РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1081/2012 НА КОМИСИЯТА
от 9 ноември 2012 година
за целите на Регламент (ЕО) № 116/2009 на Съвета относно износа на паметници на културата
(кодифициран текст)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 116/2009 на Съвета от 18 декември 2008 г. относно износа на паметници на културата (1), и по-специално член 7 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 752/93 на Комисията от 30 март 1993 г. за установяване на разпоредби за прилагането на Регламент (ЕИО) № 3911/92 на Съвета относно износа на паметници на културата (2) е бил неколкократно и съществено изменян (3). С оглед постигане на яснота и рационалност посоченият регламент следва да бъде кодифициран.
(2)
Необходими са разпоредби за прилагането на Регламент (ЕО) № 116/2009, който предвижда, inter alia, установяването на система за разрешаване на износа на определени категории паметници на културата, изброени в приложение I към въпросния регламент.
(3)
За да се гарантира, че разрешенията за износ, предвидени в посочения регламент, са уеднаквени, са необходими правила относно попълването, издаването и използването на формуляр. За тази цел следва да се установи образец на разрешението.
(4)
С цел да се премахне ненужната административна работа, е необходима концепция за отворени разрешения за временен износ на паметници на културата от отговорни лица или организации за използване и/или за изложби в трети страни.
(5)
Държавите-членки, които желаят да се възползват от тези облекчения, следва да могат да осъществяват това във връзка със своите собствени паметници на културата, лица и организации. Условията, които следва да бъдат изпълнени, ще се различават в рамките на различните държави-членки. Държавите-членки следва да могат да преценяват небходимостта от използването на отворени разрешения и да определят условията по издаването им.
(6)
Разрешенията за износ следва да бъдат на един от официалните езици на Съюза.
(7)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета, посочен в член 8 от Регламент (ЕО) № 116/2009,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
РАЗДЕЛ I
ФОРМУЛЯР НА РАЗРЕШЕНИЕТО
Член 1
1. Въвеждат се три вида разрешения за износ на паметници на културата, които се издават и използват в съответствие с Регламент (ЕО) № 116/2009, както и с настоящия регламент:
а)
стандартно разрешение;
б)
специфично отворено разрешение;
в)
общо отворено разрешение.
2. Използването на разрешения за износ по никакъв начин не засяга задълженията, свързани с формалностите по износа или свързаните с тях документи.
3. Формулярите на разрешенията за износ се предоставят при поискване от компетентния орган или органи, посочени в член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 116/2009.
Член 2
1. Стандартно разрешение обикновено се използва за всеки износ, който е предмет на Регламент (ЕО) № 116/2009.
Въпреки това всяка отделна държава членка може да реши дали да издава или не специфични или общи отворени разрешения, които могат да се използват, когато са изпълнени специфичните условия, свързани с тях, определени в членове 10 и 13.
2. Специфично отворено разрешение се издава за повтарящ се временен износ на определен паметник на културата от конкретно лице или организация съгласно член 10.
3. Общо отворено разрешение се издава за временен износ на паметници на културата, които са част от постоянна колекция на музей или на друга институция съгласно член 13.
4. Държава членка може да отмени по всяко време специфично или общо отворено разрешение, ако не са изпълнени условията, при които то е издадено. Тя незабавно информира Комисията, ако въпросното разрешение не е получено обратно и би могло да се използва неправомерно. Комисията информира незабавно останалите държави-членки.
5. Държавите-членки могат да въведат разумни мерки, които считат за необходими на своя територия, за осъществяването на наблюдение върху използването на издадените от тях отворени разрешения.
РАЗДЕЛ II
СТАНДАРТНО РАЗРЕШЕНИЕ
Член 3
1. Стандартните разрешения се издават върху формуляр, чийто образец се съдържа в приложение I. Използваната за формуляра хартия е бяла, без механични примеси, обработена за писане и не по-лека от 55 g/m2.
2. Форматът на формуляра е 210 × 297 mm.
3. Формулярите се изготвят в печатен или електронен вид и се попълват на официалния език на Съюза, определен от компетентните органи на издаващата държава членка.
Компетентните органи на държавата членка, в която се представя формулярът, могат да поискат той да бъде преведен на езика или на един от официалните езици на тази държава членка. В този случай разходите, свързани с превода, са за сметка на титуляря на разрешението.
4. Държавите-членки са отговорни:
а)
да отпечатат формулярите, на които трябва да са отбелязани името и адресът на печатницата или идентификационен знак;
б)
да вземат всички необходими мерки с цел да се избегне подправянето на формулярите. Средствата за идентификация, въведени с тази цел от държавите-членки, се изпращат на Комисията, за да бъдат информирани за тях компетентните органи на останалите държави-членки.
5. За предпочитане е формулярът да се попълва по механичен или електронен път. Въпреки това той може да се попълни четливо на ръка; в последния случай той се попълва с печатни главни букви и с химикал.
Какъвто и да е използваният начин, формулярът не трябва да съдържа изтривания, задрасквания или други промени.
Член 4
1. Без да се засяга параграф 3, отделно разрешение за износ се издава за всяка пратка паметници на културата.
2. За целите на параграф 1 пратка може да означава един паметник на културата или няколко паметника на културата.
3. Когато пратката се състои от няколко паметника на културата, компетентните органи са тези, които решават дали трябва да се издаде едно или няколко разрешения за износ във връзка с тази пратка.
Член 5
Формулярът съдържа три екземпляра:
а)
един екземпляр, отбелязан с № 1, който представлява заявлението;
б)
един екземпляр, отбелязан с № 2, предназначен за титуляря;
в)
един екземпляр, отбелязан с № 3, предназначен за връщане на издаващия орган.
Член 6
1. Заявителят попълва клетки 1, 3, 6 - 21, 24, и ако е необходимо, 25 от заявлението и другите екземпляри, с изключение на клетката или клетките, чието предварително отпечатване е разрешено.
Въпреки това държавите-членки могат да предвидят да се попълва само заявлението.
2. Към заявлението трябва да бъдат приложени:
а)
документация, предоставяща всички необходими сведения за паметника/паметниците на културата и неговия/техния законен статус към момента на подаване на заявлението, когато е подходящо - чрез всякакви доказателствени документи (фактури, експертизи и др.);
б)
автентична снимка или, когато е подходящо и по преценка на компетентните органи, черно-бели или цветни снимки (най-малко с размери 8 × 12 cm) на въпросните паметници на културата.
Това изискване може да се замени, когато е подходящо и по преценка на компетентните органи, с подробен списък на паметниците на културата.
3. Компетентните органи могат, с оглед на издаването на разрешението за износ, да поискат физическото представяне на изнасяните паметници на културата.
4. Разходите, възникнали от прилагането на параграфи 2 и 3, са за сметка на заявителя на разрешението за износ.
5. За да може да бъде издадено разрешение за износ, надлежно попълненият формуляр се представя на компетентните органи, определени от държавите членки съгласно член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 116/2009. Когато органът издаде разрешението за износ, екземпляр № 1 от формуляра се запазва от него, а останалите екземпляри се връщат на титуляря на разрешението за износ или на негов упълномощен представител.
Член 7
Към декларацията за износ се прилагат следните документи:
а)
екземплярът, предназначен за титуляря;
б)
екземплярът, предназначен за връщане на издаващия орган.
Член 8
1. Митническото учреждение, отговорно за обработката на декларацията за износ, се уверява, че вписванията в декларацията за износ или, ако се използва, АТА карнета съответстват на вписванията в разрешението за износ и позоваването на разрешението за износ е вписано в клетка 44 от декларацията за износ или във волета на АТА карнета.
То предприема необходимите мерки за целите на идентификацията. Те могат да се състоят в поставянето на пломба или печат на митническото учреждение. Екземплярът на разрешението за износ, който трябва да се върне на издаващия орган, се прилага към екземпляр № 3 на единния административен документ.
2. След попълване на клетка 23 в екземпляри № 2 и 3 митническото учреждение, оправомощено да приеме декларацията за износ, връща на декларатора или на негов упълномощен представител екземпляра, предназначен за титуляря.
3. Екземплярът на разрешението, който трябва да се върне на издаващия орган, трябва да придружава пратката до митническото учреждение, където пратката напуска митническата територия на Съюза.
Митническото учреждение поставя своя печат в клетка 26 от формуляра и го връща на издаващия орган.
Член 9
1. Срокът на валидност на разрешенията за износ не може да надхвърля дванадесет месеца, считано от датата на издаване.
2. В случай на заявление за временно изнасяне компетентните органи могат да определят срока, в рамките на който паметниците на културата трябва да бъдат реимпортирани в издаващата държава членка.
3. Когато срокът на валидност на дадено разрешение за износ изтече, без то да е било използвано, титулярят незабавно връща екземплярите, които се намират в негово притежание, на издаващия орган.
РАЗДЕЛ III
СПЕЦИФИЧНИ ОТВОРЕНИ РАЗРЕШЕНИЯ
Член 10
1. Специфично отворено разрешение може да се издава за определен паметник на културата, за който съществува вероятност да бъде предмет на повтарящ се временен износ от Съюза за използване и/или за изложба в трета страна. Паметникът на културата трябва да е притежание или в законово владение от лицето или организацията, които го използват и/или излагат.
2. Разрешението може да се издава само когато органите са убедени, че въпросното лице или организация предоставят всички гаранции, счетени за необходими, за да се върне паметникът в Съюза в добро състояние, както и че паметникът може да бъде описан или маркиран по такъв начин, че да няма никакво съмнение към момента на временния износ, че паметникът, който се изнася, е същият, описан в специфичното отворено разрешение.
3. Разрешението не може да е валидно за период, по-дълъг от пет години.
Член 11
Разрешението се представя заедно с писмената декларация за износ или при поискване в други случаи на проверка при износа на придружаваните от него паметници на културата.
Компетентните органи на държавата членка, където се представя разрешението, могат да изискат превода му на езика или на един от официалните езици на тази държава членка. В този случай разходите, свързани с превода, се поемат от титуляря на разрешението.
Член 12
1. Митническото учреждение, оправомощено да приеме декларацията за износ, се уверява, че представените паметници са описаните в разрешението за износ и че това разрешение е вписано в клетка 44 от декларацията за износ, ако се изисква писмена декларация.
2. Когато се изисква писмена декларация за износ, разрешението трябва да е прикрепено към екземпляр № 3 на единния административен документ и да придружава паметника до митническото учреждение, където паметникът напуска митническата територия на Съюза. Когато на износителя или на неговия представител се връчи екземпляр № 3 на единния административен документ, разрешението също му се предоставя за използване впоследствие при необходимост.
РАЗДЕЛ IV
ОБЩИ ОТВОРЕНИ РАЗРЕШЕНИЯ
Член 13
1. Общите отворени разрешения могат да се издават на музеи или други институции за временен износ на паметници, включени в постоянната им колекция, за които съществува верояност да бъдат предмет на повтарящ се временен износ от Съюза за излагане в трета страна.
2. Разрешение може да се издава само когато компетентните органи са убедени, че институцията предоставя всички гаранции, счетени за необходими, за да се върне паметникът в Съюза в добро състояние. Разрешението може да се използва за всякаква комбинация от паметници, част от постоянната колекция, всеки път когато се осъществява временен износ. Допуска се използването му за групи от различни комбинации паметници, било последователно или едновременно.
3. Разрешението не може да е валидно за период, по-дълъг от пет години.
Член 14
Разрешението се представя заедно с декларацията за износ.
Компетентните органи на държавата членка, където се представя разрешението, могат да изискат превода му на езика или на един от официалните езици на тази държава членка. В този случай разходите, свързани с превода, се поемат от титуляря на разрешението.
Член 15
1. Митническото учреждение, оправомощено да приеме декларацията за износ, се уверява, че разрешението за износ се представя заедно със списък на паметниците, които се изнасят, и че същите са описани в декларацията за износ. Списъкът се представя на бланка на въпросната институция и всяка страница се подписва от едно от лицата от институцията, посочени в разрешението. Освен това всяка страница се подпечатва с печата на институцията, така както е поставен върху разрешението. Разрешението се вписва в клетка 44 от декларацията за износ.
2. Разрешението се прикрепя към екземпляр № 3 на единния административен документ и трябва да придружава пратката до митническото учреждение, където пратката напуска митническата територия на Съюза. Когато на износителя или на неговия представител се предостави екземпляр № 3 на единния административен документ, разрешението също му се предоставя за използване впоследствие при необходимост.
РАЗДЕЛ V
ОБРАЗЦИ НА ОТВОРЕНИТЕ РАЗРЕШЕНИЯ
Член 16
1. Специфичните отворени разрешения се издават върху формуляр, чийто образец е посочен в приложение II.
2. Общите отворени разрешения се издават върху формуляр, чийто образец е посочен в приложение III.
3. Формулярът на разрешението се изготвя в печатен или електронен вид на един или повече от официалните езици на Съюза.
4. Форматът на разрешението е 210 × 297 mm. Допустимо е отклонение до минус 5 mm или плюс 8 mm по дължината на листа.
Използваната хартия е бяла, без механични примеси, обработена за писане и не по-лека от 55 g/m2. Фонът ѝ се състои от светлосиня плетеница, която разкрива подправяне, извършено по механичен или химически път.
5. Вторият екземпляр на разрешението, който е без плетеница, е предназначен единствено за използване от износителя или за неговия архив.
Формулярът на заявлението, който трябва да се използва, се определя от съответната държава членка.
6. Държавите-членки могат да си запазят правото да отпечатват сами формулярите на разрешението или да възложат отпечатването им на одобрени печатници. В последния случай всеки формуляр трябва да съдържа препратка към това одобрение. Всеки формуляр трябва да съдържа името и адреса на печатницата или знак, с който печатницата може да бъде идентифицирана. Освен това той трябва да съдържа и сериен номер, отпечатан или поставен с печат, с който може да бъде идентифициран.
7. Държавите-членки са отговорни за предприемането на всички мерки, необходими за предотвратяване на подправянето на разрешенията.
Средствата за идентификация, въведени с тази цел от държавите-членки, се изпращат на Комисията, за да бъдат информирани за тях компетентните органи на останалите държави членки.
8. Разрешенията се попълват по механичен или електронен начин. При изключителни обстоятелства могат да се попълват с черен химикал с главни печатни букви.
Те не могат да съдържат изтривания, задрасквания или други промени.
РАЗДЕЛ VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 17
Регламент (ЕИО) № 752/93 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение V.
Член 18
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 9 ноември 2012 година.
A BIZOTTSÁG 1081/2012/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2012. november 9.)
a kulturális javak kiviteléről szóló 116/2009/EK tanácsi rendelet céljából
(kodifikált szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a kulturális javak kiviteléről szóló, 2008. december 18-i 116/2009/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 7. cikkére,
mivel:
(1)
A kulturális javak kiviteléről szóló 3911/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. március 30-i 752/93/EGK bizottsági rendeletet (2) több alkalommal (3) jelentősen módosították. Az áttekinthetőség és érthetőség érdekében ezt a rendeletet kodifikálni kell.
(2)
A 116/2009/EK rendelet végrehajtása érdekében rendelkezésekre van szükség, amely többek között a rendelet mellékletében meghatározott kulturális javak bizonyos kategóriáira vonatkozó export-engedélyezési rendszer létrehozásáról rendelkezik.
(3)
Az említett rendeletben szereplő kiviteli engedélyek egységes formai követelményeinek biztosítása érdekében szabályokat kell alkotni, melyek meghatározzák az űrlap megfogalmazásának, kiállításának és felhasználásának módját. Ezért elérhetővé kell tenni egy engedélymintát.
(4)
A felesleges adminisztrációs teher kiküszöbölése érdekében az olyan kulturális javak felelős személyek vagy szervezetek általi ideiglenes kivitele esetén, amelyek harmadik országokban kerülnek felhasználásra és/vagy kiállításra, tanácsos a nyílt engedély fogalmát alkalmazni.
(5)
Az ilyen lehetőségeket kihasználni kívánó tagállamok számára ezt a hatáskörük alá tartozó kulturális javakkal, személyekkel vagy szervezetekkel kapcsolatban lehetővé kell tenni, mivel a teljesítendő feltételek tagállamonként eltérőek lesznek. A tagállamoknak lehetőséget kell biztosítani arra, hogy választhassanak a nyílt engedély használata vagy annak mellőzése között, illetve arra, hogy az engedély feltételeit megállapítsák.
(6)
A kiviteli engedélyeket az Unió valamelyik hivatalos nyelvén kell kiállítani.
(7)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a 116/2009/EK rendelet 8. cikkében említett bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. SZAKASZ
A NYOMTATVÁNY
1. cikk
(1) A kulturális javak kivitelének tekintetében a 116/2009/EK rendelet, valamint e rendelet értelmében kiállított és felhasznált engedélyek három típusa különböztethető meg:
a)
normál engedély;
b)
egyedi nyílt engedély;
c)
általános nyílt engedély.
(2) A kiviteli engedély felhasználása semmilyen módon nem érinti a kiviteli alakiságokhoz vagy az azokkal összefüggő okmányokhoz kapcsolódó kötelezettségeket.
(3) A kiviteli engedélyre rendszeresített nyomtatványokat kérésre a 116/2009/EK rendelet 2. cikkének (2) bekezdésében említett illetékes hatóság(ok) köteles(ek) biztosítani.
2. cikk
(1) A 116/2009/EK rendelet hatálya alá tartozó kivitel tekintetében főszabály szerint a normál engedélyt kell használni.
Valamennyi érintett tagállam határozhat azonban az e helyett használható egyedi vagy általános nyíltengedély kiadásáról az azokhoz kapcsolódó, a 10. és 13. cikkben megállapított egyedi feltételek teljesülése esetén.
(2) Az egyedi nyílt engedély hatálya alá tartozik meghatározott kulturális javaknak a 10. cikk szerinti, bizonyos személy vagy szervezet általi ismételt ideiglenes kivitele.
(3) Az általános nyílt engedély hatálya alá tartozik valamely múzeum vagy más intézmény állandó gyűjteményének részét képező kulturális javak ideiglenes kivitele a 13. cikk rendelkezései szerint.
(4) A tagállam az egyedi vagy általános nyílt engedélyt bármikor visszavonhatja, amennyiben azok a feltételek, amelyek alapján annak kiadása megtörtént, már nem állnak fenn. A tagállam haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot, amennyiben a kiadott engedélyt nem szolgáltatják vissza, és az jogellenesen felhasználható. A Bizottság erről haladéktalanul tájékoztatja a többi tagállamot.
(5) A tagállamok saját területükön bármilyen, általuk szükségesnek tartott ésszerű intézkedést bevezethetnek az általuk kiadott nyílt engedélyek felhasználásának figyelemmel kísérésére.
II. SZAKASZ
A NORMÁL ENGEDÉLY
3. cikk
(1) A normál engedélyt az I. mellékletben szereplő mintának megfelelő nyomtatványon adják ki. A nyomtatványt nyomdai felhasználásra kikészített, famentes, legalább 55 g/m2 súlyú fehér papírra kell nyomtatni.
(2) Az űrlap előírt mérete: 210 × 297 mm.
(3) A nyomtatványokat nyomtatott vagy elektronikus formában állítják ki, és az Uniónak a kiállító tagállam illetékes hatóságai által kijelölt egyik hivatalos nyelvén töltik ki.
Azon tagállam illetékes hatóságai, amelyben a nyomtatványt bemutatták, előírhatják a nyomtatvány fordítását az adott tagállam nyelvére, illetve hivatalos nyelveinek egyikére. Ilyen esetben a fordítás költsége az engedély jogosultját terheli.
(4) A tagállamok feladatai:
a)
a nyomtatványok kinyomtatása, a nyomda nevével és címével, illetve azonosító jelével ellátva;
b)
minden szükséges intézkedés megtétele annak érdekében, hogy az űrlapokat ne lehessen hamisítani. A tagállamokban bevezetett azonosítási eszközökről és módszerekről értesíteni kell a Bizottságot, hogy az megoszthassa ezen információkat a többi tagállam illetékes hatóságaival.
(5) A nyomtatványokat lehetőleg mechanikus vagy elektronikus eszköz igénybevételével kell kitölteni. Az engedélykérelem mindazonáltal kitölthető olvasható kézírással is; ez utóbbi esetben tintával és nyomtatott nagybetűkkel kell írni.
Bármi legyen is az alkalmazott eljárás, a nyomtatványokon nem szerepelhetnek törlések vagy átírt szavak, illetve egyéb változtatások.
4. cikk
(1) A (3) bekezdésben foglaltak sérelme nélkül, külön kiviteli engedélyt kell kiállítani a kulturális javak minden egyes szállítmányához.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltak megvalósítása céljából a szállítmány egy vagy több kulturális tárgyat jelent.
(3) Amikor egy szállítmány több kulturális tárgyból áll, akkor az illetékes hatóságok határozzák meg, hogy egy vagy több kiviteli engedély kiállítása szükséges-e a kérdéses szállítmányhoz.
5. cikk
Az űrlap a következő három lapból áll:
a)
az 1. számú lap képezi az engedélykérelmet;
b)
a 2. számú lap az engedély jogosultjáé;
c)
a 3. számú lapot vissza kell küldeni a kiállító hatóságnak.
6. cikk
(1) A kérelmezőnek a kérelem és a többi lap 1., 3., 6-21., 24. és szükség esetén 25. rovatát kell kitöltenie, kivéve, ha a rovat vagy rovatok előnyomása megengedett.
Azonban a tagállamok rendelkezhetnek úgy is, hogy csak a kérelmet kell kitölteni.
(2) A kérelemhez csatolni kell:
a)
a kulturális javakra, és azoknak a kérelem benyújtásának időpontjában fennálló jogi státusára vonatkozó információkat tartalmazó dokumentációt, adott esetben egyéb igazolásokkal (számlákkal, szakvéleménnyel stb.) is kiegészítve;
b)
a szóban forgó kulturális javakról készített hitelesített fényképet, vagy adott esetben az illetékes hatóságok igénye szerint fekete-fehér vagy színes (legalább 8 × 12 cm méretű) fényképeket.
Adott esetben és az illetékes hatóságok hozzájárulásával fénykép helyett elegendő lehet a kulturális javak részletes listája is.
(3) A kiviteli engedély kiállításának feltételeként az illetékes hatóságok előírhatják a kivitelre kerülő kulturális javak fizikai bemutatását.
(4) A (2) és (3) bekezdésben foglaltak alkalmazása miatt felmerülő valamennyi költség a kiviteli engedélyért folyamodó kérelmezőt terheli.
(5) A kiviteli engedély megadásához a megfelelően kitöltött nyomtatványt az adott tagállamban a 116/2009/EK rendelet 2. cikkének (2) bekezdésében foglaltak szerint kijelölt, arra illetékes hatósághoz kell benyújtani. Miután a hatóság a kiviteli engedélyt kiadta, annak 1. számú lapja a hatóságnál marad, további lapjait pedig a kiviteli engedély jogosultja vagy meghatalmazott képviselője visszakapja.
7. cikk
A kiviteli nyilatkozat kíséretében az alábbiakat kell bemutatni:
a)
az engedély jogosultjának járó lapot;
b)
a kiállító hatóság részére visszaküldendő lapot.
8. cikk
(1) A kiviteli nyilatkozat elfogadására illetékes vámhivatal meggyőződik arról, hogy a kiviteli nyilatkozatban vagy - adott esetben - az ATA-igazolványon megadott valamennyi adat megegyezik-e a kiviteli engedélyen feltüntetett adatokkal, továbbá, hogy szerepel-e a kiviteli engedélyre való hivatkozás a kiviteli nyilatkozat 44. rovatában vagy az ATA-igazolvány betétlapján.
Az azonosítás céljából a hivatal megteszi a szükséges intézkedéseket. Ez lehet a vámhivatal pecsétjének, illetve bélyegzőjének elhelyezése az okmányon. A kiviteli engedély nyomtatványának azt a lapját, amelyet vissza kell küldeni a kiállító hatóságnak, csatolni kell az egységes vámokmány 3. példányához.
(2) A 2. és a 3. lap 23. rovatának kitöltése után a kiviteli nyilatkozat elfogadására illetékes vámhivatal visszaküldi a nyilatkozattevőnek vagy meghatalmazott képviselőjének az engedély jogosultját illető lapot.
(3) A szállítmánynak a kiviteli engedély nyomtatványának a kiállító hatóság részére visszaküldendő lapja kíséretében kell eljutnia az Unió vámterületéről kiléptető vámhivatalig.
A vámhivatal elhelyezi bélyegzőjét a nyomtatvány 26. rovatában, és visszaküldi azt a kiállító hatóságnak.
9. cikk
(1) A kiviteli engedély a kiállítás időpontjától számított legfeljebb tizenkét hónapig érvényes.
(2) Ideiglenes kiviteli engedély iránti kérelem esetén az illetékes hatóságok előírhatják azt a határidőt, amelyen belül a kulturális javakat újból be kell hozni az engedélyt kibocsátó tagállamba.
(3) Amennyiben a kiviteli engedély anélkül jár le, hogy azt felhasználták volna, úgy az engedély jogosultja köteles a birtokában lévő lapokat azonnal visszaküldeni a kibocsátó hatóságnak.
III. SZAKASZ
EGYEDI NYÍLT ENGEDÉLYEK
10. cikk
(1) Egyedi nyílt engedélyeket olyan konkrét kulturális javakra adhatnak ki, amelyek tekintetében valószínűsíthetően az Unióból valamely harmadik országba irányuló, használat és/vagy kiállítás céljából történő rendszeres, ideiglenes kivitelre kerül sor. A kulturális javaknak az azokat használó vagy kiállító konkrét személy vagy szervezet tulajdonában vagy jogos birtokában kell lenniük.
(2) Engedély csak abban az esetben adható ki, amennyiben a hatóságok meggyőződtek arról, hogy az érintett személy vagy szervezet minden szükséges biztosítékot megad a javaknak az Unióba jó állapotban történő visszakerülésére, valamint arra vonatkozóan, hogy a javak oly módon határozhatóak meg vagy jelölhetők ki, hogy az ideiglenes kivitel pillanatában ne merülhessen fel kétség a tekintetben, hogy a kivitel tárgyát képező javak azonosak az egyedi nyílt engedélyben leírtakkal.
(3) Az engedély érvényességi ideje legfeljebb öt év.
11. cikk
Az engedélyt - kérés esetén - az írásos kiviteli nyilatkozattal, vagy egyéb esetekben a kulturális javakkal együtt vizsgálat céljából be kell mutatni.
Annak a tagállamnak az illetékes hatóságai, ahol az engedélyt bemutatják, kérhetik ennek az engedélynek az említett tagállam nyelvére, illetve hivatalos nyelveinek egyikére történő lefordítását. Ebben az esetben a fordítás költségeit az engedély jogosultja viseli.
12. cikk
(1) A kiviteli nyilatkozat elfogadására jogosult vámhivatal ellenőrzi, hogy a bemutatott javak azonosak a kiviteli engedélyben leírtakkal, és hogy az említett engedélyre a kiviteli nyilatkozat 44. rovatában utalás történt, amennyiben írásbeli vámáru-nyilatkozatra van szükség.
(2) Írásbeli vámáru-nyilatkozat szükségessége esetén az engedélyt az egységes vámokmány 3. példányához kell csatolni, és az Unió vámterületéről kiléptető vámhivatalig az áruval együtt kell őrizni. Amennyiben az egységes vámokmány 3. példányát az exportőr vagy annak képviselője rendelkezésére bocsátották, az engedélyt a következő alkalommal történő felhasználás céljából ugyancsak rendelkezésére kell bocsátani.
IV. SZAKASZ
ÁLTALÁNOS NYÍLT ENGEDÉLYEK
13. cikk
(1) Általános nyílt engedélyeket múzeumok vagy más intézmények számára, olyan, állandó gyűjteményük részét képező javak kivitelére adhatnak ki, melyek alkalmasak az Unióból valamely harmadik országba kiállítás céljából történő rendszeres, ideiglenes kivitelre.
(2) Engedély csak abban az esetben adható ki, amennyiben a hatóságok meggyőződtek arról, hogy az intézmény minden szükséges biztosítékot megad a javaknak az Unióba jó állapotban történő visszakerülésére. Az engedély bármely ideiglenes kivitel alkalmával az állandó gyűjtemény részét képező javak bármely kombinációjára vonatkozóan használható. Az engedély a javak különböző kombinációinak sorára vonatkozhat, akár egymást követően, akár egyidejűleg.
(3) Az engedély érvényességi ideje legfeljebb öt év.
14. cikk
Az engedélyt a kiviteli nyilatkozattal együtt kell bemutatni.
Annak a tagállamnak az illetékes hatóságai, amelyben az engedélyt bemutatják, kérhetik ennek az engedélynek az említett tagállam nyelvére, illetve hivatalos nyelveinek egyikére történő fordítását. Ebben az esetben a fordítás költségeit az engedély jogosultja viseli.
15. cikk
(1) A kiviteli nyilatkozat elfogadására jogosult vámhivatal biztosítja, hogy az engedélyt a kivitel tárgyát képező, a kiviteli nyilatkozatban is leírt javak jegyzékével együtt mutassák be. A jegyzéknek az intézmény fejléces papírján kell lennie, és valamennyi oldalát az intézmény részéről egy olyan munkatárs írja alá, aki az engedélyben meg van nevezve. Valamennyi oldalt az intézménynek az engedélyen is szereplő pecsétjével pecsételnek le. Az engedélyre a kiviteli nyilatkozat 44. rovatában utalni kell.
(2) Az engedélyt az egységes vámokmány 3. példányához kell csatolni, és az Unió vámterületéről kiléptető vámhivatalig a szállítmánnyal együtt kell őrizni. Amennyiben az egységes vámokmány 3. példányát az exportőr vagy annak képviselője rendelkezésére bocsátották, az engedélyt a következő alkalommal történő felhasználás céljából ugyancsak rendelkezésére kell bocsátani.
V. SZAKASZ
A NYÍLT ENGEDÉLYEK FORMANYOMTATVÁNYAI
16. cikk
(1) Az egyedi nyílt engedélyeket a II. mellékletben szereplő mintának megfelelő nyomtatványon adják ki.
(2) Az általános nyílt engedélyeket a III. mellékletben szereplő mintának megfelelő nyomtatványon adják ki.
(3) Az engedély nyomtatványát nyomtatott vagy elektronikus formában, az Unió egy vagy több hivatalos nyelvén kell kiállítani.
(4) A nyomtatvány előírt mérete 210 × 297 mm. A hosszúság tekintetében legfeljebb mínusz 5 mm-es vagy plusz 8 mm-es eltérés megengedett.
A felhasznált papír fehér, famentes és legalább 55 g/m2 súlyú papír. Nyomtatott, világoskék guilloche-mintázatú hátérrel rendelkezik, amely bármilyen mechanikai vagy vegyi úton történő hamisítást az emberi szem számára láthatóvá tesz.
(5) A nyomtatvány második lapja, amely guilloche-mintázatú háttérrel nem rendelkezik, az exportőr saját használatára, illetve nyilvántartás céljából történő felhasználására való.
A használandó kérelem nyomtatványát az érintett tagállam írja elő.
(6) A tagállamok fenntarthatják a jogot arra, hogy az engedély nyomtatványát maguk nyomtassák vagy az erre felhatalmazott nyomdákkal nyomtathassák ki azokat. Utóbbi esetben valamennyi nyomtatvány utalást tartalmaz erre a felhatalmazásra.
A nyomtatványon szerepel a nyomda neve és címe vagy azonosításra alkalmas megjelölése. A nyomtatványon az azonosításra alkalmas nyomtatott vagy pecsételt sorszám is szerepel.
(7) A tagállamok feladata minden szükséges intézkedés megtétele annak érdekében, hogy a nyomtatványokat ne lehessen hamisítani.
A tagállamokban bevezetett azonosítási eszközökről és módszerekről értesíteni kell a Bizottságot, hogy az megoszthassa ezen információkat a többi tagállam illetékes hatóságaival.
(8) A nyomtatványokat mechanikus vagy elektronikus eszköz igénybevételével kell kitölteni. Kivételes esetekben fekete golyóstollal, nyomtatott nagybetűvel is kitölthetik azokat.
A nyomtatványokon semmi esetre sem szerepelhetnek törlések vagy átírt szavak, illetve egyéb változtatások.
VI. SZAKASZ
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
17. cikk
A 752/93/EGK rendelet hatályát veszti.
A hatályon kívül helyezett rendeletre történő hivatkozásokat ezen rendeletre való hivatkozásnak kell tekinteni, és az V. mellékletben szereplő megfelelési táblázattal összhangban kell értelmezni.
18. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. november 9-én.