdasági ágazat költségei megtérültek ezeken az eladásokon.
6.3.5. GAZDASÁGI VÁLSÁG
(530)
A gazdasági válság és annak az építőipari üzletágra gyakorolt hatása legalábbis részben magyarázza a kereslet csökkenését és az árnyomást a figyelembe vett időszakban. A fent említetteknek megfelelően 2009-ben 25 %-kal csökkent a felhasználás. 2010-től azonban kezdett fellendülni a piac, és 2009-től a vizsgálati időszak végéig a felhasználás 24 %-kal nőtt.
(531)
A kár és az okozati összefüggés elemzése során azonban a Bizottság külön vizsgálta a 2009-es piaci összeomlást és azt követő, 2009-től a vizsgálati időszakig tartó fellendülést. A kár és az okozati összefüggés elemzése egyértelműen megmutatta, hogy a Kínából származó behozatalok teljes mértékben kihasználták a növekvő felhasználást, és emellett folyamatosan alákínáltak az uniós gazdasági ágazat árainak, így annak a lehetőségét, hogy valamennyi szereplő egyenlő eséllyel álljon talpra a visszaesés után, a túlélésért folytatott folyamatos harccá változtatták.
(532)
A végleges nyilvánosságra hozatallal kapcsolatos észrevételek határidejét követően egy érdekelt fél felhívta a figyelmet egy belgiumi létesítmény már bejelentett bezárására, továbbá arra, hogy vis maior nehézségek merültek fel a szokásos termelés, illetve a többi belga létesítményből történő szállítás kapcsán. Az érdekelt fél állítása szerint mindez a szerves bevonatú acéltermékek terén az uniós ellátás biztonságának hiányát jelzi, és indokolja, hogy az importőrök és a felhasználók miért szerezhették be a szerves bevonatú acéltermékeket az Unióból és Kínából.
(533)
Ezeket az érveket elvetették. Tekintve, hogy az Unión belül alacsony a kapacitáskihasználás, az ellátásban esetlegesen mutatkozó problémák nem mérlegelendőek, mivel az uniós gazdasági ágazat megfelelő kapacitással rendelkezik. Ugyanakkor a Belgiumban bezárás alatt álló létesítmény nem gyártott szerves bevonatú acéltermékeket. Az ellátás biztonsága természetesen lényeges, ám ebben az esetben a javasolt vámtételek nem hivatottak a Kínából származó szerves bevonatú acéltermékek ellátását megszüntetni, céljuk mindössze az, hogy megakadályozzák a kínálat uniós piacra történő dömpingelését.
6.3.6. SZERKEZETI KAPACITÁSFELESLEG
(534)
Egyes érdekelt felek azt állították, hogy a főként vertikálisan integrált acélgyártókból álló uniós gazdasági ágazatot ért kárt nem a Kínából származó behozatal okozta, hanem az uniós acélipar szerkezeti problémái, például a kapacitásfelesleg. Azzal is érveltek, hogy az acélipar konszolidációja, amelyre a figyelembe vett időszak előtt került sor, kapacitásfelesleget eredményezett, és az esetlegesen bekövetkezett kár oka a túl sok termelő létesítmény volt.
(535)
A szerves bevonatú acéltermékek gyártása tőkeintenzív, és az ágazatban viszonylag magasak az állandó költségek. Az acélipar konszolidációja, amelyre a figyelembe vett időszak előtt került sor, mindamellett nem eredményezett kapacitásfelesleget. A beépített kapacitás 2009-es kisebb növekedését követően az ágazat kismértékben csökkentette a kapacitását 2010-ben, majd újra a vizsgálati időszakban is. A vizsgálati időszak során a beépített kapacitás alacsonyabb volt az uniós felhasználásnál, és ha az adott időszakban a kereslet ismét elérte volna a 2008. évi szintet és az uniós gazdasági ágazat kihasználhatta volna ezt a keresletnövekedést, a kapacitáskihasználás 74 % körül alakult volna.
(536)
A kapacitásfelesleg negatív hatása csak minimális mértékben tulajdonítható a szerves bevonatú acéltermékek uniós gyártóinak. Először is, a vizsgálat azt mutatta, hogy az uniós gazdasági ágazat nyilvánvalóan tett lépéseket a hatékonyság fenntartása érdekében, mivel a termelékenység 8 %-kal nőtt a teljes ágazat esetében. Másodszor, a gyártóberendezésekbe való folyamatos beruházás és a használatuk terén a más termékek gyártására való felhasználás tekintetében tanúsított rugalmasság segített a méretgazdaságosság elérésében és az állandó költségek csökkentésében. Így azzal együtt, hogy a mintába felvett vállalatok kapacitáskihasználása 18 %-kal csökkent a figyelembe vett időszakban, a gyártás átlagköltsége csak 6 %-kal emelkedett, és ebbe a nyersanyagköltségek növekedése is beletartozik. Nem lehet tehát arra következtetni, hogy a kapacitásfelesleg megszüntetné az okozati összefüggést. Ezt az érvelést ezért a Bizottság elutasította.
6.4. AZ OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉSRE VONATKOZÓ KÖVETKEZTETÉS
(537)
Bizonyítást nyert, hogy a Kínából származó támogatott behozatal volumenében és piaci részesedésében jelentős növekedés történt a figyelembe vett időszakban, főként 2009-től a vizsgálati időszakig. Megállapításra került az is, hogy ezek a behozatalok folyamatosan alákínáltak az uniós gazdasági ágazat árainak az uniós piacon, különösen a vizsgálati időszak alatt.
(538)
Az olcsó, támogatott kínai behozatal volumenében és piaci részesedésében bekövetkezett növekedés egybeesett az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzetében tapasztalható kedvezőtlen változásokkal. A helyzet rosszabbra fordult a vizsgálati időszak alatt, amikor a fellendülő felhasználás ellenére az uniós gazdasági ágazat nem tudta visszaszerezni elveszített piaci részesedését, a nyereségesség és más pénzügyi mutatók - mint például a beruházások megtérülése - a 2010-es szinten stagnáltak, a foglalkoztatottság pedig elérte mélypontját.
(539)
Megvizsgálva azokat az egyéb ismert tényezőket, amelyek okozhatták volna az uniós gazdasági ágazatot ért kárt, kiderült, hogy ezek a tényezők nem szüntetik meg a Kínából származó támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár közötti okozati összefüggést.
(540)
A fenti elemzés alapján - amely egyértelműen elkülönítette az összes ismert tényező uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatásait a támogatott export káros hatásaitól - azt a következtetést vonták le, hogy a Kínából származó támogatott behozatal az alaprendelet 8. cikkének (6) bekezdése értelmében jelentős kárt okozott az uniós gazdasági ágazatnak.
7. AZ UNIÓS ÉRDEK
7.1. ELŐZETES MEGJEGYZÉSEK
(541)
Az intézmények az alaprendelet 31. cikke alapján megvizsgálták, hogy a fenti megállapítások ellenére fennáll-e olyan kényszerítő erejű ok, amely alapján arra a következtetésre lehetne jutni, hogy a kiegyenlítő intézkedések elfogadása nem szolgálná az Unió érdekét. Az uniós érdek elemzése az összes különböző érintett érdek felmérésével történt, beleértve az uniós gazdasági ágazat, az importőrök és az érintett termék felhasználóinak érdekeit.
7.2. AZ UNIÓS GAZDASÁGI ÁGAZAT ÉRDEKE
(542)
A teljes uniós gazdasági ágazatot 22 ismert gyártó alkotja, amelyek a szerves bevonatú acéltermékek uniós termelésének egészét lefedik. A gyártók az Unió különböző tagállamaiban találhatók és közvetlenül több mint 5 400 dolgozót foglalkoztatnak a hasonló termékkel összefüggésben.
(543)
A gyártók egyike sem ellenezte a vizsgálat megindítását. Ahogyan fentebb a makrogazdasági mutatóknál látható, a teljes uniós gazdasági ágazat a helyzete romlását tapasztalhatta, és negatívan érintette a támogatott behozatal.
(544)
Az uniós gazdasági ágazat a Kínából származó támogatott behozatal következtében jelentős kárt szenvedett. A figyelembe vett időszak alatt valamennyi kármutató kedvezőtlen tendenciát mutatott. Különösen az uniós gyártók pénzügyi teljesítményéhez kapcsolódó kármutatók, így a nyereségesség és a beruházások megtérülése volt súlyosan érintett. Intézkedések hiányában nagyon valószínű, hogy tovább romlana az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete.
(545)
A kiegyenlítő vámok kivetése várhatóan helyreállítaná az uniós piacon a tisztességes kereskedelmi feltételeket, és lehetővé tenné az uniós gazdasági ágazat számára, hogy a szerves bevonatú acéltermékek árát hozzáigazítsa a különféle összetevők költségeihez és a piaci feltételekhez. A kiegyenlítő intézkedések elrendelése várhatóan azt is lehetővé tenné az uniós gazdasági ágazat számára, hogy a figyelembe vett időszak alatt elvesztett piaci részesedésének legalább egy részét visszanyerje, ami kedvező hatással lenne nyereségességére és általános pénzügyi helyzetére.
(546)
Intézkedések elrendelése hiányában a piaci részesedés további csökkenése várható, és az uniós gazdasági ágazat nyereségessége visszaesne. Ez közép- és hosszú távon nem lenne fenntartható. Valószínű az is, hogy egyes egyéni gyártóknak be kellene zárniuk a termelő létesítményeiket, mert azok veszteségesek voltak a figyelembe vett időszakban. Tekintettel az elszenvedett veszteségekre és a gyártásban a figyelembe vett időszak elején végrehajtott beruházások magas szintjére, várható, hogy intézkedések elrendelése hiányában a legtöbb uniós gyártó számára nem térülnének meg a beruházások.
(547)
Ennek megfelelően a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy a kiegyenlítő vámok kivetése az uniós gazdasági ágazat érdekét szolgálná.
7.3. A FELHASZNÁLÓK ÉS AZ IMPORTŐRÖK ÉRDEKE
(548)
A fenti (14) preambulumbekezdésben említettek szerint öt importőr jelentkezett, de csak kettő válaszolt a kérdőívre. A panaszban felsorolt körülbelül 100 felhasználó közül 19 jelentkezett és fejezte ki érdeklődését az eljárás iránt. Később tíz vállalat nyújtott be választ a kérdőívre.
(549)
A legaktívabb felhasználók és importőrök közös írásbeli beadványokat készítettek, és számos meghallgatásra került sor a vizsgálat során. Az intézkedések bevezetésével kapcsolatos fő érveik elemzésére az alábbiakban kerül sor.
(550)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően érkeztek észrevételek egyes importőröktől és más érdekelt felektől. Mindamellett ezek az alább felsoroltakon felül nem tartalmaztak új állításokat.
7.3.1. VERSENY AZ UNIÓS PIACON
(551)
A felhasználók és az importőrök azt állították, hogy a szerves bevonatú acéltermékek uniós piaca nem volt kellően versenyképes, és hogy a Kínából származó behozatal szükséges volt ahhoz, hogy erősebb legyen a szerves bevonatú acéltermékeket importáló és felhasználó vállalatok tárgyalási pozíciója. Utaltak továbbá arra, hogy az uniós gazdasági ágazat oligopolisztikus intézkedéseket hozott a piac ellenőrzése érdekében. Az uniós termelők ugyanazokon a piacokon versenyeztek, és gyakran ugyanazon vevők részére vagy egymás építőipari vállalatai számára végeztek értékesítést. Figyelemmel arra, hogy az ártárgyalások nehézségeiről szóló nem hivatalos panaszokon túl nem nyújtottak be bizonyítékokat, és az uniós gyártók panaszt benyújtó öt csoportja mellett az Unióban a szerves bevonatú acéltermékek 11 gyártója folytat tevékenységet, amelyek között vannak nagyon nagyok is, és figyelemmel az egyéb importforrások sokféleségére, ezt az állítást a Bizottság elutasította.
7.3.2. KÍNÁLATHIÁNY
(552)
A felhasználók és importőrök azt is állították, hogy a kínai behozatalokra vonatkozó intézkedések bevezetése a szerves bevonatú acéltermékek hiányát idézné elő az uniós piacon. Figyelemmel azonban a beszerzési források fentebb leírt széles választékára és az uniós gazdasági ágazat szabad termelési kapacitására, nem tekinthető valószínűnek, hogy bekövetkezhet ilyen hiány. Az érvelést ezért a Bizottság elutasítja.
7.3.3. A FELHASZNÁLÓK ÉS IMPORTŐRÖK ÉRDEKEIRE VONATKOZÓ KÖVETKEZTETÉS
(553)
A tíz együttműködő felhasználó a Kínából a vizsgálati időszakban érkezett összes behozatal 7 %-át képviselte. A vizsgálat azt mutatta, hogy mindegyik felhasználó többféle beszerzési forrást tart fenn. A Kínából való beszerzések átlagosan körülbelül 15 %-át tették ki az általuk vásárolt összes szerves bevonatú acélterméknek; megállapítást nyert, hogy a legnagyobb mennyiségeket az uniós gyártóktól szerzik be (73 %), és 12 %-ot importálnak más harmadik országokból. Mivel az érintett termék nagyban szabványosított, a vevők hűségének fontossága meglehetősen viszonylagos, és ami a termék minőségét illeti, mind a felhasználók, mind az importőrök egyszerűen megváltoztathatják a beszerzési forrást.
(554)
A vizsgálat azt mutatta, hogy egy kivételével valamennyi együttműködő felhasználó nyereséges az érintett terméket felhasználó ágazatban, és a vizsgálati időszakban a nyereségességük a vállalattól függően 1 % és 13 % közötti volt. E vállalatok nyereségessége nem függött jelentős mértékben az érintett termék Kínából származó behozatalától.
(555)
A felhasználók által a kérdőívre adott válaszok alapján a Bizottság megbecsülte a javasolt intézkedések valószínű hatását. Így még azt a valószínűtlen, az együttműködő felhasználók számára legkedvezőtlenebb esetet alapul véve is, amelyben az árnövekedést nem lehet áthárítani, és kénytelenek lennének ugyanakkora mennyiségeket importálni Kínából, mint a vizsgálati időszakban, a vám szintjének az előállítási költségükre gyakorolt hatása 1-5 %-os emelkedés lenne, a nyereségességre vonatkozóan pedig 1-2,8 százalékpontos csökkenést jelenthetne a legtöbb behozatalra és körülbelül 4 százalékpontos csökkenést a maradványvám melletti behozatalra vonatkozóan. A valószínűbb forgatókönyv azonban egy ennél jelentősen kisebb hatást tartalmaz. A Kínából származó behozatalok meglehetősen kicsi részét jelentik a felhasználók üzleti tevékenységének, ezért várható, hogy a kiegyenlítő intézkedések miatti költségemelkedést viszonylag könnyen át lehet hárítani. Ezenkívül tekintettel arra, hogy a számos uniós gyártó mellett jelentős alternatív, az intézkedések hatálya alá nem tartozó behozatali források állnak rendelkezésre, pl. India és Dél-Korea, várható, hogy a piaci árak az intézkedések elrendelését követően ezeket a tényezőket is figyelembe veszik.
(556)
A két együttműködő importőr körülbelül 6 %-át képviselte a Kínából származó, a vizsgálati időszakban érkezett behozatalnak, a pontos mennyiség az alaprendelet 29. cikke szerint nem hozható nyilvánosságra. A felhasználókhoz hasonlóan az importőrök is fenntartottak más beszerzési forrásokat Kína mellett. A Bizottság megállapította továbbá, hogy az intézkedések lehetséges, hogy erőteljesebben érintenék az importőrök nyereségességét, mint a felhasználókét, amennyiben fenntartják a vizsgálati időszak során alkalmazott importrendszert. A gyakorlatban azonban az importőrök mint kereskedők általában még rugalmasabbak, mint a felhasználók, és valószínű, hogy elsőként fordulnának az alternatív beszerzési források felé.
(557)
A kínai behozatal felhasználói és importőri oldalon jelentkező előnyének egy része valójában a kínai exportőrök által gyakorolt tisztességtelen árdiszkriminációból ered és az által válik lehetővé, nem pedig egy természetes versenyelőny miatt. Így az uniós piac egyenlő versenyfeltételeinek a támogatott behozatal miatti kereskedelmi torzulások kijavításával történő helyreállítása ténylegesen lehetővé fogja tenni, hogy a szerves bevonatú acéltermékek piacán ismét egészséges, a piacgazdaság által vezérelt dinamika és áralakulás érvényesüljön, ugyanakkor nem hoz hátrányos helyzetbe más szereplőket (felhasználókat, gyártókat, végfelhasználókat), akik nem tudják azonnal élvezni a támogatott behozatal előnyeit.
7.4. AZ UNIÓS ÉRDEKRE VONATKOZÓ KÖVETKEZTETÉS
(558)
A fentiekre való tekintettel a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy - az Unió érdekeit illetően rendelkezésre álló adatok alapján - nem állnak fenn olyan kényszerítő okok, amelyek a Kínából származó érintett termék behozatalára vonatkozó intézkedések elrendelése ellen szólnának.
8. VÉGLEGES KIEGYENLÍTŐ INTÉZKEDÉSEK
8.1. A KÁR MEGSZÜNTETÉSÉHEZ SZÜKSÉGES SZINT
(559)
A támogatással, a támogatásból származó kárral, az okozati összefüggéssel és az uniós érdekkel kapcsolatban levont következtetéseket figyelembe véve kiegyenlítő intézkedéseket kell elrendelni annak megakadályozása érdekében, hogy a támogatott behozatal további kárt okozzon az uniós gazdasági ágazatnak.
(560)
Ezen intézkedések szintjének meghatározása céljából a Bizottság figyelembe vette a megállapított szubvenciókülönbözeteket, valamint az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár megszüntetéséhez szükséges vám összegét.
(561)
A kárt okozó támogatások hatásának megszüntetéséhez szükséges vám összegének kiszámításakor a Bizottság figyelembe vette, hogy az intézkedéseknek lehetővé kell tenniük az uniós gazdasági ágazat számára, hogy az előállítási költségeit fedezni tudja, továbbá hogy olyan adózás előtti nyereségre tegyen szert, amelyet egy ilyenfajta iparág ebben az ágazatban rendes versenyfeltételek mellett, vagyis támogatott behozatal nélkül, a hasonló terméknek az Unióban történő értékesítéséből ésszerűen elérhetne. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a támogatott behozatal hiányában elérhető nyereségnek a 2008. éven kell alapulnia, amikor a kínai behozatal kevésbé volt jelen az uniós piacon. A Bizottság tehát úgy ítéli meg, hogy egy, a forgalom 6,7 %-ával megegyező haszonkulcsot kell annak a megfelelő minimumnak tekinteni, amelynek megszerzésére az uniós gazdasági ágazat a kárt okozó támogatás hiányában számíthatott volna.
(562)
Ennek alapján a Bizottság kiszámította az uniós gazdasági ágazat és a hasonló termék vonatkozásában kárt nem okozó árat. A kárt nem okozó ár kiszámítása úgy történt, hogy a fent említett 6,7 %-os haszonkulcsot hozzáadták az előállítási költségekhez.
(563)
A szükséges áremelést ezután az együttműködő kínai exportáló gyártók behozatali költségekkel és vámokkal megfelelően kiigazított, súlyozott átlagos importárának az uniós gazdasági ágazatnak a vizsgált időszak alatt az uniós piacon alkalmazott, kárt nem okozó árával való összehasonlítása alapján határozták meg. Az összehasonlításból származó különbséget az összehasonlított típusok átlagos CIF-importértékének százalékában fejezték ki.
(564)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az érdekelt felek vitatták az uniós gazdasági ágazat elérendő nyereségének 6,7 %-os értékben történő megállapítását és a 2008. év nyereségesség szempontjából referenciaévként történő figyelembevételét. Azonban az az érvük, miszerint az uniós gazdasági ágazat által 2008-ban termelt nyereséget a pénzügyi válság befolyásolta, ezáltal 2008 kivételes év volt, a jelek szerint arra mutat, hogy a 2008-ban realizált nyereség alacsonyabb volt az ágazat által egy átlagos évben elvártnál. Ezt az érvet elvetették, mivel nem nyújtottak be bizonyítékot arra vonatkozóan, hogy a pénzügyi válság hiányában mekkora lett volna 2008-ban az uniós gazdasági ágazat nyeresége.
(565)
Az érdekelt felek arra is rámutattak, hogy a Kínából származó behozatal volumene 2009-ben, nem pedig 2008-ban volt a legalacsonyabb. Mivel azonban az uniós gazdasági ágazat 2009-ben nem volt nyereséges, a 2009. év nem használható fel az uniós gazdasági ágazat elérendő haszonkulcsának meghatározásához.
(566)
A CISA ezenfelül azt állította, hogy a független vevőknek 2008-ban történt értékesítések nyeresége nem használható elérendő nyereségként, mert abban az évben volt a legnagyobb a kötött és független értékesítések közötti különbség. Ezt az állítást a Bizottság elvetette, mivel ez az árkülönbség nem releváns a független vásárlóknak történő értékesítés nyereségének kiszámítása szempontjából.
(567)
A CISA ezután javasolta, hogy a szerves bevonatú acéltermékek Unión belüli független vásárlóknak történő értékesítésének elérendő nyereségét az ArcelorMittal multinacionális vállalat 2010. és 2011. évi átlag össznyeresége alapján kellene megállapítani. Ezt a javaslatot a Bizottság elvetette, mivel véleménye szerint nem tükrözné megbízhatóan az Unióban támogatott behozatal hiányában a szerves bevonatú acéltermékeken elérhető nyereséget, tekintve, hogy a teljes globális ArcelorMittal csoport nyeresége nyilvánvalóan nem reprezentatív a szerves bevonatú acéltermékek Unióban történő értékesítésének nyeresége tekintetében.
(568)
Egy érdekelt fél vitatta a Bizottság által az alákínálási különbözet kiszámítása során alkalmazott módszertant. Ez azonban azon a téves feltevésen alapult, hogy a Bizottság az alákínálási különbözet kiszámítása során a piaci árból levonta az uniós gazdasági ágazatnak a vizsgálati időszak során elért átlagos nyereségét (2,6 %), így kiszámította a „jövedelmezőségi küszöböt” (az árat, amely esetén a nyereség elmaradna), majd ehhez a „jövedelmezőségi küszöbhöz” hozzáadta az elérendő nyereséget.
(569)
A Bizottság az alákínálási különbözetet úgy számította ki, hogy minden egyes terméktípus előállítási költségéhez hozzáadta az elérendő nyereséget. Az érdekelt fél által felvetett módszertan nem helytálló, mert a 2,6 %-os átlagos nyereséget nem érte el automatikusan az összes adatszolgáltató vállalat az összes modelljének összes eladásán.
(570)
Az egyik érdekelt fél vitatta a Bizottság kárkülönbözettel összefüggő számításait is. Mivel ez a fél nem rendelkezett teljes körű hozzáféréssel a Bizottság által a kárkülönbözet kiszámítása során felhasznált adatokhoz, saját számítást próbált végezni az alumínium-cink bevonatú és a cinkbevonatú hordozóréteg piaci árai közötti különbségek e fél általi értelmezése alapján, amely számításai szerint 50 USD/MT volt. Ennek a nem teljes körű adatok alapján végzett „újraszámításnak” az eredménye alacsonyabb kárkülönbözetet mutatott a Bizottság által kiszámított és nyilvánosságra hozott értéknél.
(571)
Érvelésüket azonban a Bizottság elvetette, mert sem az exportáló gyártóktól, sem az uniós gazdasági ágazattól származó teljes körű adatok elemzése nem erősítette meg az állítólagos árkülönbözet meglétét. Ennélfogva hangsúlyozni kell, hogy az érdekelt fél által használt adatok nem voltak teljes körűek, és nem nyújtottak megbízható alapot a Bizottság kárkülönbözet-számításainak reprodukálásához.
8.2. VÉGLEGES INTÉZKEDÉSEK
(572)
A támogatással, az ebből származó kárral, az okozati összefüggéssel és az uniós érdekkel kapcsolatban fent levont következtetéseket figyelembe véve és az alaprendelet 15. cikkének (1) bekezdésével összhangban a szerves bevonatú acéltermékek Kínából származó behozatalára végleges kiegyenlítő vámot kell kivetni, a támogatás és kárkülönbözet szintje közül az alacsonyabbat figyelembe véve - a kisebb vámtétel szabályával összhangban. Ebben az esetben a vámtételt ennek megfelelően a megállapított szubvenciókülönbözet szintjén kell meghatározni. A fentiek alapján az ilyen vámtételeket a következő mértékek szerint kell megállapítani:
A vállalat neve
Szubvenciókülönbözet (%)
Kárkülönbözet (%)
Kiegyenlítő vám (%)
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
55,8
29,7
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
29,7
23,8
Union Steel China
26,8
13,7
13,7
Egyéb együttműködő vállalatok
26,8
43,0
26,8
Maradványvám
44,7
58,3
44,7
(573)
Az e rendeletben előírt, az egyes vállalatokra alkalmazandó kiegyenlítő vámtételeket a Bizottság e vizsgálat megállapításai alapján határozta meg. Így ezek az értékek a vizsgálat során a vállalatokkal kapcsolatban feltárt helyzetet tükrözik. Ezeket a vámtételeket (ellentétben a „minden más vállalatra” alkalmazandó országos vámmal) kizárólag az érintett országból származó és az említett vállalatok mint egyedi jogi személyek által előállított termékek behozatalaira kell alkalmazni. Az 1. cikkben névvel és címmel nem említett vállalatok - beleértve a névvel és címmel felsorolt vállalatokkal kapcsolatban álló vállalatokat - által előállított importált termékekre nem vonatkozhatnak ezek a vámtételek; ezekre a termékekre a „minden más vállalatra” vonatkozó vámtételeket kell alkalmazni.
(574)
A vállalatspecifikus kiegyenlítő vámtételek alkalmazására irányuló kérelmeket (például a jogalany nevében bekövetkezett változást, illetve új gyártási vagy értékesítési egységek létrehozását követően) a Bizottsághoz (104) kell benyújtani, és mellékelni kell hozzá minden vonatkozó információt, különös tekintettel a vállalatnak a gyártáshoz, a belföldi értékesítéshez és az exportértékesítésekhez kapcsolódó olyan tevékenységeiben bekövetkezett változásokra, amelyek például névváltozással vagy a gyártási és értékesítési egységekben bekövetkezett változással függenek össze. Adott esetben a rendeletet ennek megfelelően módosítják az egyedi vámtételekben részesülő vállalatok listájának aktualizálásával.
(575)
A kiegyenlítő vám megfelelő érvényesítésének biztosítása érdekében a maradványvámszintet az együtt nem működő exportáló gyártók mellett azokra a gyártókra is alkalmazni kell, amelyek a vizsgálati időszak alatt egyáltalán nem exportáltak az Unióba,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Végleges kiegyenlítő vámot kell kivetni a Kínai Népköztársaságból származó, jelenleg az ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00 és ex 7226 99 70 KN-kódok alá tartozó (TARIC-kódok: 7210708011, 7210708091, 7212408001, 7212408021, 7212408091, 7225990011, 7225990091, 7226997011 és 7226997091) egyes szerves bevonatú, a következő jellemzőkkel rendelkező acéltermékek behozatalára: síkhengerelt termékek ötvözött vagy ötvözetlen acélból (kivéve a rozsdamentes acélt), legalább az egyik oldalon festve, lakkozva vagy műanyaggal bevonva, az olyan, úgynevezett „szendvicspanelek” kivételével, amelyeket épületekben alkalmaznak, és két külső fémlemezből állnak, köztük stabilizáló magként szigetelőanyaggal, és kivéve azon termékeket, amelyek végső bevonata cinkpor tartalmú (olyan, cinkben gazdag festék, amely legalább 70 tömegszázalék cinket tartalmaz), és kivéve azon termékeket, amelyek hordozórétege króm vagy ón anyagú fémbevonattal rendelkezik.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott, és az alább felsorolt vállalatok által gyártott termékek vámfizetés előtti, nettó, uniós határparitáson megállapított árára alkalmazandó végleges kiegyenlítő vámtételek a következők:
Vállalat
Vám (%)
Kiegészítő TARIC-kód
Union Steel China
13,7
B311
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
B312
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
B313
Angang Steel Company Ltd.
26,8
B314
Baoutou City Jialong Metal Works Co., Ltd.
26,8
B317
Changshu Everbright Material Technology Co., Ltd.
26,8
B318
Changzhou Changsong Metal Composite Material Co., Ltd.
26,8
B319
Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd.
26,8
B321
Jigang Group Co., Ltd.
26,8
B324
Maanshan Iron & Steel Company Limited
26,8
B325
Qingdao Hangang Color Coated Sheet Co., Ltd.
26,8
B326
Shandong Guanzhou Co., Ltd.
26,8
B327
Shenzen Sino Master Steel Sheet Co.,.Ltd.
26,8
B328
Tangshan Iron & Steel Group Co., Ltd.
26,8
B329
Tianjin Xinyu Color Plate Co., Ltd.
26,8
B330
Wuhan Iron and Steel Company Limited
26,8
B331
Zhejiang Tiannu Color Steel Co., Ltd.
26,8
B334
Minden más vállalat
44,7
B999
(3) Eltérő rendelkezés hiányában a vámtételekre vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. március 11-én.