РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 16 октомври 2014 година
за определяне на правилата за изпълнение на Решение № 1313/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета относно Механизъм за гражданска защита на Съюза и за отмяна на решения 2004/277/ЕО, Евратом и 2007/606/ЕО, Евратом на Комисията
(нотифицирано под номер С(2014) 7489)
(текст от значение за ЕИП)
(2014/762/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение № 1313/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно Механизъм за гражданска защита на Съюза (1), и по-специално член 32, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
Общата цел на Механизма за гражданска защита на Съюза („Механизма на Съюза“) е да подсили сътрудничеството между Съюза и държавите членки и да улесни координацията в областта на гражданската защита с оглед подобряване на ефективността на системите за превенция, готовност и реагиране при природни и причинени от човека бедствия.
(2)
Тъй като във всеки един момент може да настъпи бедствие, Координационният център за реагиране при извънредни ситуации (ERCC), създаден съгласно член 7 от Решение № 1313/2013/ЕС, следва да поддържа тесен контакт с точките за контакт на държавите членки по всяко време.
(3)
Общата система за комуникация и информация при извънредни ситуации (CECIS) представлява важен елемент от Механизма на Съюза, защото следва да гарантира автентичността, интегритета и поверителността на информацията, която се обменя между държавите членки при обичайни условия и в извънредни ситуации. Следва да бъде създадена отделна версия на CECIS, която осигурява достъп до секретариатите на регионалните морски конвенции и трети държави, които споделят регионално море със Съюза, с оглед на специфичните характеристики на реагирането при замърсяване на морската среда.
(4)
За да се гарантира оперативна ефективност, следва да се определят минимални изисквания за модулите, другите способности за реагиране и експертите, определени съгласно член 9, параграф 1 от Решение № 1313/2013/ЕС, както и за техните оперативни изисквания, функциониране и оперативна съвместимост, както е предвидено в член 9, параграф 2 от Решение № 1313/2013/ЕС. По-специално модулите следва да бъдат в състояние да работят самостоятелно през определен период от време, да се разполагат бързо и да бъдат оперативно съвместими. Необходими са мерки на равнище ЕС и държави членки с оглед повишаване на оперативната съвместимост на модулите.
(5)
Следва да се установят и редовно да се актуализират цели по отношение на способностите за Европейския капацитет за реагиране при извънредни ситуации (EERC), за да се осигури достатъчен брой от всички необходими видове модули, други способности за реагиране и експерти, които да бъдат на разположение за използване съгласно Механизма на Съюза. Следва да се установят и редовно да се актуализират изисквания за качество и оперативна съвместимост, за да се гарантира единно минимално равнище на качество и оперативна съвместимост на всички способности, включени в EERC.
(6)
Следва да бъде установена процедура за сертифициране и регистриране, включваща елементи на самостоятелна оценка, за да се гарантира, че способностите, включени в доброволното обединяване, отговарят на всички необходими изисквания и при необходимост за тях може да се използва ограничено съфинансиране от Съюза за „разходи за адаптирането“. Освен това тази процедура за сертифициране и регистриране следва да гарантира адекватен географски баланс на способностите в съответствие с местоположението на рисковете и при нея да се отчита участието на всички заинтересовани държави членки.
(7)
Установяването на потенциални пропуски в способностите за реагиране в рамките на EERC следва да позволи на Комисията и държавите членки да определят заедно къде няма на разположение подходящи способности, включени или не в рамките на доброволното обединяване. Държавите членки, които отстраняват пропуските поотделно или чрез консорциуми, следва да могат да се възползват от ограничено съфинансиране от Съюза, при условие че това е разходоефективно и се потвърждава от оценки на риска.
(8)
За да се развие функционирането на EERC, ограничени средства за съфинансиране от Съюза чрез рамкови договори, рамкови споразумения за партньорство или други сходни договорености следва да подпомогнат достъпа на държавите членки до допълнителни способности за преодоляване на временни недостатъци при извънредни бедствия, т.е. бедствия с характер и величина, които не могат да се очакват с основание и за които не могат да бъдат подготвени. Тези способности следва да бъдат включени в доброволното обединяване за разгръщане съгласно Механизма на Съюза.
(9)
Програмата за обучение на Механизма на Съюза продължава да представлява важен елемент за готовността на персонала, отговарящ за гражданската защита и управлението на бедствия, разположен съгласно Механизма на Съюза. В съответствие с обхвата, определен в член 13, параграф 1 от Решение № 1313/2013/ЕС, тя следва да включва етапите на превенция, готовност и реагиране.
(10)
Програмата за учения на Механизма на Съюза следва да продължи да изпълнява своята важна роля за практическата готовност за разполагане чрез включване на Механизма на Съюза и споделяне на поуките, извлечени от действията в областта на гражданската защита, проведени по линия на Механизма на Съюза. Програмата за учения следва да се ръководи от стратегическа рамка, в която се определят целите и ролите на ученията по линия на Механизма на Съюза, както и от конкретни приоритети, включени в годишните работни програми.
(11)
Следва да бъде установен систематичен, целенасочен и съгласуван подход за събиране, анализ, разпространение и прилагане на извлечените поуки, като се обхване цялостният цикъл на управление при бедствия.
(12)
В рамките на Механизма на Съюза е важно да се установят ясни оперативни процедури за реагиране на бедствия съгласно Механизма, за да се гарантира ефективна помощ в случай на бедствия, включително за съответните международни организации, определени съгласно член 16, параграф 1 от Решение № 1313/2013/ЕС.
(13)
За да се създадат условия за максимална ефективност и ефикасност на Механизма на Съюза, всяка поискана и предложена помощ следва да бъде възможно най-конкретна и да включва цялата необходима информация.
(14)
За да се гарантира ефективна координация на помощта, ERCC следва да сподели своята оценка на критичните нужди и своите препоръки за разполагане на способности от доброволното обединяване с всички държави членки и да разработи подходящи планове за разполагане за всяко искане за помощ. Подборът на способностите от доброволното обединяване следва да се основава на конкретни и обективни критерии, като отдаването на приоритет следва да се оцени в контекста на настоящите оперативни нужди.
(15)
За да се подобри, когато е целесъобразно, времето за реагиране по линия на Механизма на Съюза, държавите членки следва да сключат необходимите предварителни договорености за разполагането на техните способности, регистрирани в доброволното обединяване.
(16)
Наличието на технически експерти, експерти за оценка и експерти за координация, включително ръководители на екипи, представлява важен елемент на Механизма на Съюза. Следва да бъдат определени задачите и функциите на експертите, както и процедурата за тяхното разполагане.
(17)
В член 23 от Решение № 1313/2013/ЕС се определят специални разпоредби за осигуряване на подкрепа за транспорта в случай на бедствие, за да се улесни бързото и ефективно реагиране с помощта на Механизма на Съюза. Трябва да се установят правила и процедури за исканията, които държавите членки отправят за получаване на финансова помощ от Съюза, представляваща подкрепа за транспорта за засегнатата държава, както и за обработването на тези искания от страна на Комисията.
(18)
За целите на прозрачността, съгласуваността и ефективността е необходимо да се установи каква информация следва да се предоставя в исканията за подкрепа за транспорта и свързаните с тях отговори от държавите членки и Комисията.
(19)
В случай че може да бъде предоставена финансова помощ от Съюза в съответствие с Решение № 1313/2013/ЕС, държавите членки следва да могат да избират дали да поискат безвъзмездни средства или транспортна услуга.
(20)
Следва да се отменят решения 2004/277/ЕО, Евратом (2) и 2007/606/ЕО, Евратом (3) на Комисията.
(21)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са съгласувани със становището на Комитета за гражданска защита,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
В настоящото решение се определят подробни правила за прилагането на Решение № 1313/2013/ЕС, що се отнася до:
а)
взаимодействието между Координационния център за реагиране при извънредни ситуации (ERCC) и точките за контакт на държавите членки;
б)
компонентите на Общата система за комуникация и информация при извънредни ситуации (CECIS), както и организацията на споделянето на информация чрез CECIS;
в)
определянето на модулите, другите способности за реагиране и експертите, както и оперативните изисквания за функционирането и оперативната съвместимост на модулите, включително техните задачи, способности, основни компоненти, самостоятелност и изпращане;
г)
целите по отношение на способностите, изискванията за качеството и оперативната съвместимост, както и процедурата за сертифициране и регистриране, необходими за функционирането на EERC, включително финансовите договорености;
д)
откриване и отстраняване на пропуски в EERC;
е)
организацията на програмата за обучение, рамката за ученията и програмата за отчитане на извлечените поуки;
ж)
оперативните процедури за реакция при бедствия в рамките на Съюза и извън него, включително идентифицирането на съответните международни организации;
з)
процедурата за изпращане на експертните екипи;
и)
организацията на подпомагането за превоза на помощта.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
1)
„страна заявител на помощта“ означава държава членка или трета държава, засегната от бедствие или непосредствена заплаха от бедствие или очакваща да бъде засегната от непосредствена заплаха от бедствие, както и Организацията на обединените нации и нейните агенции, както и другите съответни международни организации, както е посочено в приложение VII;
2)
„помощ в областта на гражданската защита“ означава екипи, експерти или модули, предвидени за гражданска защита, заедно с тяхното оборудване, както и помощни материали или доставки, необходими за ограничаване на непосредствените последствия от бедствието;
3)
„буферни способности“ означава способности за реагиране при бедствия, наличието на и бързия достъп до които се съфинансират съгласно член 21, параграф 2, буква г) от Решение № 1313/2013/ЕС;
4)
„спасителни екипи“ означава човешките и материални ресурси, включително модулите, определени от една или повече държави членки за операции в областта на гражданската защита;
5)
„екип за техническа помощ и подкрепа“ означава човешките и материални ресурси, определени от една или повече държави членки за изпълнение на помощни задачи, както е посочено в приложение II.
ГЛАВА 2
КООРДИНАЦИОНЕН ЦЕНТЪР ЗА РЕАГИРАНЕ ПРИ ИЗВЪНРЕДНИ СИТУАЦИИ (ERCC)
Член 3
Взаимодействие на ERCC с точките на контакт на държавите членки
1. Всяка държава членка определя национална точка за контакт за ERCC, която е на разположение 24 часа дневно, седем дни седмично. Определянето се извършва, чрез използване на формуляра образец за държавите, посочен в приложение I.
2. ERCC поддържа тесен контакт с точките за контакт на държавите членки с цел изпълнение на обичайните си задължения и за извършване на операции за реагиране при бедствия, както е предвидено в настоящото решение и в Решение № 1313/2013/ЕС.
ГЛАВА 3
ОБЩА СИСТЕМА ЗА КОМУНИКАЦИЯ И ИНФОРМАЦИЯ ПРИ ИЗВЪНРЕДНИ СИТУАЦИИ (CECIS)
Член 4
Слоеве на CECIS
CECIS включва следните три компонента:
а)
мрежови слой, който свързва компетентните органи и точките за контакт в държавите членки и ERCC;
б)
приложен слой, който обхваща базите данни и други информационни системи, необходими за функционирането на Механизма на Съюза, и по-специално тези, които са необходими за:
i)
съобщаване на известия;
ii)
гарантиране на комуникациите и споделянето на информация между ERCC, компетентните органи и точките за контакт;
iii)
разпространение на извлечените поуки от операциите;
в)
елемент за сигурност, който обхваща съвкупността от необходимите системи, правила и процедури, за да се гарантира автентичността, интегритета и поверителността на данните, съхранявани във и обменяни чрез CECIS.
Член 5
Информационна сигурност
1. В рамките на CECIS може да се борави с документи, бази данни и информационни системи по сигурен начин посредством мрежата за защитени трансевропейски телематични услуги между администрациите (sTESTA) или съпоставима мрежа.
2. Документи и информация с ниво на класификация за сигурност „ПОВЕРИТЕЛНА ИНФОРМАЦИЯ НА ЕС“ или по-високо се предават в съответствие със специални договорености между автора и получателя/получателите, както е посочено в Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията (4).
Член 6
Информация и актуализация
1. Държавите членки представят на Комисията съответната информация, като използват формуляра образец за държавите, посочен в приложение I.
2. Държавите членки предоставят информация относно точките за контакт и при необходимост други служби, които следва да предприемат действия при природни, технологични и радиационни или екологични бедствия, включително замърсяване на морската среда.
3. Държавите членки незабавно уведомяват Комисията за всички промени в информацията, посочена в параграфи 1 и 2.
4. Базата данни CECIS съдържа специален раздел с информация относно регистрацията и наличността на способности за реагиране в EERC. Комисията гарантира постоянен достъп за националните точки за контакт в областта на гражданската защита.
5. Държавите членки гарантират, че специалният раздел в базата данни CECIS винаги е актуален по отношение на наличността и всички необходими фактически данни относно съответните характеристики на всички регистрирани способности за реагиране в EERC.
6. По целесъобразност държавите членки могат да осигурят на други подходящи национални органи достъп до CECIS, позволяващ само четене.
Член 7
Потребителска група на CECIS
Потребителска група, съставена от посочени от държавите членки представители, подпомага Комисията при валидирането, изпитването и допълнителното развитие на CECIS.
Член 8
Прилагане и допълнително развитие
1. Комисията управлява и доразвива CECIS, като отчита нуждите и изискванията на държавите членки.
2. Държавите членки изграждат подходяща ИТ среда за CECIS на своята територия в съответствие с поетите ангажименти, като използват формуляра образец за държавите, посочен в приложение I.
Член 9
CECIS за замърсяване на морската среда
1. Комисията гарантира създаването на специализирано приложение на CECIS за замърсяване на морската среда, до което държавите членки и Европейската агенция по морска безопасност могат да осъществят достъп в интернет и което отразява специфичните характеристики на реагирането при морски инциденти.
2. Приложението е достъпно в интернет и за трети държави, които споделят регионално море със Съюза. В отделни случаи може да се предоставя достъп и на секретариатите на регионалните морски конвенции.
ГЛАВА 4
МОДУЛИ, ЕКИПИ ЗА ТЕХНИЧЕСКА ПОМОЩ И ПОДКРЕПА, ДРУГИ СПОСОБНОСТИ ЗА РЕАГИРАНЕ И ЕКСПЕРТИ
Член 10
Регистриране на модули, екипи за техническа помощ и подкрепа, други способности за реагиране и експерти
1. Държавите членки регистрират своите модули, екипи за техническа помощ и подкрепа, други способности за реагиране и експерти, определени в съответствие с член 9, параграф 6 от Решение № 1313/2013/ЕС, в базата данни CECIS.
2. Модулите, екипите за техническа помощ и подкрепа, другите способности за реагиране и експертите, предварително определени за EERC, се регистрират в специален раздел на базата данни CECIS.
3. При необходимост информацията, посочена в параграфи 1 и 2, се актуализира.
Член 11
Състав на модулите, екипите за техническа помощ и подкрепа, другите способности за реагиране и експертите
1. Модулите и екипите за техническа помощ и подкрепа могат да бъдат съставени от ресурси, осигурени от една или повече държави членки.
2. Когато даден модул или екип за техническа помощ и подкрепа се състои от повече от един компонент, разполагането на този модул или екип за техническа помощ и подкрепа при операция може да бъде ограничено до компонентите, които са необходими за тази операция.
Член 12
Самостоятелност на модулите
1. Следните елементи на самостоятелност се прилагат по отношение на всеки модул, както е посочено в приложение II:
а)
подходящ подслон за преобладаващия тип време;
б)
захранване с електроенергия и осветление, покриващо потреблението на базата на операцията и на оборудването, необходимо за изпълнение на мисията;
в)
санитарни и хигиенни съоръжения, предназначени за персонала на модула;
г)
наличност на храна и вода за персонала на модула;
д)
медицински или парамедицински персонал, съоръжения и доставки за персонала на модула;
е)
съхранение и поддръжка на оборудването на модула;
ж)
оборудване за комуникация със съответните партньори, особени тези, които отговарят за координацията на място;
з)
местен транспорт;
и)
логистика, оборудване и персонал, които дават възможност за сформиране на база на операциите и започване на мисията без излишно забавяне след пристигането на място.
2. Изпълнението на изискванията за самостоятелност се гарантира от предлагащата държава членка чрез някой от следните елементи:
а)
включване в модула на необходимия персонал, оборудване и консумативи;
б)
постигане на необходимите договорености на мястото на операцията;
в)
извършване на необходимата предварителна подготовка за съчетаване на несамостоятелен екип за намеса с екип за осигуряване на техническа помощ и подкрепа с оглед постигане на съответствие с изискванията, посочени в член 13, преди регистрирането на въпросния модул в съответствие с член 10, параграф 1.
3. Периодът, за който трябва да се гарантира самостоятелност при започването на мисията, не може да бъде по-кратък от някой от следните периоди:
а)
96 часа;
б)
периодите, определени в приложение II.
Член 13
Изисквания за модулите и екипите за техническа помощ и подкрепа
1. Модулите отговарят на общите изисквания, определени в приложение II.
2. Екипите за техническа помощ и подкрепа отговарят на общите изисквания, определени в приложение II.
3. Общите изисквания, определени в приложение II, подлежат на периодичен преглед.
4. Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че:
а)
модулите могат да работят с други модули;
б)
екипите за техническа помощ и подкрепа могат да работят с други екипи за техническа помощ и подкрепа и със съответните участници на място;
в)
компонентите на модулите могат да работят заедно като един модул;
г)
компонентите на екипите за техническа помощ и подкрепа могат да работят заедно като един екип за техническа помощ и подкрепа;
д)
когато модулите за гражданска защита и екипите за техническа помощ и подкрепа се разполагат извън ЕС, те са в състояние да работят с международни способности за реагиране при бедствия, които подпомагат засегнатата държава;
е)
ръководителите, техните заместници и служителите за свръзка на модулите и екипите за техническа помощ и подкрепа участват в подходящи курсове за обучение и учения, организирани от Комисията, както е определено в членове 26-32.
ГЛАВА 5
РАЗВИТИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИ КАПАЦИТЕТ ЗА РЕАГИРАНЕ ПРИ ИЗВЪНРЕДНИ СИТУАЦИИ (EERC) ПОД ФОРМАТА НА ДОБРОВОЛНО ОБЕДИНЯВАНЕ
Член 14
Цели по отношение на способностите
1. Целите по отношение на способностите в рамките на EERC са определени в приложение III.
2. Комисията в сътрудничество с държавите членки оценява адекватността на целите по отношение на способностите поне на всеки две години и при необходимост ги преразглежда въз основа на установените рискове в националните оценки на риска или други подходящи национални или международни източници на информация.
3. Държавите членки представят на Комисията съответната информация относно рисковете, която е необходима за оценката на целите по отношение на способностите.
Член 15
Изисквания за качество и оперативна съвместимост
1. Изискванията за качество и оперативна съвместимост, посочени в приложение IV, се прилагат по отношение на модулите, екипите за техническа помощ и подкрепа, другите способности за реагиране и експертите в рамките на EERC.
2. Комисията в сътрудничество с държавите членки оценява адекватността на изискванията за качество и оперативна съвместимост поне на всеки две години и при необходимост ги преразглежда. Изискванията за качество се основават на установени международни стандарти, когато съществуват такива.
Член 16
Процедура за сертифициране и регистриране
1. Процедурите за сертифициране и регистриране, посочени в параграфи 2-8, се прилагат по отношение на модулите, екипите за техническа помощ и подкрепа, другите способности за реагиране и експертите в рамките на EERC.
2. Сертифицирането и регистрирането са обвързани със спазване на изискванията за качество, определени в приложение IV, с изключение на буферните способности, по отношение на които се прилага член 25, параграф 3.
3. Държавите членки, които предлагат конкретен модул, екип за техническа помощ и подкрепа, друга способност за реагиране или експерт за включване в EERC, предоставят информацията, посочена в приложение V.
4. Комисията оценява дали въпросният модул, екип за техническа помощ и подкрепа, друга способност за реагиране или експерт може да бъде разгледан с оглед включване в EERC и незабавно съобщава своите заключения на съответната държава членка. В своята оценка Комисията оценява по-специално дали са изпълнени изискванията за качество, целите по отношение на способностите, пълнотата на предоставената информация, географската близост и участието на всички държави членки, както и други съответни фактори, които определя предварително и които са приложими към всички съпоставими модули, екипи за техническа помощ и подкрепа, други способности за реагиране или експерти.
5. Ако въпросният модул, екип за техническа помощ и подкрепа, друга способност за реагиране или експерт може да бъде разгледан с оглед включване в EERC, Комисията предприема процедурата за сертифициране на същия въз основа на предоставената информация и всякаква допълнителна информация, която Комисията може да поиска от органа на съответната държава членка. В случай че въз основа на наличната информация Комисията счете, че изискванията за качество и оперативна съвместимост са изпълнени, тя може да регистрира модула, екипа за техническа помощ и подкрепа, другата способност за реагиране или експерта в доброволното обединяване.
6. Комисията съобщава писмено на органа на съответната държава членка своята оценка относно необходимото обучение, учения и/или работни срещи и други съответни условия за сертифициране и регистриране.
7. Ако са изпълнени всички условия за сертифициране, Комисията обявява съответния модул, екип за техническа помощ и подкрепа, друга способност за реагиране или експерт за сертифициран за EERC и съобщава това на държавата членка.
8. Сертифицирането на модул, екип за техническа помощ и подкрепа, друга способност за реагиране или експерт следва да подлежи на повторна оценка най-късно след три години, ако активът бъде представен за повторно регистриране в EERC.
9. Комисията в сътрудничество с държавите членки оценява адекватността на процедурата за сертифициране и регистриране поне на всеки две години и при необходимост я преразглежда.
Член 17
Финансови договорености за разходи за адаптиране
1. Държавите членки могат да поискат безвъзмездни средства за финансиране на разходите за адаптиране поотделно за всеки модул, екип за техническа помощ и подкрепа или друга способност за реагиране, без да е необходимо Комисията да публикува покана за представяне на предложения. Разходите за адаптиране обхващат разходните елементи, посочени в член 21, параграф 2, буква в) от Решение № 1313/2013/ЕС.
2. За обосновка на своите искания държавите членки представят на Комисията планове за изпълнение за разходите за адаптиране, включително прогнозни разходи и график.
3. Комисията оценява и, когато съответните изисквания са спазени, одобрява плановете за изпълнение, посочени в параграф 2, като посочва кои от съответните разходи са допустими като разходи за адаптиране.
4. След оценяване на искането Комисията взема решение дали да предостави безвъзмездните средства.
5. Държавите членки съобщават на Комисията подробности относно направените разноски във връзка с разходите за адаптиране.
ГЛАВА 6
ОТСТРАНЯВАНЕ НА ПРОПУСКИТЕ В СПОСОБНОСТИТЕ ЗА РЕАГИРАНЕ
Член 18
Мониторинг на напредъка към постигане на целите по отношение на способностите
Комисията в сътрудничество с държавите членки осъществява постоянен мониторинг на напредъка към постигане на целите по отношение на способностите, като взема под внимание определените съгласно член 20 способности и редовно информира държавите членки относно своята оценка на постигнатия напредък. Комисията съобщава на държавите членки необходимите подробности относно всички оставащи пропуски в способностите за реагиране.
Член 19
Процедура за установяване на пропуски в способностите за реагиране
1. Като част от мониторинга на напредъка към постигане на целите по отношение на способностите Комисията в сътрудничество с държавите членки оценява разликата между регистрираните способности на държавите членки в EERC и целите по отношение на способностите, определени в приложение III.
2. Комисията и държавите членки считат за способности, определени за EERC, само онези способности, които са били регистрирани като предоставени на разположение от държавите членки на EERC в съответствие с член 16.
Член 20
Процедура за установяване на способности за реагиране извън EERC
1. Когато Комисията заедно с държавите членки установи потенциално значими пропуски в способностите за реагиране в съответствие с член 19 от настоящото решение, тя и държавите членки проучват дали са налице необходими способности извън EERC в съответствие с член 12, параграф 2 от Решение № 1313/2013/ЕС.
2. Комисията счита за налични извън EERC само следните способности:
а)
способности, регистрирани в CECIS;
б)
буферни способности; или
в)
способности, които не са обхванати от букви а) и б), но могат да бъдат предоставени на разположение на държавата членка или държавите членки в необходимото количество, на необходимото място, в рамките на необходимия срок и за необходимото време.
3. С цел да се определят способностите, посочени в параграф 2, буква в), Комисията отправя искане към националните точки за контакт, в което определя подробностите във връзка с оценяването на потенциално значими пропуски в способностите за реагиране и приканва държавите членки да предоставят информация за всички способности, които са налице извън EERC, както е посочено в параграф 2, буква в).
4. В искането Комисията посочва краен срок за отговор до 60 календарни дни, чиято точна продължителност зависи от очакваната сложност във връзка с оценяването на способностите, посочени в параграф 2, от страна на държавите членки.
5. В определения срок държавите членки съобщават писмено на Комисията подробностите относно всички способности, посочени в параграф 2.
6. Когато дадена държава членка не отговори писмено в рамките на определения срок, Комисията приема, че за целите на тази оценка в държавата членка не са налице способностите, посочени в параграф 2.
7. Въз основа на информацията, получена от държавите членки, и като взема предвид само посочените в параграф 2 способности, Комисията оценява дали тези способности отстраняват пропуските в способностите за реагиране, установени съгласно член 19 от настоящото решение. Комисията счита пропуските в способностите за реагиране за отстранени само когато общият брой на способностите в рамките на EERC и способностите, посочени в параграф 2, отговаря на или надхвърля целите по отношение на способностите, определени в приложение III.
Член 21
Процедура за отстраняване на пропуски в способностите за реагиране
1. Когато Комисията заедно с държавите членки установи потенциално значими пропуски в способностите за реагиране съгласно член 19, които не могат да бъдат отстранени в съответствие с член 20, тя уведомява писмено държавите членки, като посочва подробности относно считаните от нея за стратегически пропуски в способностите за реагиране.
2. Комисията приканва писмено държавите членки да отстранят стратегическите пропуски в способностите за реагиране в съответствие с член 12, параграф 3 от Решение № 1313/2013/ЕС.
3. Държавите членки съобщават на Комисията дали, кога и как възнамеряват да отстранят стратегическите пропуски в способностите за реагиране поотделно или в сътрудничество с други държави членки.
Член 22
Подкрепа от Комисията при отстраняване на пропуски в способностите за реагиране
1. Когато е необходимо финансиране от Съюза за отстраняване на пропуски в способностите за реагиране в съответствие с член 12, параграф 3 и член 21, параграф 1, буква й) от Решение № 1313/2013/ЕС, Комисията публикува покана за представяне на предложения за подкрепа на държавите членки.
2. Когато отговарят на поканата за представяне на предложения, държавите членки спазват член 21, параграф 1, буква й), подточки iii) и iv) от Решение № 1313/2013/ЕС.
3. Държавите членки посочват inter alia процента на необходимото съфинансиране от Съюза.
Член 23
Допустими разходи за подкрепа с цел отстраняване на пропуски в способностите за реагиране
1. Допустими са всички разходи за оборудването, услугите или човешките ресурси, необходими за първоначално изграждане на способностите за реагиране.
2. Не са допустими текущи разходи по поддръжката или функционирането.
ГЛАВА 7
ПРЕОДОЛЯВАНЕ НА ВРЕМЕННИ НЕДОСТАТЪЦИ ПРИ ИЗВЪНРЕДНИ БЕДСТВИЯ
Член 24
Финансови договорености
1. В годишната работна програма Комисията посочва необходимите видове и брой на буферните способности като цяло, като взема предвид възможността за някои извънредни видове бедствия в държавите членки, както и за извънреден интензитет или други фактори, които могат да направят дадено бедствие извънредно, например ако съвпадне с друго бедствие, както и потенциала за временни недостатъци в такива случаи.
2. Комисията редовно предприема необходимите финансови процедури за покриване на разходите, посочени в член 21, параграф 2, буква г) от Решение № 1313/2013/ЕС, за да гарантира бърз достъп до буферните способности, определени в годишната работна програма.
3. Съфинансираните от Комисията буферни способности допълват съществуващите способности за реагиране, с които държавите членки разполагат като част от своята национална готовност, и не заменят съществуващи способности за реагиране.
Член 25
Условия за финансово участие на Съюза
1. Финансовото участие на Съюза е обвързано с условието държавите членки да приемат да участват във финансовите процедури, предвидени в член 24, параграф 2 от условията, описани в параграфи 2-9. Комисията може да определи допълнителни условия във финансовите процедури.
2. Държавите членки осигуряват буферни способности като част от доброволното обединяване.
3. Буферните способности отговарят на необходимите изисквания за качество и сертифициране, посочени във финансовите процедури, предвидени в член 24, параграф 2.
4. Буферните способности се регистрират в доброволното обединяване за целия период, определен в съответните рамкови договори, рамкови споразумения за партньорство или сходни договорености. Всички условия и ограничения, наложени от държавата или държавите членки, които регистрират способностите, са надлежно обосновани от оперативните изисквания.
5. Буферните способности не са допустими за финансовата подкрепа, посочена в член 17.
6. Комисията незабавно информира всички държави членки чрез CECIS за буферните способности, регистрирани в доброволното обединяване.
7. Буферните способности, регистрирани в доброволното обединяване, са налични за разгръщане по линия на Механизма на Съюза съгласно същите общи условия като останалите способности, регистрирани в доброволното обединяване, в съответствие с член 11 от Решение № 1313/2013/ЕС.
8. След отправяне на искане за помощ чрез ERCC разгръщането на буферните способности, регистрирани в доброволното обединяване, се извършва в съответствие с оперативните процедури за реагиране при бедствия, описани в глава 11.
9. Буферните способности, регистрирани в доброволното обединяване, са достъпни за национално използване в държавите членки, които са съфинансирали наличието на способностите. Преди използването им на собствена територия тези държави членки се консултират с ERCC, за да се уверят, че:
i)
не е налице едновременно бедствие или непосредствена заплаха от извънредно бедствие, което може да доведе до искане за разгръщане на буферната способност;
ii)
използването им на собствена територия не затруднява неоснователно бързия достъп на други държави членки, в случай че настъпят нови извънредни бедствия.
ГЛАВА 8
ПРОГРАМА ЗА ОБУЧЕНИЕ
Член 26
Програма за обучение
1. Създава се програма за обучение, която обхваща превенцията, готовността и реагирането при бедствия. Програмата включва общи и специфични курсове и система за обмен на експерти. Програма е насочена към целевите групи, определени в член 27.
2. Комисията отговаря за координацията, организацията и определянето на съдържанието и графика на програмата за обучение.
Член 27
Участници
1. Целевите групи за програмата за обучение са:
а)
служители на държавите членки в областта на гражданската защита и управлението при бедствия, по-специално ръководители, техните заместници и служители за връзка и експерти от държавите членки, както е определено в член 41, включително експерти в областта на превенцията и готовността, както и ключови служители от националните точки за контакт;
б)
служители на институциите и агенциите на Съюза;
в)
подбрани експерти от държавите в рамките на Европейската политика за съседство, страните кандидатки и потенциалните страни кандидатки.
2. Участието в курсовете за обучение е отворено и за избрани експерти от:
а)
Организацията на Обединените нации и нейните агенции;
б)
международните организации, посочени в приложение VII;
в)
трети държави и по целесъобразност, други подходящи участници.
3. Държавите членки и Комисията определят кои техни служители ще се обучават във всяка учебна сесия.
Член 28
Курсове на обучение
1. Програмата се състои от набор от курсове на входно, оперативно и ръководно ниво.
2. Комисията в сътрудничество с държавите членки определя набора от курсове, съдържанието, учебните планове и графиците на системата от курсове, включително изискванията за достъп.
3. Комисията гарантира, че обучаващите лица и лекторите са наясно със съответните развития в Механизма на Съюза.
Член 29
Обмен на експерти
Системата за обмен на експерти между държавите членки или с Комисията позволява на експертите да:
а)
получават и споделят опит;
б)
се запознават с различните използвани техники и оперативни процедури;
в)
изучават подходите, използвани от други участващи служби и институции за спешно реагиране.
Член 30
Допълнителни дейности по обучение
По целесъобразност и в съответствие с годишната работна програма се осигуряват допълнителни възможности за обучение, за да се отговори на установените нужди с цел гладко и ефективно изпълнение на дейности в областта на гражданската защита и управлението при бедствия.
Член 31
Система за оценяване
Комисията гарантира съгласуваност между нивото на обучение и неговото съдържание. За тази цел Комисията създава подходяща система за оценяване на организираните дейности по обучение.
ГЛАВА 9
РАМКА ЗА УЧЕНИЯ
Член 32
Програма за учения, стратегическа рамка и приоритети
1. Комисията създава и ръководи програма за учения в областта на гражданската защита.
2. Програмата за учения в областта на гражданската защита се направлява от стратегическа рамка, в която са определени целите и ролите на ученията съгласно Механизма на Съюза.
3. По-специално програмата за учения цели:
а)
подобряване на способността за реагиране на държавите членки, по-специално във връзка с екипи и други активи, предоставени в операции по оказване на помощ по линия на Механизма на Съюза;
б)
подобряване и проверка на процедурите и установяване на общ подход за координиране на операциите по оказване на помощ по линия на Механизма на Съюза и намаляване на времето за реагиране при големи бедствия;
в)
подобряване на сътрудничеството между службите за гражданска защита на държавите членки и Комисията;
г)
установяване и споделяне на извлечените поуки;
д)
изпитване на прилагането на извлечените поуки.
4. Общите приоритети на програмата за учения се определят в дългосрочен всеобхватен план. Той включва елементи от съответни сценарии за бедствия и възможности за реагиране при бедствия.
5. Комисията:
а)
разработва стратегическата рамка и дългосрочния всеобхватен план в сътрудничество с държавите членки, като взема предвид програмата за отчитане на извлечените поуки и друга съответна информация;
б)
определя целите на ученията и тяхната роля във връзка с останалите компоненти на Механизма на Съюза; и
в)
ежегодно включва предложение в работната програма за специфични приоритети за учения в съответствие с дългосрочния всеобхватен план.
ГЛАВА 10
ПРОГРАМА ЗА ОТЧИТАНЕ НА ИЗВЛЕЧЕНИТЕ ПОУКИ
Член 33
Мониторинг, анализ и оценка
1. Комисията и държавите членки споделят данни, информация и оценки, от които се нуждаят, за да осъществяват мониторинг, да анализират и оценяват всички съответни дейности в областта на гражданската защита по линия на Механизма на Съюза.
2. Комисията създава и управлява база данни, която може да се използва от държавите членки и Комисията с цел събиране и споделяне на данни, разпространение на извлечените поуки и проследяване на тяхното прилагане.
3. Комисията улеснява извличането на поуки заедно със съответните заинтересовани страни, включително чрез организиране на срещи.
Член 34
Насърчаване на прилагането
1. Комисията гарантира, че поуките, извлечени от нея, държавите членки и съответните заинтересовани страни, се включват в процеса по вземане на решения за допълнителното развитие на Механизма на Съюза.
2. По-специално извлечените поуки допринасят за установяване на:
а)
приоритети на програмата за обучение, включително по целесъобразност за съдържанието и учебните планове на курсовете за обучение и програмата за учения;
б)
приоритети на годишните покани за проекти в областта на превенцията и готовността; и
в)
приоритети на дейностите по планиране, посочени в член 10 от Решение № 1313/2013/ЕС.
3. Комисията редовно докладва относно програмата за отчитане на извлечените поуки, като посочва съответните поуки, предвидените корективни действия, отговорностите и графиците, както и етапа на прилагане на поуките.
4. Държавите членки периодично докладват относно постигнатия напредък по прилагането на извлечените поуки, които попадат в рамките на техните национални отговорности.
ГЛАВА 11
ОПЕРАТИВНИ ПРОЦЕДУРИ ЗА РЕАГИРАНЕ ПРИ БЕДСТВИЯ
Член 35
Искания за помощ и реакция
1. Когато на територията на Съюза възникне бедствие или непосредствена заплаха от бедствие, при получаването на искане за помощ чрез CECIS Комисията по целесъобразност и незабавно извършва действията, предвидени в член 15, параграф 3 от Решение № 1313/2013/ЕС.
2. Когато извън територията на Съюза възникне бедствие или непосредствена заплаха от бедствие, което евентуално налага помощ в областта на гражданската защита, Комисията може да информира третата държава за възможностите да поиска помощ по линия на Механизма на Съюза.
3. Ако държава членка или трета държава, засегната от бедствие или застрашена от непосредствена заплаха от бедствие, желае да поиска помощ посредством Механизма на Съюза, тя отправя писмено искане за помощ в областта на гражданската защита до ERCC чрез своите компетентни национални органи. Ако ООН и нейните агенции или която и да е от международните организации, посочени в приложение VII, желае да поиска помощ посредством Механизма на Съюза, тя отправя писмено искане за помощ в областта на гражданската защита до ERCC.
4. Страната заявител на помощта предоставя на ERCC цялата необходима информация относно ситуацията, и по-специално конкретните нужди, исканата помощ и местоположението.
5. Страната заявител на помощта информира ERCC относно периода, входния пункт и местоположението, за което се иска помощта, както и оперативната точка за контакт, която управлява бедствието на място.
6. Доколкото е възможно, ERCC изготвя конкретни планове за разполагане за всяко искане за помощ. Те включват препоръки за осигуряване на помощ, включително покани за разполагане на модули, екипи за техническа помощ и подкрепа, други способности за реагиране и експерти, регистрирани в EERC, както и оценка на евентуална критична необходимост. Конкретните планове за разполагане следват структурата и модела, определени в приложение VI, и се основават на общите предварително разработени планове, посочени в член 15, параграф 3, буква в) и член 16, параграф 3, буква б) от Решение № 1313/2013/ЕС, които обхващат най-важните видове рискове от бедствия и при които се вземат под внимание рисковите сценарии, посочени в оценките на риска на държавите членки. Конкретните планове за разполагане се предават на всички държави членки.
7. Следните критерии, чието приоритизиране може да зависи от специфичните характеристики на искането за помощ, се отчитат в процеса на подбор измежду способностите в рамките на EERC:
а)
наличност;
б)
адекватност;
в)
местоположение/близост;
г)
прогнозно време и разходи за транспорт;
д)
предишен опит;
е)
предишно използване на актива;
ж)
други съответни критерии, например езикови способности, културна близост.
8. Освен ако е договорено друго с държавите членки, ERCC не приканва държавите членки да разгръщат конкретни способности от EERC в зони на въоръжен конфликт, зони, застрашени от въоръжен конфликт, или при други условия, при които сигурността и безопасността на екипите е изложена на риск.
9. В съответствие с член 11, параграф 7 от Решение № 1313/2013/ЕС държавите членки, към които е отправена покана за разгръщане на способности от EERC, съобщават на ERCC своето окончателно решение относно разгръщането. ERCC посочва крайния срок, до който държавата членка принципно следва да отговори. Този краен срок се основава на естеството на бедствието и във всеки случай е не по-кратък от два часа.
10. Страната заявител на помощта информира ERCC кои предложения за помощ е приела.
11. Когато е необходима помощ за преодоляване на критична необходимост и в рамките на EERC не е налице такава помощ или не е достатъчна, Комисията незабавно информира всички национални точки за контакт чрез CECIS относно достъпната финансова помощ от Съюза за транспорт в съответствие с член 23, параграф 3, буква б) от Решение № 1313/2013/ЕС.
12. Що се отнася до искания за спасителни екипи и средства, ERCC информира държавите членки относно избора на страната заявител на помощта. Държавите членки, които осигуряват помощта, редовно информират ERCC за изпращането на спасителни екипи и средства, включително всички способности, които са част от EERC.
13. Комисията може да избере, назначи и изпрати експертен екип за помощ на място в съответствие с член 17 от Решение № 1313/2013/ЕС.
Член 36
Експертни мисии
1. Изпратените експерти извършват задачите, определени в член 8, буква г) от Решение № 1313/2013/ЕС. Те докладват редовно на органите на страната заявител на помощта и на ERCC.
2. ERCC информира държавите членки относно напредъка на експертната мисия.
3. Страната заявител на помощта редовно информира ERCC относно развитието на текущите дейности на място.
4. При операции в трети държави ръководителят на екипа редовно информира ERCC относно развитието на текущите дейности на място.
5. ERCC събира цялата получена информация и я разпространява до точките за контакт и компетентните органи на държавите членки.
Член 37
Оперативно освобождаване от ангажимента
1. Държавата членка - заявител на помощта, или която и да е от осигуряващите помощ държави членки информира незабавно ERCC и изпратените експертни и спасителни екипи, когато счита, че вече не е необходима помощ или такава не може да бъде оказана. Ефективното освобождаване от ангажимента се организира по подходящ начин от страната заявител на помощта и държавите членки. ERCC е в течение на съществуващото положение.
2. В трети държави ръководителят на екипа докладва възможно най-бързо на ERCC, ако след подходящи консултации със страната заявител на помощта счита, че вече не е необходима помощ или ако са налице пречки, които възпрепятстват ефективното осигуряване на помощ. ERCC предава тази информация на делегацията на Съюза в тази държава, както и на съответните служби на Комисията, Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) и държавите членки. ERCC в координация със страната заявител на помощта гарантира ефективно освобождаване от ангажимента на изпратените експерти и спасителни екипи.
Член 38
Докладване и извлечени поуки
1. Компетентните органи на страната заявител на помощта и на осигурилите помощ държави членки, както и изпратените експерти, получават възможност да представят своите заключения по всички аспекти на операцията пред ERCC. ERCC изготвя обобщаващ доклад относно осигурената помощ и всички съответни извлечени поуки.
2. В допълнение към членове 33 и 34 ERCC заедно с държавите членки проследява прилагането на извлечените поуки с цел подобряване на спасителните операции по линия на Механизма на Съюза.
Член 39
Разходи
1. Освен ако е договорено друго, страната заявител на помощта поема разходите за помощта, осигурена от държавите членки.
2. Всяка от осигуряващите помощ държави членки може, с оглед по-специално на естеството на бедствието и размера на щетите, да предложи помощ отчасти или напълно безплатно. Тази държава членка също така може във всеки един момент да откаже напълно или отчасти да ѝ бъдат възстановени направените разходи.
3. Освен ако е договорено друго, в рамките на операцията страната заявител на помощта осигурява безплатно настаняване и прехрана за спасителните екипи и възстановява провизиите и запасите. Въпреки това в началото спасителните екипи следва да бъдат независими и самостоятелни по отношение на логистиката за разумен период от време в зависимост от използваното оборудване и съответно информират ERCC за положението си.
4. Разходите, свързани с изпращането на експерти и съответната логистична подкрепа, се третират в съответствие с член 22, буква а) от Решение № 1313/2013/ЕС. Тези разходи са допустими за финансиране от Съюза.
Член 40
Обезщетение за щетите
1. С изключение на надлежно установените случаи на измама или сериозно нарушение, държавата заявител на помощта се въздържа от искането на каквото и да било обезщетение от участващите държави за причинени щети, когато тези щети са последица от спасителна акция, проведена по линия на Механизма на Съюза и съгласно настоящото решение.
2. В случай на щети, претърпени от трети страни поради провеждането на спасителни акции, държавата заявител на помощта и държавата членка, която оказва помощ, си сътрудничат за улесняване на обезщетението за тези щети в съответствие с приложимите закони и съответните рамки.
ГЛАВА 12
ПРОЦЕС НА ИЗПРАЩАНЕ НА ЕКСПЕРТНИ ЕКИПИ
Член 41
Категории експерти
Държавите членки класифицират експертите в следните категории:
а)
технически експерти;
б)
експерти за оценка;
в)
експерти за координация;
г)
ръководители на екипи.
Член 42
Задачи и функции
1. Техническите експерти са в състояние да предоставят съвети по специфични въпроси на високо техническо ниво и относно съществуващите рискове и имат готовност да се включват в мисии.
2. Експертите за оценка са в състояние да представят оценка на положението, да дават съвети за най-подходящите мерки, които следва да се вземат, и имат готовност да се включват в мисии.
3. Сред експертите за координация може да има заместник-ръководители, лица, отговорни за логистика и комуникации, както и друг персонал в зависимост от потребностите. Ако е необходимо, техническите експерти и експертите по оценката могат да бъдат включени в екипа за координация, за да подпомагат ръководителя по време на цялата мисия.
4. Ръководителят на екипа е отговорен за ръководенето на екипа за оценка и координация по време на операция. Той следи за поддържане на връзка с органите на засегнатата страна, с ERCC, включително със служителя за връзка с ERCC, с други международни организации и, при провеждане на спасителни операции по линия на Механизма на Съюза извън държавите членки, с делегацията на Съюза в тази държава.
5. Що се отнася до експертите, изпратени по задачи, свързани с готовност, Комисията заедно с посочилата ги държава членка може да им възложи която и да е от функциите, посочени в член 41, като те са в състояние да предоставят съвети и да докладват относно адекватни мерки за готовност, включително административен капацитет, необходимост от ранно предупреждаване, обучение, учения и повишаване на осведомеността.
6. Що се отнася до експертите, изпратени по задачи, свързани с превенция, Комисията заедно с посочилата ги държава членка може да им възложи която и да е от функциите, посочени в член 41, като те са в състояние да предоставят съвети и да докладват относно адекватни мерки за превенция и способността за управление на риска.
Член 43
База данни с експерти
1. Комисията събира информацията относно експертите в база данни с експерти и я предоставя чрез CECIS.
2. Включени в EERC експерти се обозначават по специален начин в базата данни, посочена в параграф 1.
Член 44
Изисквания за обучение
При необходимост експертите участват в програмата за обучение, изготвена в съответствие с член 26.
Член 45
Номиниране
В случай на искане за помощ държавите членки са отговорни да посочат наличните експерти и да споделят техните данни за контакт с ERCC.
Член 46
Мобилизиране и споразумение за предоставяне на услуга
1. ERCC е способен да мобилизира и изпраща посочените експерти в много кратък срок, след като са били определени за конкретните мисии от участващите държави членки.
2. Комисията сключва споразумение за предоставяне на услуга с всеки експерт, което включва следните елементи:
а)
целите на мисията;
б)
условията;
в)
предвиденото времетраене на мисията;
г)
информация за лицето за контакт на място;
д)
условията за застраховка;
е)
дневното възнаграждение, което се полага за покриване на разходите;
ж)
специфичните условия на заплащане;
з)
насоки за техническите експерти, експертите за оценка и координация и ръководителите на екипи.
ГЛАВА 13
ТРАНСПОРТНА ПОДКРЕПА
Член 47
Форми на транспортна подкрепа
Транспортната подкрепа може да бъде предоставена под формата на:
а)
обединяване или споделяне на транспортен капацитет;
б)
определяне и улесняване на достъпа на държавите членки до транспортни ресурси на търговския пазар и/или от други източници; или
в)
осигуряване на подкрепа от Съюза за държавите членки под формата на безвъзмездни средства или чрез транспортни услуги, предоставени от частни или други субекти.
Член 48
Процедура за транспортна подкрепа посредством Механизма на Съюза
1. Процедурите, предвидени в членове 49 и 50, се прилагат винаги когато се отправя искане за транспортна подкрепа.
2. Исканията се отправят от компетентния орган, определен в член 56, и се изпращат до Комисията в писмена форма. Те съдържат информацията, предвидена в приложение VIII, част А.
3. В случай на обединяване на транспортен капацитет една държава членка може да поеме водеща роля с оглед на искането на финансово подпомагане от Съюза за цялата операция.
4. Всички искания за транспортна подкрепа съгласно настоящото решение и свързаните с тях отговори и обмен на информация между държавите членки и Комисията се предават на и обработват от ERCC.
5. Исканията се предават чрез CECIS или електронна поща. Приема се предаване на искания за финансиране от Съюза чрез CECIS, телефакс или електронна поща, при условие че впоследствие Комисията незабавно получи подписаните от компетентния орган оригинали.
6. При все това Комисията може да изгради електронна система за обмен, която да поеме цялата кореспонденция с получателите, включително сключването на споразумения за безвъзмездни средства, уведомяването за решения за безвъзмездни средства и всички изменения по тях, в съответствие с член 179 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (5).
Член 49
Искания за транспортна подкрепа
1. При получаване на искане за подкрепа Комисията незабавно уведомява точките за контакт, определени от държавите членки съгласно член 9, параграф 7 от Решение № 1313/2013/ЕС.
2. В уведомлението Комисията може по целесъобразност да прикани държавите членки да ѝ съобщят подробности за всички транспортни ресурси, които могат да предоставят на разположение на отправилата искането държава членка, или други алтернативни решения, които могат да предложат в отговор на нуждите, изразени от засегнатата държава. Комисията може да посочи максимален срок за предоставяне на тази информация.
3. При уведомяването на точките за контакт от страна на Комисията, както е посочено в параграф 1, поисканата транспортна подкрепа става допустима за съфинансиране от Съюза, без да се засяга член 53.
Член 50
Отговори на искания за транспортна подкрепа
1. Държавите членки, които могат да предоставят транспортна подкрепа, уведомяват Комисията във възможно най-кратък срок, и най-късно 24 часа след получаването на уведомлението, посочено в член 49, освен ако в уведомлението е посочено друго, относно всички транспортни ресурси, които могат да предоставят доброволно на разположение в отговор на искането за подкрепа за обединяване или определяне на транспортни ресурси. Тази информация съдържа елементите, предвидени в приложение VIII, част Б, и включва информация относно финансовите условия или други ограничения, ако има такива.
2. Комисията събира информацията относно достъпните транспортни ресурси във възможно най-кратък срок и я предава на държавата членка, отправила искането.
3. В допълнение към информацията, посочена в параграф 2, Комисията предава на държавите членки всякаква друга информация, с която разполага, относно транспортни ресурси, достъпни от други източници, включително търговския пазар, и улеснява достъпа на държавите членки до тези допълнителни ресурси.
4. Отправилата искането държава членка уведомява Комисията за транспортните решения, които е избрала, и осъществява контакт с предоставящата помощ държава членка или с оператора, определен от Комисията.
5. Комисията уведомява всички държави членки за избора, направен от отправилата искането държава членка. Тази държава членка редовно информира Комисията относно напредъка по предоставянето на помощта в областта на гражданската защита.
Член 51
Искане за безвъзмездни средства
1. Когато дадена държава членка определи евентуално транспортно решение, но е необходимо финансиране от Съюза, за да се извърши превозът на помощта в областта на гражданската защита, държавата членка може да поиска безвъзмездни средства от Съюза.
2. Държавата членка посочва в своето искане процента на съфинансиране от Съюза, за който кандидатства, като той не надхвърля 55 % от допустимите разходи за транспортни действия съгласно член 23, параграф 2 от Решение № 1313/2013/ЕС и не надхвърля максималния праг от 85 % от допустимите разходи за транспортни действия съгласно член 23, параграф 3, букви а) и б) от Решение № 1313/2013/ЕС. Комисията незабавно уведомява всички държави членки за искането.
3. Комисията може да установява рамкови партньорства със съответните компетентни органи на държавите членки, както е посочено в член 178 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012.
Член 52
Искане за транспортна услуга
1. В случай че поискалата транспортна подкрепа държава членка не определи транспортно решение, тя може да поиска от Комисията да сключи договор за транспортна услуга с частни или други субекти с цел превоз на помощта в областта на гражданската защита до засегнатата държава.
2. При получаване на искането, посочено в параграф 1, Комисията незабавно уведомява всички държави членки за него и уведомява поискалата транспортна подкрепа държава членка за всички достъпни транспортни решения и разходите за тях.
3. Въз основа на обмена на информация, посочен в параграфи 1 и 2, държавата членка потвърждава писмено своето искане за транспортна услуга и своя ангажимент да възстанови съответните средства на Комисията съгласно разпоредбите на член 54. Държавата членка посочва какъв процент от разходите ще възстанови. Този процент е не по-малък от 45 % за транспортни действия съгласно член 23, параграф 2 от Решение № 1313/2013/ЕС и 15 % за транспортни действия съгласно член 23, параграф 3, букви а) и б) от Решение № 1313/2013/ЕС.
4. Държавата членка незабавно уведомява Комисията за всички промени по искането за транспортна услуга.
Член 53
Решение за финансиране от Съюза за транспортна подкрепа
1. Следните елементи се отчитат, с цел да се определи дали са спазени критериите, посочени в член 23, параграф 1, буква г) от Решение № 1313/2013/ЕС, и принципите на икономичност, ефикасност и ефективност съгласно Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (6):
а)
информацията, съдържаща се в искането за финансиране от Съюза, което държавата членка е представила съгласно член 48, параграф 2;
б)
нуждите, изразени от засегнатата държава;
в)
всички оценки на нуждите, извършени от експерти, докладващи на Комисията по време на бедствието;
г)
друга подходяща и надеждна информация, предоставена на Комисията от държавите членки и международните организации към момента на решението;
д)
ефикасността и ефективността на транспортните решения, които са предвидени да гарантират навременно предоставяне на помощ в областта на гражданската защита;
е)
възможности за набавяне на местно равнище;
ж)
други действия, предприети от Комисията.
2. Държавите членки предоставят всякаква допълнителна информация, необходима за оценката на изпълнението на критериите, посочени в член 23, параграф 1, буква г) от Решение № 1313/2013/ЕС. Държавите членки уведомяват възможно най-бързо Комисията при получаване на искането от Комисията за подобна информация.
3. Комисията посочва предварителното финансиране, което ще бъде отпуснато, като то може да бъде в размер до 85 % от поисканото финансово участие на Съюза, при условие че има налични бюджетни ресурси. Не се предоставя предварително финансиране за безвъзмездни средства под прага, определен за безвъзмездни средства с ниска стойност съгласно член 185 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012, освен ако поискалата финансова помощ държава членка може да докаже, че липсата на предварително финансиране би застрашила изпълнението на действието.
4. Решението относно финансовата помощ се съобщава незабавно на поискалата финансова помощ държава членка. То се съобщава и на всички други държави членки.
5. За съфинансиране от Съюза не се допускат индивидуални заявления за безвъзмездни средства за превоз, за които се иска финансово участие на Съюза под 2 500 EUR, освен ако са обхванати от рамковите партньорства, посочени в член 51, параграф 3.
Член 54
Възстановяване на финансиране от Съюза за транспортна подкрепа
За разходите, направени от Комисията съгласно процедурата, посочена в член 52, Комисията издава в 90-дневен срок от осъществяването на транспортната операция, за която е била предоставена финансова помощ от Съюза, дебитно известие до държавите членки, които са получили финансиране от Съюза, за сума, която съответства на разпоредбите на решението, взето от Комисията относно искането за транспортна услуга, и която представлява поне 15 % от транспортните разходи за транспортни действия съгласно член 23, параграф 3 от Решение № 1313/2013/ЕС и 45 % за транспортни действия съгласно член 23, параграф 2 от Решение № 1313/2013/ЕС.
Член 55
Обезщетение за щети
С изключение на надлежно установените случаи на измама или сериозно нарушение, поискалата транспортна подкрепа държава членка се въздържа от искането на каквото и да било обезщетение от Съюза за щети, причинени на нейно имущество или служебен персонал, когато тези щети са последица от предоставянето на транспортна подкрепа, което се урежда от настоящото решение.
Член 56
Определяне на компетентни органи
Държавите членки определят компетентните органи, които са упълномощени да отправят искания за и да получават финансова помощ от Комисията при прилагане на настоящото решение, и уведомяват Комисията за това в 60-дневен срок от уведомлението за настоящото решение. Всяка променя в тази информация незабавно се съобщава на Комисията.
При все това уведомленията относно компетентните органи, отправени от държавите членки съгласно член 12 от Решение 2007/606/ЕО, Евратом, остават валидни до следващо известие от съответната държава членка.
ГЛАВА 14
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 57
Отмяна
Решения 2004/277/ЕО, Евратом и 2007/606/ЕО, Евратом се отменят. Позоваванията на отменените решения се тълкуват като позовавания на настоящото решение и се четат в съответствие с таблицата на съответствието в приложение IX.
Член 58
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 16 октомври 2014 година.
A BIZOTTSÁG VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2014. október 16.)
az uniós polgári védelmi mechanizmusról szóló 1313/2013/EU európai parlamenti és tanácsi határozat végrehajtására vonatkozó szabályok megállapításáról, valamint a 2004/277/EK, Euratom és a 2007/606/EK, Euratom bizottsági határozat hatályon kívül helyezéséről
(az értesítés a C(2014) 7489. számú dokumentummal történt)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2014/762/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az uniós polgári védelmi mechanizmusról szóló, 2013. december 17-i 1313/2013/EU európai parlamenti és tanácsi határozatra (1) és különösen annak 32. cikke (1) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az uniós polgári védelmi mechanizmus (a továbbiakban: az uniós mechanizmus) általános célja a tagállamok és az Unió közötti együttműködés megerősítése és a koordináció elősegítése a polgári védelem terén, annak érdekében, hogy javuljon a természeti és ember okozta katasztrófák megelőzését, az azokra való felkészültséget és reagálást szolgáló rendszerek hatékonysága.
(2)
A katasztrófák bármikor lesújthatnak, ezért az 1313/2013/EU határozat 7. cikke értelmében létrehozott Veszélyhelyzet-reagálási Koordinációs Központnak (ERCC) folyamatosan szoros kapcsolatot kell fenntartania a tagállami kapcsolattartó pontokkal.
(3)
A veszélyhelyzetek kezelésére szolgáló közös kommunikációs és tájékoztatási rendszer (CECIS) az uniós mechanizmus alapvető alkotórészét képezi, mivel feladata, hogy rendes körülmények között és veszélyhelyzetekben egyaránt biztosítsa a tagállamok között cserélt információk hitelességét, sértetlenségét és titkosságát. Létre kell hozni a CECIS külön verzióját is, amely hozzáférést biztosít a regionális tengeri egyezmények titkárságai és az Unióval közös regionális tengermedencén osztozó harmadik országok számára, tekintettel a tengerszennyezéssel kapcsolatos incidensekre adott válaszok sajátosságaira.
(4)
A működési hatékonyság biztosítása érdekében minimumkövetelményeket kell meghatározni az 1313/2013/EU határozat 9. cikkének (1) bekezdése szerint megállapított modulokra, egyéb reagálási képességekre és szakértőkre vonatkozóan, valamint azoknak az 1313/2013/EU határozat 9. cikkének (2) bekezdése szerinti műveleti követelményeire, működésére és interoperabilitására vonatkozóan. A moduloknak kell képesnek lenniük arra, hogy meghatározott ideig önellátó módon működjenek, gyorsan bevethetők és interoperábilisak legyenek. A modulok interoperabilitásának fokozása érdekében uniós és tagállami szintű intézkedésekre van szükség.
(5)
Az európai veszélyhelyzet-reagálási képességre (EERC) vonatkozó képességcélokat meg kell határozni és rendszeresen felül kell vizsgálni annak érdekében, hogy elegendő számban álljon rendelkezésre valamennyi szükséges modul, egyéb reagálási képesség és szakértő az uniós mechanizmus keretében történő bevetés céljából. A minőségi és interoperabilitási követelményeket meg kell határozni és rendszeresen felül kell vizsgálni az EERC-ben részt vevő valamennyi képesség egységes minimumszintű minőségének és interoperabilitásának biztosítása érdekében.
(6)
Meg kell határozni egy minősítési és nyilvántartásba vételi eljárást, beleértve az önértékelési elemeket, annak megerősítésére, hogy az önkéntesen rendelkezésre bocsátott reagálási képességek összevont eszköztárában teljesítsék valamennyi követelményt, és szükség esetén az „adaptációs költségekre” vonatkozó korlátozott uniós társfinanszírozásban részesüljenek. Ennek a minősítési és nyilvántartásba vételi eljárásnak ezen túlmenően biztosítania kell a képességek megfelelő földrajzi egyensúlyát a kockázatok felmerülésének helyével összhangban, valamint figyelembe kell vennie valamennyi érdekelt tagállam részvételét.
(7)
Az EERC reagálási képességében fennálló hiányosságok azonosítása lehetővé kell, hogy tegye a Bizottság és a tagállamok számára, hogy együtt határozzák meg, hol nem állnak rendelkezésre a megfelelő képességek az összevont eszköztáron belül vagy kívül. A hiányosságokat önállóan vagy a tagállamok konzorciumának keretében kezelő tagállamoknak korlátozott uniós társfinanszírozásban kell részesülniük, feltéve, hogy költséghatékony és kockázatértékelések által alátámasztható módon járnak el.
(8)
Az EERC működésének fejlesztése érdekében keretszerződéseken, partnerségi keretmegállapodásokon vagy hasonló megállapodásokon keresztül az uniós társfinanszírozás korlátozott összegeivel kell támogatni a tagállamok kiegészítő képességekhez való hozzáférését, hogy kezelni tudják az átmeneti hiányokat a rendkívüli katasztrófák, azaz az olyan természetű és nagyságrendű katasztrófák során, amelyek meghaladják azt, mint amelyekre ésszerűen számítani lehet és fel lehet készülni. Ezeket a képességeket bele kell foglalni az összevont eszköztárba az uniós mechanizmus értelmében történő bevetés céljából.
(9)
Az uniós mechanizmus képzési programja továbbra is az uniós mechanizmus keretében bevetett, a polgári védelem és katasztrófakezelés területén dolgozó személyzet felkészültségének lényeges elemét jelenti. Az 1313/2013/EU határozat 13. cikkének (1) bekezdésében meghatározott hatókörrel összhangban a képzésnek ki kell terjednie a katasztrófamegelőzésre, -felkészültségre és -reagálásra.
(10)
Az uniós mechanizmus gyakorlatprogramjának továbbra is alapvető szerepet kell betöltenie az uniós mechanizmus keretében történő bevetésre való gyakorlati felkészültség tekintetében, valamint az uniós mechanizmus keretében folytatott polgári védelmi intézkedésekből levont tanulságok megosztása tekintetében. A gyakorlatprogramnak a gyakorlatok uniós mechanizmuson belüli célját és szerepét meghatározó stratégiai kereten, valamint az éves munkaprogramokban szereplő konkrét prioritásokon kell alapulnia.
(11)
A teljes katasztrófavédelmi ciklusra kiterjedő módszeres, célzott és következetes megközelítésre van szükség a levont tanulságok összegyűjtése, elemzése, terjesztése és végrehajtása céljából.
(12)
Az uniós mechanizmus keretében fontosak a katasztrófareagálás során alkalmazandó egyértelmű műveleti eljárások a katasztrófa esetén történő hatékony segítségnyújtás szempontjából, beleértve az 1313/2013/EU határozat 16. cikkének (1) bekezdésével összhangban meghatározott kapcsolódó nemzetközi szervezeteknek történő segítségnyújtást is.
(13)
Az uniós mechanizmus maximális hatékonyságának és eredményességének érdekében a segítségnyújtásra vonatkozó valamennyi kérelemnek vagy ajánlatnak a lehető legkonkrétabbnak kell lennie, és valamennyi szükséges információt tartalmaznia kell.
(14)
A segítségnyújtás eredményes összehangolása érdekében az ERCC-nek valamennyi tagállammal meg kell osztania a kritikus szükségletekről szóló értékelését és az összevont eszköztárból történő bevetésekre vonatkozó javaslatait, és megfelelő bevetési tervet kell kialakítania a segítségnyújtás iránti valamennyi kérelemre. A képességek összevont eszköztárból való kiválasztásának konkrét és objektív kritériumokon kell alapulnia, amelyek prioritását a működéssel kapcsolatos aktuális szükségletek fényében kell értékelni.
(15)
Annak érdekében, hogy adott esetben javítsák az uniós mechanizmus szerinti válaszadási időt, a tagállamoknak meg kell tenniük az összevont eszköztárban jegyzett képességeik bevetéséhez szükséges előzetes intézkedéseket.
(16)
A szakmai, értékelő és koordinációs szakértők - beleértve a csoportvezetőket - rendelkezésre állása az uniós mechanizmus lényeges elemét jelenti. A szakértők feladatait és funkcióit, valamint a bevetésükre vonatkozó eljárást meg kell állapítani.
(17)
Az 1313/2013/EU határozat 23. cikke különös rendelkezéseket állapít meg katasztrófa esetén a szállítási segítség nyújtására, a gyors és hatékony válasz uniós mechanizmus segítségével történő megkönnyítése érdekében. Szabályokat és eljárásokat kell megállapítani a tagállamok arra irányuló kérelmei tekintetében, hogy pénzügyi támogatást szerezzenek az Uniótól a segítség érintett országba való eljuttatásához, valamint e kérelmek Bizottság általi kezelése tekintetében.
(18)
Az átláthatóság, a következetesség és a hatékonyság érdekében meg kell határozni azon információkat, amelyeknek szerepelniük kell a szállítási segítségre irányuló kérelemben és a tagállamok és a Bizottság kapcsolódó válaszaiban.
(19)
Ha az 1313/2013/EU határozattal összhangban lehetőség van uniós pénzügyi támogatás nyújtására, a tagállamoknak választási lehetőséget kell biztosítani a támogatás vagy a szállítási szolgáltatás kérelmezése között.
(20)
A 2004/277/EK, Euratom (2) és a 2007/606/EK, Euratom (3) bizottsági határozatot hatályon kívül kell helyezni.
(21)
Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak a polgári védelemmel foglalkozó bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
Ez a határozat az 1313/2013/EU határozat részletes végrehajtási szabályait állapítja meg, az alábbiak tekintetében:
a)
a Vészhelyzet-reagálási Koordinációs Központ (ERCC) és a tagállami kapcsolattartó pontok közötti együttműködés;
b)
a közös veszélyhelyzeti kommunikációs és tájékoztatási rendszer (CECIS) alkotóelemei, valamint a CECIS keretében folyó információmegosztás megszervezése;
c)
a modulok, az egyéb reagálási képességek és a szakértők azonosítása; valamint a műveleti követelmények megállapítása a modulok működése és interoperabilitása tekintetében, ideértve a modulok feladatait, képességeit, főbb alkotóelemeit, önellátási képességét és bevethetőségét;
d)
az EERC működéséhez szükséges képességcélok, minőségi és interoperabilitási követelmények, továbbá a minősítési és nyilvántartásba vételi eljárás, beleértve a pénzügyi megállapodásokat;
e)
az EERC hiányosságainak azonosítása és megszüntetése;
f)
a képzési programnak, a gyakorlatok keretének és a levont tanulságokkal kapcsolatos programnak a megszervezése;
g)
az Unión belüli és kívüli katasztrófareagálás során alkalmazandó műveleti eljárások, ideértve a kapcsolódó nemzetközi szervezetek azonosítását is;
h)
a szakértői csoportok bevetésére vonatkozó eljárások;
i)
a segítségnyújtással kapcsolatos szállítási műveletek támogatásának megszervezése.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E határozat alkalmazásában:
1. „támogatáskérelmező”: az a tagállam vagy harmadik ország, amelyet katasztrófa sújt vagy közelgő katasztrófa fenyeget vagy ahol katasztrófa várható, valamint az ENSZ és annak ügynökségei, továbbá a VII. mellékletben felsorolt kapcsolódó nemzetközi szervezetek;
2. „polgári védelmi segítség”: polgári védelmi csoportok, szakértők vagy modulok felszereléseikkel együtt, valamint a katasztrófa közvetlen következményeinek enyhítéséhez szükséges anyagok vagy készletek;
3. „pufferkapacitások”: katasztrófareagálási képességek, amelyek elérhetősége és gyors hozzáférése az 1313/2013/EU határozat 21. cikke (2) bekezdésének d) pontjával összhangban társfinanszírozásban részesül;
4. „intervenciós csoport”: azok az emberi és anyagi erőforrások, beleértve a modulokat, amelyeket egy vagy több tagállam hozott létre polgári védelmi intézkedések végrehajtása céljából;
5. „technikai segítségnyújtási és támogató csoport”: azok az emberi és anyagi erőforrások, amelyeket egy vagy több tagállam hozott létre a II. mellékletben említett támogatási feladatok végrehajtása céljából.
2. FEJEZET
VESZÉLYHELYZET-REAGÁLÁSI KOORDINÁCIÓS KÖZPONT (ERCC)
3. cikk
Az ERCC együttműködése a tagállami kapcsolattartó pontokkal
(1) Minden tagállam kijelöl egy nemzeti kapcsolattartó pontot az ERCC-vel, amely a nap 24 órájában és a hét minden napján rendelkezésre áll. A kijelölés az I. mellékletben meghatározott „országra vonatkozó mintanyomtatvány” felhasználásával történik.
(2) Az ERCC szoros kapcsolatot tart fenn a tagállami kapcsolattartó pontokkal annak érdekében, hogy elvégezze az ebben a határozatban és az 1313/2013/EU határozatban előírt rendes feladatait és reagálási műveleteket.
3. FEJEZET
VESZÉLYHELYZET KEZELÉSÉRE SZOLGÁLÓ KÖZÖS KOMMUNIKÁCIÓS ÉS TÁJÉKOZTATÁSI RENDSZER (CECIS)
4. cikk
A CECIS szintjei
A CECIS a következő három alkotóelemet tartalmazza:
a)
a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságait és kapcsolattartó pontjait az ERCC-vel összekötő hálózati szint;
b)
az uniós polgári védelmi mechanizmus működéséhez és különösen az alábbiakhoz szükséges adatbázisokból és egyéb információs rendszerekből álló felhasználói szint:
i.
értesítések közlése;
ii.
információk közlésének és cseréjének biztosítása az ERCC, valamint a hatáskörrel rendelkező hatóságok és kapcsolattartó pontok között;
iii.
a beavatkozásokból levont tanulságok terjesztése;
c)
a CECIS-ben tárolt, illetve a CECIS-en keresztül cserélt adatok hitelességének, sértetlenségének és titkosságának biztosításához szükséges rendszerekből, szabályokból és eljárásokból álló biztonsági szint.
5. cikk
Információbiztonság
(1) A CECIS képes a dokumentumok, adatbázisok és információs rendszerek biztonságos kezelésére a közigazgatási szervek közötti biztonságos transzeurópai telematikai szolgáltatásokon (sTESTA) vagy hasonló hálózatokon keresztül.
(2) A „EU CONFIDENTIAL” vagy ennél magasabb besorolású dokumentumok és információk továbbítása a feladó és a címzett(ek) által együttesen megállapított, különös rendelkezések alapján történik a 2001/844/EK, ESZAK, Euratom bizottsági határozattal (4) összhangban.
6. cikk
Információ és frissítés
(1) A tagállamok az I. mellékletben található „országra vonatkozó mintanyomtatvány” felhasználásával továbbítják a Bizottságnak a szükséges információkat.
(2) A tagállamok a kapcsolattartó pontokról, illetve adott esetben a természeti, technológiai és radiológiai katasztrófák vagy környezeti balesetek - köztük a véletlen tengerszennyezés - elhárításában közreműködő egyéb szolgálatokról nyújtanak információt.
(3) A tagállamok haladéktalanul értesítik a Bizottságot az (1) és (2) bekezdésben említett információkkal kapcsolatos bármely változásról.
(4) A CECIS-adatbázis kijelölt szakaszt tartalmaz az EERC-ben szereplő reagálási képességek nyilvántartásáról és rendelkezésre állásáról. A Bizottság biztosítja a nemzeti polgári védelmi kapcsolattartó pontok számára a folyamatos hozzáférést.
(5) A tagállamok biztosítják, hogy a CECIS-adatbázis kijelölt szakaszában mindig frissüljön a rendelkezésre állás állapota és valamennyi szükséges tényadat, az EERC-ben nyilvántartott reagálási képességek valamennyi releváns jellemzőjét illetően.
(6) Adott esetben a tagállamok csak olvasásra szóló CECIS-hozzáférést is adhatnak más érintett nemzeti hatóságok számára.
7. cikk
CECIS felhasználói csoport
A tagállamok által kijelölt képviselőkből álló felhasználói csoport segíti a Bizottságot a CECIS validálása, tesztelése és továbbfejlesztése terén.
8. cikk
Végrehajtás és továbbfejlesztés
(1) A Bizottság kezeli és továbbfejleszti a CECIS-t, figyelembe véve a tagállamok igényeit és követelményeit.
(2) A tagállamok területükön kialakítják a CECIS megfelelő információtechnológiai környezetét az I. mellékletben előírt „országra vonatkozó mintanyomtatvány” értelmében tett kötelezettségvállalásokkal összhangban.
9. cikk
A tengerszennyezésre vonatkozó CECIS
(1) A Bizottság biztosítja, hogy a tagállamok és az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség számára egy kifejezetten a tengerszennyezésre vonatkozó CECIS alkalmazás legyen elérhető az interneten, amely figyelembe veszi a tengeri incidensekre történő reagálás sajátosságait.
(2) Az alkalmazás az interneten keresztül szabadon hozzáférhető az Unióval közös regionális tengermedencén osztozó harmadik országok számára is. Eseti alapon a vonatkozó regionális tengeri egyezmények titkárságainak is adható hozzáférés.
4. FEJEZET
MODULOK, TECHNIKAI SEGÍTSÉGNYÚJTÁSI ÉS TÁMOGATÓ CSOPORTOK, EGYÉB REAGÁLÁSI KÉPESSÉGEK ÉS SZAKÉRTŐK
10. cikk
Modulok, technikai segítségnyújtási és támogató csoportok, egyéb reagálási képességek és szakértők nyilvántartásba vétele
(1) A tagállamok nyilvántartásba veszik az 1313/2013/EU határozat 9. cikkének (6) bekezdésével összhangban meghatározott modulokat, technikai segítségnyújtási és támogató csoportokat, egyéb reagálási képességeket és szakértőket a CECIS-adatbázisban.
(2) Az EERC számára előzetesen elkülönített modulokat, technikai segítségnyújtási és támogató csoportokat, egyéb reagálási képességeket és szakértőket a CECIS-adatbázis kijelölt szakaszában veszik nyilvántartásba.
(3) Az (1) és a (2) bekezdésben említett információkat szükség szerint frissítik.
11. cikk
Modulok, technikai segítségnyújtási és támogató csoportok, egyéb reagálási kapacitások és szakértők összetétele
(1) A modulok és a technikai segítségnyújtási és támogató csoportok egy vagy több tagállam erőforrásainak felhasználásával hozhatók létre.
(2) Ha a modul vagy technikai segítségnyújtási és támogató csoport több alkotóelemből áll, valamely beavatkozásban való bevetése a beavatkozáshoz szükséges alkotóelemre korlátozódhat.
12. cikk
Modulok önellátási képessége
(1) Az önellátási képességre vonatkozó következő elemek a II. mellékletben meghatározottak szerint alkalmazandók az egyes modulokra:
a)
az időjárás viszontagságainak ellenálló menedék;
b)
a műveleti bázis ellátásához és a bevetési felszerelés működtetéséhez szükséges energia és világítás;
c)
szennyvízelvezető és higiénés létesítmények a modul személyi állománya számára;
d)
élelmiszer- és ivóvízellátás a modul személyi állománya számára;
e)
egészségügyi vagy paramedikális személyzet, létesítmények és felszerelés a modul személyi állománya számára;
f)
a modul felszerelésének tárolása és karbantartása;
g)
a fontosabb, főként a kárterületen való koordinációért felelős partnerekkel való kapcsolattartást biztosító felszerelés;
h)
helyi szállítás;
i)
olyan logisztika, felszerelés és személyzet, amely lehetővé teszi, hogy a beavatkozási területre érkezést követően haladéktalanul megépüljön a műveleti bázis, és megkezdődjön a feladatellátás.
(2) A segítséget nyújtó tagállam az önellátási követelmények teljesítésében a következő elemek biztosításával vehet részt:
a)
a szükséges személyzet, felszerelések és fogyóeszközök bevonása a modulba;
b)
a beavatkozási területen szükséges helyszíni intézkedések meghozatala;
c)
egy nem önellátó intervenciós csoport és egy technikai segítségnyújtási és támogató csoport összekapcsolásához szükséges előkészületek megtétele az érintett modulnak a 10. cikk (1) bekezdése szerinti nyilvántartásba vételét megelőzően annak érdekében, hogy teljesüljenek a 13. cikkben említett követelmények.
(3) Az az időszak, amely alatt az önellátást a segítségnyújtástól kezdődően fenn kell tartani, nem lehet rövidebb az alábbiaknál:
a)
96 óra;
b)
a II. mellékletben meghatározott idő.
13. cikk
A modulokra és technikai segítségnyújtási és támogató csoportokra vonatkozó követelmények
(1) A modulok megfelelnek a II. mellékletben szereplő általános követelményeknek.
(2) A technikai segítségnyújtási és támogató csoportok megfelelnek a II. mellékletben szereplő általános követelményeknek.
(3) A II. mellékletben szereplő követelményeket időről időre felülvizsgálják.
(4) A tagállamok minden szükséges intézkedést meghoznak a következők biztosítása érdekében:
a)
a modulok más modulokkal képesek együttműködni;
b)
a technikai segítségnyújtási és támogató csoportok más technikai segítségnyújtási és támogató csoportokkal, valamint az érintett helyi szereplőkkel képesek együttműködni;
c)
a modul alkotóelemei egy modulként képesek együttműködni;
d)
a technikai segítségnyújtási és támogató csoportokat alkotó elemek képesek egy technikai segítségnyújtási és támogató csoportként tevékenykedni;
e)
a modulok és a technikai segítségnyújtási és támogató csoportok az EU területén kívüli bevetés esetén képesek együttműködni az érintett országnak segítséget nyújtó nemzetközi katasztrófavédelmi erőkkel;
f)
a modulok és a technikai segítségnyújtási és támogató csoportok vezetői, helyetteseik és az összekötő tisztek részt vesznek a Bizottság által a 26-32. cikk alapján szervezett képzéseken és gyakorlatokon.
5. FEJEZET
AZ EURÓPAI VÉSZHELYZET-REAGÁLÁSI KÉPESSÉG (EERC) ÖNKÉNTESEN RENDELKEZÉSRE BOCSÁTOTT REAGÁLÁSI KÉPESSÉGEK ÖSSZEVONT ESZKÖZTÁRÁNAK FORMÁJÁBAN TÖRTÉNŐ KIALAKÍTÁSA
14. cikk
Képességcélok
(1) Az EERC képességcéljait a III. melléklet határozza meg.
(2) A Bizottság a tagállamokkal együttműködve legalább kétévente értékeli a képességcélok megfelelőségét, valamint szükség esetén felülvizsgálja azokat a nemzeti kockázatértékelés során azonosított kockázatok vagy egyéb nemzeti vagy nemzetközi információforrások alapján.
(3) A tagállamok a Bizottság rendelkezésére bocsátják a képességcélok értékeléséhez szükséges, kockázatokkal kapcsolatos releváns információkat.
15. cikk
Minőségi és interoperabilitási követelmények
(1) A modulok, technikai segítségnyújtási és támogató csoportok, egyéb reagálási képességek és szakértők esetében a IV. mellékletben részletezett minőségi és interoperabilitási követelmények alkalmazandóak az EERC-ben.
(2) A Bizottság a tagállamokkal együttműködve legalább kétévente értékeli a minőségi és interoperabilitási követelmények megfelelőségét, valamint szükség esetén felülvizsgálja azokat. A minőségi követelmények elismert nemzetközi normákon alapulnak, amennyiben léteznek ilyen normák az adott területen.
16. cikk
Minősítési és nyilvántartásba vételi eljárás
(1) A modulok, technikai segítségnyújtási és támogató csoportok, egyéb reagálási képességek és szakértők esetében a (2)-(8) bekezdésben részletezett minősítési és nyilvántartásba vételi eljárás alkalmazandó az EERC-ben.
(2) A minősítés és nyilvántartásba vétel a IV. mellékletben meghatározott minőségi követelmények teljesítésétől függ, kivéve a pufferkapacitásokat, amelyek tekintetében a 25. cikk (3) bekezdése alkalmazandó.
(3) Az olyan tagállamok, amelyek egy konkrét modult, technikai segítségnyújtási és támogató csoportot, egyéb reagálási képességet vagy szakértőt kínálnak fel az EERC-be való felvétel céljából, megadják az V. mellékletben meghatározott információkat.
(4) A Bizottság értékeli, hogy a szóban forgó modul, technikai segítségnyújtási és támogató csoport, egyéb reagálási képesség vagy szakértő felvehető-e az EERC-be, és késedelem nélkül tájékoztatja következtetéseiről az érintett tagállamot. Az értékelésben a Bizottság különösen a minőségi követelmények teljesítését, a képességcélokat, a megadott információk teljességét, a földrajzi közelséget és a tagállamok részvételét veszi figyelembe, valamint egyéb releváns tényezőket, amelyeket előzetesen meg kell határoznia, és amelyek valamennyi hasonló modulra, technikai segítségnyújtási és támogató csoportra, egyéb reagálási képességre és szakértőre alkalmazandóak.
(5) Amennyiben az EERC-be való felvétel mellett foglal állást, a Bizottság a megadott információk, valamint az illetékes tagállami hatóságtól bekérhető pótlólagos információk alapján kezdeményezi a modulra, technikai segítségnyújtási és támogató csoportra, egyéb reagálási képességre vagy szakértőre vonatkozó minősítési eljárást. Abban az esetben, ha a rendelkezésre álló információk alapján a Bizottság úgy véli, hogy a minőségi és interoperabilitási követelmények teljesülnek, nyilvántartásba veheti a modult, technikai segítségnyújtási és támogató csoportot, egyéb reagálási képességet vagy szakértőt az összevont eszköztárban.
(6) A Bizottság írásban közli az illetékes tagállami hatósággal a szükséges képzésekről, gyakorlatokról és/vagy műhelytalálkozókról vagy egyéb releváns minősítési és nyilvántartásba vételi feltételekről szóló értékelését.
(7) Amennyiben valamennyi minősítési feltétel teljesül, a Bizottság a modult, technikai segítségnyújtási és támogató csoportot, egyéb reagálási képességet vagy szakértőt EERC-minősítéssel rendelkezőnek nyilvánítja, és ezt közli a tagállammal.
(8) A modult, technikai segítségnyújtási és támogató csoportot, egyéb reagálási képességet vagy szakértőt legalább három évvel később újraértékelik, amennyiben az eszközt ismét benyújtják az EERC-ben való újbóli nyilvántartásba vétel céljából.
(9) A Bizottság a tagállamokkal együttműködve legalább kétévente értékeli a minősítési és nyilvántartásba vételi eljárás megfelelőségét, valamint szükség esetén felülvizsgálja azt.
17. cikk
Az adaptációs költségekre vonatkozó pénzügyi megállapodások
(1) A tagállamok pénzügyi támogatást kérhetnek az adaptációs költségek finanszírozására külön az egyes modulokra, technikai segítségnyújtási és támogató csoportokra vagy egyéb reagálási képességekre, anélkül, hogy a Bizottság pályázati felhívást tenne közzé. Az adaptációs költségek magukban foglalják az 1313/2013/EU határozat 21. cikke (2) bekezdésének c) pontjában meghatározott költségelemeket.
(2) E kérelem alátámasztása érdekében a tagállam az adaptációs költségekre vonatkozó végrehajtási terveket nyújt be a Bizottsághoz, amelyek tartalmazzák a becsült költségeket és az időkeretet.
(3) A Bizottság értékeli és - amennyiben a vonatkozó követelmények teljesülnek - jóváhagyja a (2) bekezdésben említett végrehajtási terveket, részletezve, hogy a vonatkozó költségek közül melyek támogathatóak mint adaptációs költségek.
(4) A kérelem értékelését követően a Bizottság meghozza a támogatás odaítéléséről szóló határozatát.
(5) A tagállamok jelentést tesznek a Bizottságnak az adaptációs költségként felmerült költségek részleteiről.
6. FEJEZET
A REAGÁLÁSI KÉPESSÉGBEN FENNÁLLÓ HIÁNYOSSÁGOK KEZELÉSE
18. cikk
A képességcélokkal kapcsolatos előrelépések nyomon követése
A Bizottság a tagállamokkal együttműködve folyamatosan nyomon követi a képességcélokkal kapcsolatos előrelépéseket, figyelembe véve a 20. cikk szerint azonosított képességeket, valamint rendszeresen tájékoztatja a tagállamokat az előrelépésekről készült értékeléséről. A Bizottság a szükséges mértékű részletességgel tájékoztatja a tagállamokat a reagálási képességekben továbbra is fennálló hiányosságokról.
19. cikk
A reagálási képességben fennálló hiányosságok azonosítására vonatkozó eljárás
(1) A képességcélokkal kapcsolatos előrelépések nyomon követésének részeként a Bizottság a tagállamokkal együttműködve értékelést végez a tagállamoknak az EERC-ben nyilvántartásba vett képességei, valamint a III. mellékletben meghatározott képességcélok közötti eltérésekről.
(2) A Bizottság és a tagállamok csak azokat a képességeket tekintik az EERC számára elkülönített képességeknek, amelyeket a tagállamok által a 16. cikkel összhangban az EERC rendelkezésére bocsátandó képességként vettek nyilvántartásba.
20. cikk
Az EERC-n kívüli reagálási képességek azonosítására vonatkozó eljárás
(1) Amennyiben a Bizottság a tagállamokkal együtt a jelen határozat 19. cikke szerinti reagálási képességben potenciálisan jelentős hiányosságokat azonosított, a tagállamokkal együttműködve, az 1313/2013/EU határozat 12. cikkének (2) bekezdésével összhangban megvizsgálja, hogy a szükséges képességek rendelkezésre állnak-e az EERC-n kívül.
(2) A Bizottság csak a következő EERC-n kívüli képességeket tekinti rendelkezésre állónak:
a)
a CECIS-ben nyilvántartásba vett képességek;
b)
pufferkapacitások; vagy
c)
az a) és b) pontba nem besorolható képességek, amelyeket azonban könnyen hozzáférhetővé lehet tenni a tagállam vagy tagállamok számára a szükséges mennyiségben, az előírt helyen, a szükséges időn belül és a szükséges időtartamra.
(3) A (2) bekezdés c) pontjában említett képességek megállapítása céljából a Bizottság kérelmet intéz a nemzeti kapcsolattartó pontokhoz, amelyben ismerteti a potenciálisan a reagálási képességben fennálló jelentős hiányosságról szóló értékelés részleteit, és felkéri a tagállamokat, hogy szolgáltassanak információkat az EERC-n kívül rendelkezésre álló képességekről a (2) bekezdés c) pontjában említettek szerint.
(4) A Bizottság a kérelemben meghatározza, hogy a válaszadásra kijelölt határidő legfeljebb 60 naptári nap, amelynek a pontos időtartama a (2) bekezdésben említett képességek tagállamok általi megállapításának várható összetettségétől függ.
(5) A tagállamok a kitűzött határidőn belül írásban tájékoztatják a Bizottságot a (2) bekezdésben említett bármely képesség részleteiről.
(6) Amennyiben egy tagállam nem válaszol írásban a megadott határidőn belül, a Bizottság ezen értékelés céljából feltételezi, hogy a (2) bekezdésben említett képességek abban a tagállamban nem állnak rendelkezésre.
(7) A tagállamoktól kapott információk alapján és csak a (2) bekezdésben említett képességeket figyelembe véve a Bizottság értékeli, hogy ezek a képességek megszüntetik-e az e határozat 19. cikkével összhangban azonosított, a reagálási képességben fennálló hiányosságokat. A Bizottság csak akkor tekinti a képességben fennálló hiányosságot megszűntnek, ha az EERC-n belüli képességek és a (2) bekezdésben említett képességek száma együttesen eléri vagy meghaladja a III. mellékletben meghatározott képességcélokat.
21. cikk
A reagálási képességben fennálló hiányosság kezelésére vonatkozó eljárás
(1) Amennyiben a Bizottság a tagállamokkal együtt a reagálási képességek terén potenciálisan jelentős hiányosságokat azonosított a 19. cikkel összhangban, amelyeket nem lehet kezelni a 20. cikknek megfelelően, írásban értesíti a tagállamokat, részletezve, hogy mit tekint stratégiai reagálási képességben fennálló hiányosságnak.
(2) A Bizottság írásban felkéri a tagállamokat, hogy kezeljék a stratégiai reagálási képességben fennálló hiányosságokat az 1313/2013/EU határozat 12. cikkének (3) bekezdésével összhangban.
(3) A tagállamok közlik a Bizottsággal, hogy tervezik-e - és ha igen, mikor és miként - a stratégiai reagálási képességben fennálló hiányosságok kezelését, akár önállóan, akár más tagállamokkal együttműködve.
22. cikk
A stratégiai reagálási képességben fennálló hiányosságok kezeléséhez nyújtott bizottsági támogatás
(1) Amennyiben uniós finanszírozásra van szükség a stratégiai reagálási képességben fennálló hiányosságok kezeléséhez az 1313/2013/EU határozat 12. cikkének (3) bekezdésével és 21. cikke (1) bekezdésének j) pontjával összhangban, a Bizottság pályázati felhívást tesz közzé a tagállamok támogatása érdekében.
(2) A pályázati felhívásokra való válaszadáskor a tagállamoknak meg kell felelniük az 1313/2013/EU határozat 21. cikke (1) bekezdése j) pontja iii. és iv. alpontjának.
(3) A tagállamok jelzik többek között az igényelt uniós társfinanszírozás százalékos arányát.
23. cikk
A reagálási képességben fennálló hiányosságok kezelésének támogatható költségei
(1) A reagálási képességek kezdeti létrehozásához szükséges felszerelések, szolgáltatások, illetve humán erőforrások valamennyi költsége támogatható.
(2) A folyamatos fenntartási és működési költségek nem támogathatók.
7. FEJEZET
ÁTMENETI HIÁNYOK KEZELÉSE RENDKÍVÜLI KATASZTRÓFÁK SORÁN
24. cikk
Pénzügyi megállapodások
(1) A Bizottság éves munkaprogramjában általánosságban meghatározza a szükséges pufferkapacitások típusát és számát, figyelembe véve bizonyos rendkívüli típusú katasztrófák lehetőségét a tagállamokban, valamint a rendkívüli intenzitást vagy egyéb tényezőket, amelyek miatt egy katasztrófa rendkívüli lehet, mint például egy másik katasztrófával való egybeesés, valamint az ilyen körülmények között esetleg fellépő átmeneti hiányok.
(2) A Bizottság rendszeresen megindítja a szükséges pénzügyi eljárásokat az 1313/2013/EU határozat 21. cikke (2) bekezdésének d) pontjában meghatározott költségek fedezésére annak érdekében, hogy biztosítsa az éves munkaprogramban meghatározott pufferkapacitásokhoz való gyors hozzáférést.
(3) A Bizottság által társfinanszírozott pufferkapacitások kiegészítik a nemzeti készültség részeként a tagállamok rendelkezésére álló reagálási képességeket, és nem helyettesítik a meglévő reagálási képességeket.
25. cikk
Az uniós pénzügyi hozzájárulás feltételei
(1) Az uniós pénzügyi hozzájárulás előfeltétele, hogy a 24. cikk (2) bekezdésében előírt pénzügyi eljárásokban részt vevő tagállamok elfogadják a (2)-(9) bekezdésben foglalt feltételeket. A Bizottság további feltételeket határozhat meg a pénzügyi eljárásokban.
(2) A tagállamok az összevont eszköztár részeként rendelkezésre bocsátják a pufferkapacitásokat.
(3) A pufferkapacitások teljesítik a szükséges minőségi és minősítési követelményeket a 24. cikk (2) bekezdésében előírt pénzügyi eljárásokban meghatározottak szerint.
(4) A pufferkapacitásokat a vonatkozó keretszerződésekben, partnerségi keretmegállapodásokban vagy hasonló megállapodásokban meghatározott teljes időtartamra nyilvántartásba veszik az összevont eszköztárban. A kapacitásokat nyilvántartásba vevő tagállam(ok) csak olyan korlátozást vagy feltételt vezethetnek be, amelyet a működési körülmények alaposan indokolnak.
(5) A pufferkapacitások nem jogosultak a 17. cikkben említett pénzügyi támogatásra.
(6) A Bizottság haladéktalanul tájékoztatja valamennyi tagállamot a CECIS-en keresztül az összevont eszköztárban nyilvántartásba vett pufferkapacitásokról.
(7) Az összevont eszköztárban nyilvántartásba vett pufferkapacitások ugyanolyan általános feltételekkel állnak rendelkezésre az uniós mechanizmus szerinti bevetésre, mint az összevont eszköztárban nyilvántartásba vett más képességek, az 1313/2013/EU határozat 11. cikkével összhangban.
(8) Az ERCC keretében biztosított segítségre irányuló kérelem benyújtása után az összevont eszköztárban nyilvántartásba vett pufferkapacitások bevetése a 11. fejezetben előírt, katasztrófareagálás során alkalmazandó műveleti eljárásoknak megfelelően történik.
(9) Az összevont eszköztárban nyilvántartásba vett pufferkapacitások rendelkezésre állnak azon tagállamok hazai felhasználására, amelyek társfinanszírozták a képességek rendelkezésre állását. A hazai felhasználás előtt ezek a tagállamok konzultálnak az ERCC-vel a következők megerősítése érdekében:
i.
nincs egyidejű vagy küszöbön álló rendkívüli katasztrófa, amely a pufferkapacitás bevetése iránti kérelemhez vezethet;
ii.
a hazai felhasználás nem akadályozza indokolatlanul a többi tagállam gyors hozzáférését egy új rendkívüli katasztrófa felmerülése esetén.
8. FEJEZET
KÉPZÉSI PROGRAM
26. cikk
Képzési program
(1) A katasztrófa megelőzésére és az arra való felkészülésre és reagálásra kiterjedő képzési programot kell kidolgozni. A program általános és szaktanfolyamokat, valamint egy szakértői csererendszert tartalmaz. A program a 27. cikkben említett célcsoportokra irányul.
(2) A képzési program koordinálásáért és megszervezéséért, valamint tartalma és ütemterve kidolgozásáért a Bizottság felel.
27. cikk
Résztvevők
(1) A képzési program célcsoportjai a következők:
a)
a tagállamok polgári védelemben és katasztrófavédelemben dolgozó személyzete, különösen a csoportvezetők, azok helyettesei, valamint az összekötő tisztviselők, a tagállamok szakértői a 41. cikkben meghatározottak szerint, beleértve a megelőzéssel és a felkészültséggel foglalkozó szakértőket, valamint a nemzeti kapcsolattartó pontok személyzetének kulcsfontosságú tagjai;
b)
az uniós intézmények és ügynökségek személyzete;
c)
az európai szomszédságpolitikában részt vevő országok és a tagjelölt országok, valamint a potenciális tagjelöltek kiválasztott szakértői.
(2) A képzéseken való részvétel nyitott a következő szereplők kiválasztott szakértői számára is:
a)
az Egyesült Nemzetek és annak szervezetei;
b)
a VII. mellékletben meghatározott nemzetközi szervezetek;
c)
harmadik országok, valamint adott esetben egyéb érintett szereplők.
(3) A tagállamok és a Bizottság minden képzés tekintetében megjelölik a képzésre általuk küldött személyeket.
28. cikk
Tanfolyamok
(1) A program egy sor kezdő szintű, operatív szintű és vezetői szintű tanfolyamból áll.
(2) A Bizottság a tagállamokkal együttműködve meghatározza a tanfolyamokat, azok tartalmát, tantervét és a tanfolyamok rendszerének menetrendjét, beleértve a hozzáférésre vonatkozó követelményeket.
(3) A Bizottság biztosítja, hogy az oktatók és előadók naprakészek legyenek az uniós mechanizmus releváns fejleményeivel kapcsolatosan.
29. cikk
Szakértők cseréje
A szakértők tagállamok közötti vagy a Bizottsággal történő cseréjének rendszere a következőket teszi lehetővé a szakértők számára:
a)
tapasztalatszerzés és -megosztás;
b)
többféle technika és működési eljárás megismerése;
c)
egyéb részt vevő vészhelyzet-reagálási szolgálatok és intézmények módszereinek tanulmányozása.
30. cikk
További képzési tevékenységek
Szükség esetén és az éves munkaprogrammal összhangban további képzési lehetőségeket biztosítanak a felmerülő szükségletek kielégítésére a polgári védelem és a katasztrófavédelem fellépéseinek zökkenőmentes és hatékony végrehajtása érdekében.
31. cikk
Értékelési rendszer
A Bizottság biztosítja a képzés színvonalának és tartalmának koherenciáját. Ebből a célból a Bizottság megfelelő rendszert hoz létre a végrehajtott képzési tevékenységek értékelésére.
9. FEJEZET
A GYAKORLATOK KERETE
32. cikk
Gyakorlatprogram, stratégiai keret és prioritások
(1) A Bizottság létrehozza és irányítja a polgári védelmi gyakorlatokra vonatkozó programot.
(2) A polgári védelmi gyakorlatokra vonatkozó program stratégiai keretbe illeszkedik, amely meghatározza a gyakorlatok célkitűzéseit és szerepét az uniós mechanizmus értelmében.
(3) A gyakorlatprogram különösen az alábbiakat célozza:
a)
a tagállamok reagálási képességének javítása, különös tekintettel a segítségnyújtási beavatkozások során az uniós mechanizmus értelmében biztosított csoportokra és egyéb eszközökre;
b)
az eljárások javítása és ellenőrzése, valamint a segítségnyújtási beavatkozások koordinálását célzó közös megközelítés kialakítása az uniós mechanizmus értelmében, továbbá súlyos katasztrófák esetén a reakcióidő csökkentése;
c)
az együttműködés fokozása a tagállami polgári védelmi szolgálatok és a Bizottság között;
d)
a levont tanulságok azonosítása és megosztása;
e)
a levont tanulságok végrehajtásának tesztelése.
(4) A gyakorlatprogram általános prioritásait egy átfogó, hosszú távú terv körvonalazza. Ez tartalmazza a vonatkozó katasztrófa-forgatókönyvek és képességek elemeit is.
(5) A Bizottság:
a)
stratégiai keretet és átfogó, hosszú távú tervet dolgoz ki a tagállamokkal együttműködve, figyelembe véve a levont tanulságokkal kapcsolatos programot, valamint az egyéb releváns információkat;
b)
meghatározza a gyakorlatok célkitűzéseit, valamint azok szerepét az uniós mechanizmus más alkotóelemeivel kapcsolatosan; továbbá
c)
éves javaslatot tesz a munkaprogramban a gyakorlatok konkrét prioritásaira vonatkozóan az átfogó, hosszú távú tervvel összhangban.
10. FEJEZET
A LEVONT TANULSÁGOKKAL KAPCSOLATOS PROGRAM
33. cikk
Nyomon követés, elemzés és értékelés
(1) A Bizottság és a tagállamok megosztják egymással azokat az adatokat, információkat és értékeléseket, amelyekre az uniós mechanizmuson belüli valamennyi releváns polgári védelmi intézkedés nyomon követése, elemzése és értékelése céljából szükségük van.
(2) A Bizottság adatbázist hoz létre és kezel, amelyet a tagállamok és a Bizottság felhasználhatnak az adatok gyűjtésére és megosztására, az azonosított tanulságok továbbítására, valamint a végrehajtás helyzetének folyamatos áttekintésére.
(3) A Bizottság elősegíti a tanulságok azonosítását az érintett felek bevonásával, többek között találkozók szervezése útján is.
34. cikk
A végrehajtás elősegítése
(1) A Bizottság biztosítja, hogy a Bizottság, a tagállamok és az érintett felek által azonosított tanulságokat felhasználják a döntéshozatali eljárásban az uniós mechanizmus továbbfejlesztéséhez.
(2) Az azonosított tanulságok különösen a következők megállapításához járulnak hozzá:
a)
a képzési program prioritásai - beleértve adott esetben a tanfolyamok tartalmát és tantervét -, valamint a gyakorlatprogramok prioritásai;
b)
a megelőző és készültségi projektekre vonatkozó éves felhívások prioritásai; valamint
c)
az 1313/2013/EU határozat 10. cikkében említett tervezési tevékenységek prioritásai.
(3) A Bizottság rendszeresen jelentést tesz a levont tanulságokkal kapcsolatos programról, felsorolva a megállapított releváns tanulságokat, a tervbe vett korrekciós intézkedéseket, a felelősségi köröket és határidőket, valamint a tanulságok végrehajtásának állapotát.
(4) A tagállamok rendszeresen jelentést tesznek a nemzeti felelősségi körükbe tartozó, megállapított tanulságok végrehajtása terén elért haladásról.
11. FEJEZET
KATASZTRÓFAREAGÁLÁS SORÁN ALKALMAZANDÓ MŰVELETI ELJÁRÁSOK
35. cikk
Segítségnyújtás és reagálás iránti kérelmek
(1) Amennyiben a katasztrófa vagy a katasztrófaveszély az Unión belül következik be, a segítség iránti kérelem CECIS-en keresztüli beérkezését követően a Bizottság megfelelő módon és késedelem nélkül végrehajtja az 1313/2013/EU határozat 15. cikkének (3) bekezdésében előírt intézkedéseket.
(2) Amennyiben a katasztrófa vagy a katasztrófaveszély az Unión kívül következik be, ami polgári védelmi segítségnyújtást tehet szükségessé, a Bizottság tájékoztathatja a harmadik országot az uniós mechanizmus keretében történő segítségkérés lehetőségeiről.
(3) Amennyiben egy katasztrófa által sújtott vagy küszöbön álló katasztrófa által fenyegetett tagállam vagy harmadik ország az uniós mechanizmus keretében történő segítségnyújtásra tart igényt, úgy a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságain keresztül polgári védelmi segítségnyújtásra irányuló írásbeli kérelmet juttat el az ERCC-nek. Amennyiben az uniós mechanizmus, az ENSZ és annak szervezetei vagy bármely, a VII. mellékletben szereplő nemzetközi szervezet keretében történő segítségnyújtásra tart igényt, úgy polgári védelmi segítségnyújtásra irányuló írásbeli kérelmet juttat el az ERCC-nek.
(4) A támogatáskérelmező az ERCC rendelkezésére bocsátja a helyzettel összefüggő valamennyi információt, különösen a különleges szükségletekre, a kért támogatásra és a katasztrófa helyszínére vonatkozó információkat.
(5) A támogatáskérelmező tájékoztatja az ERCC-t az időkeretről, a beléptetési pontról és a helyszínről, amelyre vonatkozóan a segítséget kéri, valamint a katasztrófa helyszíni kezelésével megbízott operatív kapcsolattartó pontról.
(6) Az ERCC a lehetséges mértékig specifikus bevetési terveket készít az egyes segítségnyújtás iránti kérelmekre vonatkozóan. Ezek tartalmazzák a segítségnyújtásra vonatkozó ajánlásokat, beleértve az EERC-ben nyilvántartásba vett modulok, technikai segítségnyújtási és támogató csoportok, egyéb reagálási képességek és szakértők bevetését, valamint a lehetséges kritikus szükségletek értékelését. A specifikus bevetési tervek követik a VI. mellékletben meghatározott szerkezetet és vázlatot, és az 1313/2013/EU határozat 15. cikke (3) bekezdésének c) pontjában és 16. cikke (3) bekezdésének b) pontjában említett előre kidolgozott általános terveken alapulnak, amelyek kiterjednek a katasztrófakockázatok legfontosabb típusaira és figyelembe veszik a tagállamok kockázatértékeléseiben azonosított kockázati forgatókönyveket. A specifikus bevetési terveket átadják valamennyi tagállamnak.
(7) Az EERC-ben nyilvántartásba vett képességek kiválasztási folyamatában a következő kritériumokat veszik figyelembe (amelyek prioritása a segítségnyújtás iránti kérelem jellemzőitől függhet):
a)
rendelkezésre állás;
b)
megfelelőség;
c)
földrajzi elhelyezkedés/közelség;
d)
becsült szállítási idő és költségek;
e)
előzetes tapasztalat;
f)
az eszköz előzetes használata;
g)
egyéb releváns kritériumok, mint például nyelvi képességek, kulturális közelség.
(8) A tagállamokkal való eltérő megállapodás hiányában az ERCC nem kéri fel a tagállamokat az EERC-ben nyilvántartott konkrét képességek bevetésére olyan területen, ahol fegyveres konfliktus dúl vagy fenyeget, vagy olyan körülmények között, ahol a csoportok biztonsága és védelme veszélyben van.
(9) Azok a tagállamok, amelyekhez felkérést intéztek a képességek EERC-ből történő bevetésére, az 1313/2013/EU határozat 11. cikkének (7) bekezdése alapján közlik az ERCC-vel a bevetésről szóló végső döntésüket. Az ERCC pontosítja azt a határidőt, amelyen belül a tagállamnak elvben válaszolnia kell. Ez a határidő a katasztrófa jellegétől függ, és semmilyen esetben nem lehet kevesebb, mint két óra.
(10) A támogatáskérelmező tájékoztatja az ERCC-t, hogy milyen felajánlott segítséget fogadott el.
(11) Amennyiben a segítségnyújtás kritikus szükséglet kielégítését célozza, és nem vagy nem elegendő mértékben áll rendelkezésre az EERC-ben, a Bizottság a CECIS-en keresztül haladéktalanul tájékoztatja valamennyi nemzeti kapcsolattartó pontot a szállításra biztosított uniós pénzügyi támogatás rendelkezésre állásáról az 1313/2013/EU határozat 23. cikke (3) bekezdésének b) pontja alapján.
(12) Az ERCC tájékoztatja a tagállamokat a támogatáskérelmező által kiválasztott intervenciós csoportokról és eszközökről. A segítséget nyújtó tagállamok rendszeresen tájékoztatják az ERCC-t az általuk küldött intervenciós csoportokról és eszközökről, köztük az EERC részét képező valamennyi képességről.
(13) A Bizottság szakértői csoportot állíthat össze, nevezhet ki és küldhet ki az 1313/2013/EU határozat 17. cikke szerint.
36. cikk
Szakértői missziók
(1) A kiküldött szakértők ellátják az 1313/2013/EU határozat 8. cikkének d) pontjában meghatározott feladatokat. Rendszeresen jelentést tesznek a segítségnyújtást kérő állam hatóságai, valamint az ERCC számára.
(2) Az ERCC tájékoztatja a tagállamokat a szakértői misszió alakulásáról.
(3) A támogatáskérelmező rendszeresen tájékoztatja az ERCC-t a beavatkozás helyszínén folyó tevékenységek előrehaladásáról.
(4) Harmadik országokban történő beavatkozások esetén a csoportvezető rendszeresen tájékoztatja az ERCC-t a beavatkozás helyszínén folyó tevékenységek előrehaladásáról.
(5) Az ERCC összegzi a beérkezett információkat és megküldi azokat a tagállamok kapcsolattartó pontjainak és hatáskörrel rendelkező hatóságainak.
37. cikk
A beavatkozás befejezése
(1) A segítségnyújtást kérő tagállam, illetve a segítséget nyújtó tagállamok a lehető leghamarabb tájékoztatják az ERCC-t, valamint a helyszínre küldött szakértőket és intervenciós csoportokat, amennyiben úgy vélik, hogy segítségnyújtásuk már nem szükséges, illetve annak további teljesítése már nem biztosítható. A beavatkozás tényleges befejezésének megfelelő módon történő megszervezése a támogatáskérelmező és a tagállamok feladata. Az ERCC-t tájékoztatni kell erről.
(2) Harmadik országokban a csoportvezető a lehető leghamarabb tájékoztatja az ERCC-t, amennyiben a támogatás kérelmezőjével folytatott alapos konzultációkat követően úgy véli, hogy a segítségnyújtás már nem szükséges, illetve akadályok állnak a hatékony segítésnyújtás útjában. Az ERCC továbbítja ezt az információt az adott országban működő uniós küldöttségnek, valamint az érintett bizottsági szolgálatoknak, az EKSZ-nek és a tagállamoknak. Az ERCC a támogatás kérelmezőjével együttműködve biztosítja a helyszínre küldött szakértők és intervenciós csoportok tényleges kivonását.
38. cikk
Jelentéstétel és a levont tanulságok
(1) A támogatáskérelmező és a segítséget nyújtó tagállamok illetékes hatóságainak, valamint a kiküldött szakértőknek lehetősége van arra, hogy benyújtsák az ERCC-nek a beavatkozás minden szempontjára kiterjedő következtetéseiket. Az ERCC ezután összefoglaló jelentést készít a segítségnyújtásról és a levont lényeges tanulságokról.
(2) A 33. és 34. cikken túlmenően az ERCC a tagállamokkal együtt nyomon követi a levont tanulságok végrehajtását az uniós mechanizmus keretében történő segítségnyújtási beavatkozások javítása érdekében.
39. cikk
Költségek
(1) Ezzel ellentétes megállapodás hiányában a tagállamok által biztosított segítségnyújtás költségét a támogatáskérelmező viseli.
(2) A segítséget nyújtó tagállam - különösen a katasztrófa jellegének, valamint az esetleges károk nagyságának figyelembevételével - részben vagy teljesen ingyenesen is nyújthat segítséget. Ezenkívül ez a tagállam bármikor lemondhat költségei megtérítésének egészéről vagy annak egy részéről.
(3) Ezzel ellentétes megállapodás hiányában a segítségnyújtási beavatkozás teljes időtartama alatt a támogatáskérelmező gondoskodik a részt vevő csoportok elszállásolásáról és ellátásáról, és a készletek saját költségén történő pótlásáról. Mindazonáltal az intervenciós csoportok eleinte egy - a felhasznált beavatkozási eszközökhöz mérten - ésszerű időszakra logisztikailag függetlenek és önellátóak, amiről tájékoztatják az ERCC-t.
(4) A szakértők kiküldésének és a vonatkozó logisztikai támogatásnak a költségei az 1313/2013/EU határozat 22. cikke a) pontjának megfelelően kezelendők. Ezek a költségek jogosultak az uniós finanszírozásra.
40. cikk
Kártérítés
(1) A segítségnyújtást kérő tagállam lemond arról, hogy a neki okozott károkért a tagállamoktól kártérítést követeljen, amennyiben a károk az uniós mechanizmus és az e határozat szerinti segítségnyújtási beavatkozásokkal összefüggésben keletkeztek, kivéve amennyiben ezek bizonyítottan csalásra vagy súlyos kötelességszegésre vezethetők vissza.
(2) A segítségnyújtási beavatkozás következtében harmadik félnél keletkezett károk esetében a segítségnyújtást kérő tagállam és a segítséget nyújtó tagállam együttműködik az említett károk megtérítésének megkönnyítése érdekében a hatályos jogszabályokkal és a vonatkozó keretszabályokkal összhangban.
12. FEJEZET
SZAKÉRTŐI CSOPORTOK KIKÜLDÉSÉRE VONATKOZÓ ELJÁRÁSOK
41. cikk
Szakértői kategóriák
A tagállamok a szakértőket az alábbi kategóriákba sorolják:
a)
szakmai szakértők;
b)
értékelő szakértők;
c)
koordinációs szakértők;
d)
csoportvezetők.
42. cikk
Feladatok és funkciók
(1) A szakmai szakértők különleges, nagyfokú szaktudást igénylő kérdések, valamint az azokkal összefüggő kockázatok tekintetében adnak tanácsokat, továbbá küldetések céljából rendelkezésre állnak.
(2) Az értékelő szakértők helyzetértékelést végeznek, valamint tanácsokat adnak a szükséges megfelelő intézkedés tekintetében, továbbá küldetések céljából rendelkezésre állnak.
(3) A koordinációs szakértők közé tartozhatnak a csoportvezető helyettesei, a logisztikáért és a kapcsolattartásért felelős személyek, valamint szükség esetén a személyzet további tagjai. Szükség szerint a szakmai és az értékelő szakértők is bevonhatók a koordinációs csoportba a csoportvezetőnek a küldetés egésze folyamán történő támogatása érdekében.
(4) A csoportvezető felel az értékelő és a koordinációs csoport vezetéséért a beavatkozás során. A csoportvezető megfelelő kapcsolatot tart fenn az érintett ország hatóságaival, az ERCC-vel, beleértve az ERCC összekötő tisztviselőjét, más nemzetközi szervezetekkel, valamint az uniós mechanizmus keretében a tagállamokon kívüli segítségnyújtási beavatkozások esetén az Európai Uniónak az érintett országban található küldöttségével.
(5) A felkészültséggel kapcsolatos feladatok ellátása céljából kiküldött szakértőket a Bizottság az őket kinevező tagállammal egyetértésben megbízhatja a 41. cikkben meghatározott feladatokkal, és e szakértőknek képesnek kell lenniük, hogy tanácsot adjanak vagy jelentést tegyenek a megfelelő készenléti intézkedésekről, beleértve az igazgatási kapacitást, a riasztási rendszerekre vonatkozó szükségleteket, a képzést, gyakorlatokat és a tájékoztatást.
(6) A megelőzéssel kapcsolatos feladatok ellátása céljából kiküldött szakértőket a Bizottság az őket kinevező tagállammal egyetértésben megbízhatja a 41. cikkben meghatározott feladatokkal, és e szakértőknek képesnek kell lenniük, hogy tanácsot adjanak vagy jelentést tegyenek a megfelelő megelőző intézkedésekről és kockázatkezelési képességekről.
43. cikk
Szakértői adatbázis
(1) A szakértőkre vonatkozó információkat a Bizottság a „szakértői adatbázisban” gyűjti össze, és azok a CECIS-en keresztül érhetők el.
(2) Az EERC-ben nyilvántartásba vett szakértőket konkrétan azonosítják az (1) bekezdésben említett adatbázisban.
44. cikk
Képzési követelmények
A szakértők szükség szerint részt vesznek a 26. cikkben említett képzési programban.
45. cikk
Kijelölés
Segítségnyújtás iránti kérelem esetén a tagállamok felelőssége a rendelkezésre álló szakértők kijelölése és azok elérhetőségének megosztása az ERCC-vel.
46. cikk
Mozgósítás és szolgáltatási szerződés
(1) Az ERCC-nek képesnek kell lennie arra, hogy a tagállamok által az adott misszióra történő kinevezést követően nagyon rövid határidőn belül mozgósítsa és kiküldje a szakértőket.
(2) A Bizottság minden szakértővel szolgáltatási szerződést ír alá, amely a következőkre terjed ki:
a)
a misszió célja;
b)
feladatok;
c)
a misszió tervezett időtartama;
d)
a helyi kapcsolattartó személy adatai;
e)
biztosítási fedezet;
f)
a kiadások fedezésére szolgáló napidíj;
g)
különleges fizetési feltételek;
h)
a szakmai szakértők, az értékelő szakértők, a koordinációért felelős szakértők, valamint a csoportvezetők számára szóló iránymutatások.
13. FEJEZET
SZÁLLÍTÁSI SEGÍTSÉG
47. cikk
A szállítási segítség formái
A szállítási segítség a következő formákat öltheti:
a)
szállítási képességek összevonása vagy megosztása;
b)
szállítási erőforrások kereskedelmi piacokon vagy más forrásokból való tagállami hozzáférésének azonosítása és elősegítése; vagy
c)
uniós támogatás nyújtása a tagállamoknak támogatások odaítélése, illetve magán- vagy egyéb szervezetek szállítási szolgáltatásának igénybevétele útján.
48. cikk
Az uniós mechanizmuson keresztül történő szállítási segítségre vonatkozó eljárás
(1) A szállítási segítségre vonatkozó kérelem esetén a 49. és az 50. cikkben előírt eljárások alkalmazandók.
(2) A kérelmeket az 56. cikkben említett illetékes hatóság adja ki, és azokat írásban küldik meg a Bizottságnak. A kérelmek tartalmazzák a VIII. melléklet A. részében előírt információkat.
(3) Szállítási képességek összevonása esetén az egyik tagállam felvállalhatja az uniós pénzügyi támogatás kérelmezésének levezetését az egész műveletre vonatkozóan.
(4) Az e határozat szerinti szállítási segítségre vonatkozó valamennyi kérelmet és a kapcsolódó válaszokat és információcserét a tagállamok és a Bizottság között az ERCC-n keresztül továbbítják és dolgozzák fel.
(5) A kérelmeket a CECIS-en keresztül vagy elektronikus levélben küldik meg. Az uniós finanszírozást magukban foglaló, a CECIS-en keresztül, telefaxon vagy elektronikus levélben küldött kérelmek elfogadásának feltétele, hogy ezt követően haladéktalanul a Bizottság rendelkezésére bocsátják az illetékes hatóságok által aláírt eredeti kérelmeket.
(6) A Bizottság ugyanakkor létrehozhat egy elektronikus információcsere-rendszert a kedvezményezettekkel folytatott bármely kommunikációra vonatkozóan, beleértve a támogatási megállapodások megkötését, a támogatási határozatokról való értesítéseket, valamint azok módosítását, az 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (5) 179. cikke értelmében.
49. cikk
A szállítási segítség iránti kérelem
(1) A Bizottság a támogatás iránti kérelem beérkezésekor haladéktalanul értesíti e kérelemről a tagállamok által az 1313/2013/EU határozat 9. cikkének (7) bekezdése értelmében kijelölt kapcsolattartási pontokat.
(2) A Bizottság az értesítésben adott esetben felkéri a tagállamokat, hogy adjanak részletes tájékoztatást azokról a szállítási erőforrásokról, amelyeket a kérelmező tagállam rendelkezésére tudnak bocsátani vagy bármely más alternatív megoldásról, amelyet az érintett ország által megfogalmazott szükségletek kielégítésére fel tudnak ajánlani. A Bizottság ezen információk megadására határidőt írhat elő.
(3) A Bizottság által az (1) bekezdésében említettek szerint a kapcsolattartó pontoknak küldött értesítéskor a kérelmezett szállítási segítség jogosulttá válik az uniós finanszírozásra, az 53. cikk sérelme nélkül.
50. cikk
A szállítási segítség iránti kérelemre adott válaszok
(1) Azok a tagállamok, amelyek szállítási segítséget tudnak nyújtani, a lehető leghamarabb, de legkésőbb a 49. cikkben említett értesítés kézhezvételétől számított 24 órán belül - kivéve, ha erről az értesítés másként rendelkezik - tájékoztatják a Bizottságot azokról a szállítási erőforrásokról, amelyeket a szállítási erőforrások összevonására vagy meghatározására vonatkozó támogatási kérelemre válaszul önkéntes alapon rendelkezésre tudnak bocsátani. Ez az információ tartalmazza a VIII. melléklet B. részében meghatározott elemeket, valamint a pénzügyi feltételekre és az esetleges egyéb korlátozásokra vonatkozó információkat.
(2) A Bizottság a lehető leghamarabb összeállítja a rendelkezésre álló szállítási erőforrásokra vonatkozó információkat, és továbbítja azokat a kérelmet benyújtó tagállamnak.
(3) A Bizottság a (2) bekezdésben említett információkon túlmenően továbbítja a tagállamoknak a további forrásokból - többek között a kereskedelmi piacról - rendelkezésre álló szállítási erőforrásokkal kapcsolatos összes egyéb információt, és megkönnyíti a tagállamok e további erőforrásokhoz való hozzáférését.
(4) A kérelmet benyújtó tagállam tájékoztatja a Bizottságot az általa kiválasztott szállítási megoldásokról, és kapcsolatot tart a támogatást nyújtó tagállamokkal vagy a Bizottság által meghatározott üzemeltetővel.
(5) A Bizottság az összes tagállamot tájékoztatja a kérelmet benyújtó tagállam választásáról. Ez a tagállam rendszeresen tájékoztatja a Bizottságot a polgári védelmi segítség nyújtása terén elért előrehaladásról.
51. cikk
Pénzügyi támogatás iránti kérelem
(1) Amennyiben a tagállam meghatározta a lehetséges szállítási megoldást, de uniós finanszírozásra van szükség a polgári védelmi segítség elszállításának lehetővé tételéhez, a tagállam támogatást kérhet az Uniótól.
(2) A tagállam kérelmében jelzi, hogy az uniós társfinanszírozást milyen százalékban fogja kérelmezni - ez nem haladhatja meg az 1313/2013/EU határozat 23. cikkének (2) bekezdése szerint a szállítási erőforrásokra vonatkozó elszámolható költségek 55 %-át, és nem haladhatja meg az 1313/2013/EU határozat 23. cikke (3) bekezdésének a) és b) pontja szerint a szállítási erőforrásokra vonatkozó elszámolható költségek 85 %-át. A Bizottság haladéktalanul tájékoztatja a kérelemről az összes tagállamot.
(3) A Bizottság keretpartnerségeket hozhat létre a tagállamok érintett illetékes hatóságaival az 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 178. cikke értelmében.
52. cikk
Szállítási szolgáltatás iránti kérelem
(1) Abban az esetben, ha a szállítási segítséget kérelmező tagállam nem határozott meg szállítási megoldást, arra kérheti a Bizottságot, hogy kössön szerződést szállítási szolgáltatásra magán- vagy jogi személyekkel polgári védelmi segítségének az érintett országba való eljuttatása céljából.
(2) A Bizottság az (1) bekezdésben említett kérelem beérkezése után haladéktalanul tájékoztatja az összes tagállamot a kérelemről, a szállítási szolgáltatást kérelmező tagállamot pedig tájékoztatja a rendelkezésre álló szállítási megoldásokról és azok költségéről.
(3) A tagállam az (1) és (2) bekezdésben említett információcsere alapján írásban megerősíti a szállítási szolgáltatás iránti kérelmét és azt a kötelezettségvállalását, hogy az 54. cikk rendelkezéseivel összhangban visszatérítést nyújt a Bizottságnak. A tagállam jelzi, hogy a támogatható költségek hány százalékát fogja visszatéríteni. Ez az arány az 1313/2013/EU határozat 23. cikkének (2) bekezdése szerinti szállítási tevékenységek esetében legalább 45 %, az 1313/2013/EU határozat 23. cikke (3) bekezdésének a) és b) pontja szerinti szállítási tevékenységek esetében pedig legalább 15 %.
(4) A tagállam haladéktalanul értesíti a Bizottságot a szállítási szolgáltatás iránti kérelem esetleges változásairól.
53. cikk
A szállítási segítségre vonatkozó uniós finanszírozásról szóló határozat
(1) Annak meghatározása érdekében, hogy teljesülnek-e az 1313/2013/EU határozat 23. cikke (1) bekezdésének d) pontjában előírt kritériumok, valamint a 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendeletben (6) meghatározott gazdaságosság, hatékonyság és eredményesség elve, a következőket kell figyelembe venni:
a)
a tagállam által a 48. cikk (2) bekezdésével összhangban benyújtott uniós finanszírozás iránti kérelemben foglalt információk;
b)
az érintett ország által kifejezett igények;
c)
a Bizottságnak a katasztrófa idején jelentést tevő szakértők által elvégzett bármely igényfelmérés;
d)
a döntéshozatal időpontjában a Bizottság rendelkezésére álló, a tagállamok és nemzetközi szervezetek által szolgáltatott, egyéb releváns és megbízható információk;
e)
a polgári védelmi segítség kellő időben való biztosítását lehetővé tevő szállítási megoldások eredményessége és hatékonysága;
f)
helyi beszerzési lehetőségek;
g)
a Bizottság egyéb fellépései.
(2) A tagállamok rendelkezésre bocsátják az 1313/2013/EU határozat 23. cikke (1) bekezdésének d) pontjában meghatározott feltételek teljesülésének értékeléséhez szükséges esetleges további információkat. A tagállamok az ilyen információk iránti bizottsági kérelem beérkezése után a lehető leghamarabb tájékoztatják a Bizottságot.
(3) A Bizottság feltünteti a kifizetendő előfinanszírozást, amely elérheti a kérelmezett uniós pénzügyi hozzájárulás 85 %-át, a költségvetési források rendelkezésre állásától függően. Nem lehet előfinanszírozást nyújtani az 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 185. cikke szerinti, küszöbérték alatti kis értékű támogatások esetében, kivéve, ha a pénzügyi támogatást kérelmező tagállam bizonyítani tudja, hogy az előfinanszírozás hiánya veszélyezteti a fellépés végrehajtását.
(4) A pénzügyi támogatásra vonatkozó határozatot haladéktalanul közlik a pénzügyi támogatást kérő tagállammal. A döntést az összes többi tagállammal is közlik.
(5) A szállítási segítségre vonatkozó egyéni kérelmek, amelyek esetében a kérelmezett uniós pénzügyi hozzájárulás kevesebb, mint 2 500 EUR, nem jogosultak uniós társfinanszírozásra, kivéve, ha azok az 51. cikk (3) bekezdésében említett keretpartnerségek részét képezik.
54. cikk
A szállítási segítségre vonatkozó uniós finanszírozás visszatérítése
Az 52. cikkben meghatározott eljárás keretében a Bizottságnál felmerülő költségek tekintetében a Bizottság az uniós pénzügyi támogatással megvalósult szállítási művelet végétől számított 90 napon belül terhelési értesítést bocsát ki az uniós finanszírozásban részesült tagállamoknak a szállítási szolgáltatás iránti kérelemre vonatkozó bizottsági döntés rendelkezéseinek megfelelő összegben, amely az 1313/2013/EU határozat 23. cikkének (3) bekezdése szerinti szállítási tevékenységek esetében a szállítási költségek legalább 15 %-ával az 1313/2013/EU határozat 23. cikkének (2) bekezdése szerinti szállítási tevékenységek esetében pedig a szállítási költségek legalább 45 %-ával egyenlő.
55. cikk
Kártérítés
A szállítási segítséget kérő tagállam tartózkodik attól, hogy a tulajdonában keletkezett vagy a személyzetének okozott károkért az Uniótól kártérítést követeljen, amennyiben a károk az e határozatban szabályozott szállítási segítség nyújtásának következményeként keletkeztek, kivéve amennyiben bizonyított, hogy a károk csalás vagy súlyos kötelességszegés eredményei.
56. cikk
Az illetékes hatóságok kijelölése
A tagállamok kijelölik azokat az illetékes hatóságokat, amelyek jogosultak arra, hogy pénzügyi támogatást kérjenek és kapjanak a Bizottságtól e határozat értelmében, és erről e határozat közzétételét követően 60 napon belül tájékoztatják a Bizottságot. Az ezen információban bekövetkező változásokat haladéktalanul bejelentik a Bizottságnak.
A tagállamok által az illetékes hatóságokról a 2007/606/EK, Euratom határozat 12. cikke értelmében tett értesítések azonban az érintett tagállam által tett újabb értesítésig továbbra is érvényesek.
14. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
57. cikk
Hatályon kívül helyezés
A 2004/277/EK, Euratom és a 2007/606/EK, Euratom határozat hatályát veszti. A hatályon kívül helyezett határozatokra történő hivatkozásokat az e határozatra történő hivatkozásként kell értelmezni és a IX. mellékletben található megfelelési táblázattal összhangban kell olvasni.
58. cikk
Címzettek
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2014. október 16-án.