РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 488/2014 НА КОМИСИЯТА
от 12 май 2014 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1881/2006 по отношение на максимално допустимите количества кадмий в храните
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията (2) са определени максималните количества кадмий за редица храни.
(2)
На 30 януари 2009 г. Научният комитет по замърсителите в хранителната верига (Комитет CONTAM) на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) прие становище относно кадмия в храните (3). В посоченото становище ЕОБХ определи приемлив седмичен прием (TWI) за кадмий от 2,5 μg/kg телесно тегло. В своето становище относно приемливия седмичен прием на кадмий (4) ЕОБХ отчете направената неотдавна от Съвместния експертен комитет на ФАО и СЗО по добавките в храните (JECFA) (5) оценка на риска и потвърди TWI от 2,5 μg/kg телесно тегло.
(3)
В научното си становище относно кадмия в храните Комитетът CONTAM заключи, че в европейските държави медианната експозиция на кадмий чрез храната е близка до или надхвърля с малко TWI от 2,5 μg/kg телесно тегло. При някои подгрупи от населението TWI може и да бъде надвишен до около 2 пъти. Комитетът CONTAM заключи освен това, че въпреки че не е вероятно при лице, изложено на прием при тези равнища, да се стигне до неблагоприятни последици за функцията на бъбреците, експозицията на кадмий за населението като цяло следва да бъде намалена.
(4)
В съответствие с научното становище на Комитета CONTAM относно кадмия в храните групите храни, на които се дължи най-голяма част от експозицията на кадмий чрез храната, най-вече поради тяхната голяма консумация, са зърнените култури и зърнените продукти, зеленчуците, ядките и варивата, съдържащите нишесте кореноплодни, картофите, месото и месните продукти. Най-високи концентрации на кадмий са установени при хранителните стоки морски водорасли, риба и морски дарове, шоколад и храни със специално диетично предназначение, както и гъби, маслодайни семена и годна за консумация карантия.
(5)
В по-прецизирана оценка на експозицията, направена от ЕОБХ в неговия научен доклад „Експозиция на европейското население на кадмий чрез храната“ (6) с помощта на новата комплексна база данни за консумацията на храни, която съдържа актуална информация относно консумацията на храни в различните държави членки и сред различните възрастови групи на населението, е предоставена по-подробна информация по възрастови групи относно конкретните хранителни стоки, които допринасят за експозицията на кадмий. При възрастните съдържащите нишесте кореноплодни и клубени, зърнените култури и продуктите на база зърнени култури, както и зеленчуците и зеленчуковите продукти са основните фактори за експозицията. При децата и подрастващите основни фактори за експозиция са съдържащите нишесте кореноплодни и клубени, зърнените култури, продуктите на база зърнени култури, захарта и захарните изделия, докато при кърмачетата и малките деца това са съдържащите нишесте кореноплодни и клубени, зърнените култури и продуктите на база зърнени култури, зеленчуците и продуктите на база зеленчуци, млякото и млечните произведения и храните за кърмачета и малки деца. По-прецизираната оценка на експозицията показва, че цялостната експозиция е следствие не само от няколко основни фактора, а сбор от приноса на редица различни групи храни.
(6)
За кадмий са определени максимални количества по отношение на широка гама от храни, включително зърнени култури, зеленчуци, месо, риба, морски дарове, карантия и добавки в храни. За някои храни, които имат значителен принос към експозицията на определени групи от населението (шоколад и какаови продукти, храни за кърмачета и малки деца), все още не са определени максимално допустими количества. Поради това е необходимо за тези храни да се определят максимално допустими количества.
(7)
За замърсители максимално допустимите количества се определят в съответствие с принципа АЛАРА - „толкова ниски стойности, колкото е разумно постижимо“, както при стоките, за които максимално допустими количества съществуват към момента (като зеленчуци, месо, риба, морски дарове, карантия и добавки в храните), така и за стоките, за които максимално допустимите количества са нови (като какаови и шоколадови продукти) и при определянето на които са били използвани данни за наличието и моделите на консумация сред гражданите на Европейския съюз.
(8)
Шоколадът и какаото на прах, продавани на крайния потребител, могат да съдържат големи количества кадмий и са важен източник по отношение на експозицията на човека. Те често се консумират от деца, например като шоколад или под формата на различни видове посладено какао на прах, използвано в какаовите напитки. При определянето на максимално допустими количества за кадмия следва да се отчитат данните за наличието при различните видове шоколад и какао на прах, продавани на крайния потребител. Тъй като количеството на кадмия в какаовите продукти е свързано със съдържанието на какаото в тях, е целесъобразно да бъдат определени различни максимално допустими количества кадмий за продуктите, съдържащи различен процент какао. Това следва да гарантира, че на максимално допустимите количества ще могат да отговарят и шоколади с по-високо съдържание на какао.
(9)
В някои региони на държавите производителки на какао могат да се срещат естествено високи нива на кадмия в почвата. Поради това при определянето на максимално допустимите количества за кадмия следва да се отчитат данните за наличието при какаови и шоколадови продукти, предоставени от държавите с високи нива на кадмий в почвата.
(10)
Храните за кърмачета и преходните храни имат значителен принос за експозицията на кърмачетата и малките деца на кадмий. Храните за кърмачета и преходните храни, произвеждани само от изолати на соевия белтък или от смес от такива изолати и белтъци на кравето мляко, могат да съдържат по-големи количества кадмий от продуктите на база мляко, тъй като соята поема естествено кадмия от почвата. Храните на база соя са важна алтернатива за кърмачетата с непоносимост към лактозата, поради което трябва да се гарантира достатъчното снабдяване на пазара с тях. Поради това е целесъобразно да бъдат определени по-високи максимално допустими количества за продуктите на база соя.
(11)
Обработените храни на база зърнени култури и останалите детски храни за кърмачета и малки деца са важен източник по отношение на експозицията на кърмачетата и малките деца на кадмий. Поради това следва да се определи специално максимално допустимо количество кадмий за обработените храни на база зърнени култури и за останалите бебешки храни.
(12)
Намалената експозиция на една силно уязвима група потребители може да бъде постигната чрез определянето на максимално допустими количества за определени категории храни със специално диетично предназначение (например храни за кърмачета, предназначени за специални медицински цели). Ако липсват обаче данни, които да мотивират подобно максимално равнище, с оглед на евентуалното определяне на специални максимално допустими количества в бъдеще следва да бъдат събирани данни за наличието.
(13)
При някои зеленчуци (козя брада, пащърнак, листна и дръжкова целина, хрян) е трудно да се постигне съответствие със сега действащите максимално допустими количества, като данните за наличието, предоставени от държавите членки, показват, че естествените фонови количества са по-високи и са съпоставими с тези за главеста целина. Тъй като консумацията на тези стоки е ограничена и въздействието върху експозицията на човека е пренебрежимо, е целесъобразно максимално допустимите количества кадмий за пащърнак, козя брада, листна и дръжкова целина и хрян да бъдат увеличени до тези за главеста целина.
(14)
Някои видове риби понастоящем са освободени от изискването за максимално допустимото количество, приложимо по подразбиране за риба - 0,05 mg/kg. За видовете паламуд (Sarda sarda), обикновена морска каракуда (Diplodus vulgaris), змиорка (Anguilla anguilla), морски кефал (Mugil labrosus labrosus), сафрид (Trachurus species), лувар (Luvarus imperialis), сардинопс (Sardinops species) и морски език (Dicologoglossa cuneata) нови данни относно наличието показват, че освобождаването от това изискване вече не е необходимо и че максимално допустимото количество по подразбиране може да бъде постигнато при спазване на добрите практики в рибното стопанство. Поради това за тези видове риби повече не са необходими специални максимално допустими количества.
(15)
За ауксида (Auxis species), хамсия (Engraulis species) и риба меч (Xiphias gladius) нови данни относно наличието показват, че при спазване на добрите практики в рибното стопанство може да бъде спазено и по-ниско максимално допустимо количество. Поради това максимално допустимите количества за тези видове риби следва да бъдат коригирани.
(16)
За сардини (Sardina pilchardus) и черен кардинал (Sicyopterus lagocephalus) данните относно наличието показват, че е трудно да се постигне съответствие със сегашните максимално допустими количества, тъй като естествените фонови равнища могат да бъдат по-високи. Консумацията и на двата вида риби е ограничена и има пренебрежимо малко отражение върху експозицията на човека. Поради това е целесъобразно да бъдат определени по-високи максимално допустими количества за двата вида риби с цел да се гарантира предлагането им на пазара.
(17)
Поради това Регламент (ЕО) № 1881/2006 следва да бъде съответно изменен.
(18)
На държавите членки и стопанските субекти в хранителната промишленост следва да се даде време да се приспособят към новите максимално допустими количества, определени с настоящия регламент по отношение на какаовите продукти и храните за кърмачета и малки деца. Поради това датата на прилагане на максимално допустимите количества кадмий в тези стоки следва да бъде отложена.
(19)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
1. Максимално допустимите количества за кадмий, определени в точки 3.2.19 и 3.2.20 от приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, се прилагат от 1 януари 2015 г. Храните, които не съответстват на тези максимално допустими количества и които са законно пуснати на пазара преди 1 януари 2015 г., могат да продължат да се предлагат и след тази дата до датата на минималната им трайност или до срока им на годност.
2. Максимално допустимите количества за кадмий, определени в точка 3.2.7 от приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, се прилагат от 1 януари 2019 г. Храните, които не съответстват на тези максимално допустими количества и които са законно пуснати на пазара преди 1 януари 2019 г., могат да продължат да се предлагат и след тази дата до датата на минималната им трайност или до срока им на годност.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 май 2014 година.
A BIZOTTSÁG 488/2014/EU RENDELETE
(2014. május 12.)
az 1881/2006/EK rendeletnek az élelmiszerekben előforduló kadmium felső határértékei tekintetében történő módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az élelmiszerekben előforduló szennyező anyagok ellenőrzésére vonatkozó közösségi eljárások megállapításáról szóló, 1993. február 8-i 315/93/EGK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 2. cikke (3) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az 1881/2006/EK bizottsági rendelet (2) megállapítja különböző élelmiszerek kadmiumtartalmának felső határát.
(2)
Az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóságnak (EFSA) az élelmiszerláncban előforduló szennyező anyagokkal foglalkozó tudományos testülete (CONTAM panel) 2009. január 30-án szakvéleményt fogadott el az élelmiszerekben előforduló kadmium témájában. (3) Ebben a szakvéleményben az EFSA a megengedhető heti kadmiumbevitelt 2,5 μg/testsúlykilogrammban állapította meg. A megengedhető heti kadmiumbevitellel foglalkozó nyilatkozatában (4) az EFSA megerősítette a heti 2,5 μg/testsúlykilogramm értéket, figyelembe véve az élelmiszer-adalékanyagokkal foglalkozó közös FAO/WHO szakértői bizottság (JECFA) által a közelmúltban elvégzett kockázatértékelést (5).
(3)
Az élelmiszerekben előforduló kadmiumra vonatkozó szakvéleményében a CONTAM panel megállapította, hogy az európai országok lakosságának átlagos kadmiumterhelése megközelíti vagy kismértékben meg is haladja az említett heti 2,5 μg/testsúlykilogramm értéket. A lakosság egyes csoportjai esetében a terhelés elérheti a megengedhető heti bevitel kétszeresét. A panel azt is megállapította, hogy noha az ilyen szintű terhelésnek kitett egyéneknél még elenyésző a vesekárosodás kockázata, a lakosság szintjén jelentkező kadmiumterhelést kívánatos csökkenteni.
(4)
A CONTAM panel élelmiszerekben előforduló kadmiumra vonatkozó szakvéleménye szerint az étrendi kadmiumbevitel nagy részéért a nagy mennyiségben fogyasztott élelmiszerek: a gabonák és gabonaipari termékek, a zöldségek, az olajos magvak és a hüvelyesek, a keményítőtartalmú gyökerek vagy a burgonya, illetve a hús és a húsipari termékek felelősek. A legmagasabb kadmiumkoncentrációk a tengeri moszatban, a halban és a tenger gyümölcseiben, a csokoládéban és a különleges táplálkozási célokra szánt élelmiszerekben, valamint a gombákban, az olajnövényekben és az ehető belsőségekben mérhetők.
(5)
A különböző tagállamok különböző lakossági korosztályainak naprakész ételfogyasztási adatait tartalmazó új, átfogó élelmiszerfogyasztási adatbázis használatával az EFSA elvégzett egy részletesebb expozíciós vizsgálatot azon élelmiszerek azonosítására, amelyek az egyes korosztályok esetében hozzájárulnak az említett expozícióhoz. Erről „Az európai lakosság étrendi kadmiumterhelése” címen készült jelentés. (6) A felnőttek esetében a keményítőtartalmú gyökerek és gumók, a gabonák és a gabonaalapú termékek, a zöldségek és zöldségtermékek jelentik az expozíció fő forrásait. A gyermekek és serdülők esetében a keményítőtartalmú gyökerek és gumók, a gabonák és a gabonaalapú termékek, a cukor és az édességek képezik a legfőbb forrásokat, míg a csecsemők és kisgyermekek számára a keményítőtartalmú gyökerek és gumók, a gabonák és a gabonaalapú termékek, a zöldségek és zöldségtermékek, a tej és a tejtermékek, valamint a csecsemők és kisgyermekek számára készülő ételek. A részletes expozíciós vizsgálat azt mutatja, hogy a teljes terhelés nem csak a néhány főbb forrásból származik, hanem számos különböző ételcsoport kadmiumtartalmából adódik össze.
(6)
Számos élelmiszer kapcsán megállapításra került már a maximális megengedhető kadmiumtartalom, ez a helyzet a gabonák, a zöldségek, a hús, a hal, a tenger gyümölcsei, a belsőségek és az étrend-kiegészítők esetében. Azonban egyes olyan élelmiszerek esetében, amelyek bizonyos csoportokban jelentős kadmiumforrásnak tekinthetők (pl. a csokoládé és a kakaó, a csecsemők és kisgyermekek számára készülő ételek), máig nem került megállapításra a kadmiumtartalom felső határértéke. Ezek esetében tehát szükséges megállapítani a kadmiumtartalom felső határát.
(7)
A szennyező anyagok előfordulására vonatkozó felső határokat mind a kadmiumtartalom tekintetében már szabályozott (zöldségek, hal, hús, tenger gyümölcsei, belsőségek és étrend-kiegészítők), mind az újonnan szabályozandó élelmiszerek (kakaó- és csokoládétermékek) esetében a lehető legalacsonyabb szinten kell megállapítani az ún. „ALARA (as low as reasonably achievable - a lehető legalacsonyabb szinten)” elvnek megfelelően, méghozzá az EU lakosságának élelmiszerfogyasztási szokásait és a megfigyelt előfordulási szinteket figyelembe véve.
(8)
A végső fogyasztók számára értékesített csokoládé és kakaópor nagy mennyiségű kadmiumot tartalmazhat, és az emberi expozíció jelentős forrása. Ezeket a gyerekek gyakran fogyasztják akár csokoládé, akár édesített kakaótartalmú porokból készülő italok formájában. A kadmiumra vonatkozó határértékek megállapításakor figyelembe kell venni a végső fogyasztók számára értékesített különböző típusú csokoládékban és kakaóporokban megfigyelhető szinteket. Mivel ezek kadmiumtartalma a kakaótartalommal hozható összefüggésbe, a különböző kakaótartalmú termékek számára különböző határértékeket kell megállapítani. Ezáltal biztosítható, hogy a magasabb kakaótartalmú csokoládék is megfelelhessenek a határértéknek.
(9)
A kakaótermelő országok egyes részein a talaj kadmiumtartalma eleve magas lehet. Ezért a magas kadmiumtartalmú talajokkal rendelkező kakaótermelő országokból származó kakaó- és csokoládétermékekben megfigyelhető előfordulási szinteket figyelembe kell venni.
(10)
Az anyatejpótló és anyatej-kiegészítő tápszerek jelentős forrásai a csecsemők és kisgyermekek kadmiumterhelésének. A szójafehérje-izolátumokból készült anyatej-helyettesítő és anyatej-kiegészítő tápszerek, akár tartalmaznak tehéntej-fehérjéket, akár nem, magasabb kadmiumszintekkel rendelkeznek, mint a hasonló tejalapú termékek, ugyanis a szójabab természetes körülmények között felveszi a talajban található kadmiumot. A szójaalapú tápszerek azonban fontos alternatívát képviselnek a laktózérzékeny csecsemők táplálásában, ezért fontos biztosítani megfelelő piaci elérhetőségüket. A szójaalapú termékek esetében tehát magasabb határértéket kell előírni.
(11)
A csecsemők és kisgyermek számára mind a feldolgozott gabonákból készülő, mind az egyéb ételkészítmények jelentős kadmiumforrást jelentenek. A feldolgozott gabonákból készülő és az egyéb, kisgyermekeknek szánt ételkészítmények kadmiumtartalmára külön határértéket kell megállapítani.
(12)
A fogyasztók egy igen érzékeny csoportjának expozícióját lehetne csökkenteni a különleges táplálkozási célokra (pl. csecsemők számára speciális gyógyászati célokra) szánt egyes élelmiszer-kategóriák kadmiumtartalmára vonatkozó határértékek előírásával. Azonban a határérték meghatározásához szükséges adatok hiányában egyelőre az előfordulási szinteket célszerű dokumentálni, hogy a jövőben meg lehessen állapítani egy konkrét határértéket.
(13)
Egyes zöldségek esetében (bakszakáll, paszternák, zeller, torma) gondot okoz a jelenleg érvényes határértékek betartása, és a tagállamok által közölt előfordulási adatok alapján a természetes háttér-koncentráció magasabb, a gumós zeller esetében tapasztalthoz hasonló. Mivel e termékeket viszonylag csekély mennyiségben fogyasztják, és az emberi expozícióhoz való hozzájárulásuk elhanyagolható, célszerű az e zöldségek kadmiumtartalmára vonatkozó határértéket a gumós zellerére vonatkozó szintre emelni.
(14)
Egyes halfajok jelenleg kivételt élveznek a halak számára megállapított 0,05 mg/kg általános határérték alól. Az újabb előfordulási adatok alapján ez a kivétel a bonitófélék (Sarda sarda), a kétsávos gyűrűskeszeg (Diplodus vulgaris), az angolna (Anguilla anguilla), a húsosajkú tengeri pér (Mugil labrosus labrosus), a fattyúmakréla (Trachurus species), az ezüstkirály (Luvarus imperialis), a Sardinops nembe tartozó szardínia fajok (Sardinops species) és a karcsú nyelvhal (Dicologoglossa cuneata) esetében már nem indokolt, ugyanis a helyes halászati gyakorlat követésével biztosítható az általános határérték betartása. E fajok esetében tehát nem szükséges külön határértéket alkalmazni.
(15)
A harántsávos tonmakréla (Auxis species), a szardella (Engraulis species) és a kardhal (Xiphias gladius) esetében az újabb előfordulási adatok azt támasztják alá, hogy a helyes halászati gyakorlat követésével megvalósítható a jelenleg előírtnál alacsonyabb határérték betartása. Ezért az e halfajokra vonatkozó határértékeket ki kell igazítani.
(16)
A szardínia (Sardina pilchardus) és a Sicyopterus lagocephalus (nincs magyar neve) esetében megfigyelt előfordulási szintek azt mutatják, hogy a jelenleg érvényes határértékek betartása nehézséget okoz, mivel a természetes háttér-koncentrációk annál magasabbak lehetnek. E két halfajból a fogyasztás csekély, az emberi expozícióhoz elhanyagolható mértékben járul hozzá. Ezért helyénvaló magasabb határértéket előírni az említett két halfaj tekintetében annak érdekében, hogy a piac ellátása biztosított legyen.
(17)
Az 1881/2006/EK rendeletet a fentieknek megfelelően módosítani kell.
(18)
A tagállamok és az élelmiszer-ipari vállalkozók számára elegendő időt kell hagyni a kakaótermékek valamint a csecsemőknek és kisgyermekeknek szánt ételkészítmények tekintetében az e rendeletben megállapított új határértékekhez való alkalmazkodásra. Az ezek kadmiumtartalmára vonatkozó határértékeket egy későbbi időponttól kezdődően kell alkalmazni.
(19)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1881/2006/EK rendelet melléklete e rendelet mellékletének megfelelően módosul.
2. cikk
(1) Az 1881/2006/EK rendelet mellékletének 3.2.19. és 3.2.20. pontjában szereplő, ennek a rendeletnek megfelelően módosított kadmium-határértékek 2015. január 1-jétől alkalmazandók. Azok az élelmiszerek, amelyeket 2015. január 1-jét megelőzően jogszerűen hoztak forgalomba, de az új határértékeknek nem felelnek meg, minőségmegőrzési idejükön vagy fogyaszthatósági idejükön belül továbbra is forgalomba hoztatók.
(2) Az 1881/2006/EK rendelet mellékletének 3.2.7. pontjában szereplő, ennek a rendeletnek megfelelően módosított kadmium-határértékek 2019. január1-jétől alkalmazandók. Azok az élelmiszerek, amelyeket 2019. január 1-jét megelőzően jogszerűen hoztak forgalomba, de az új határértékeknek nem felelnek meg, minőségmegőrzési idejükön vagy fogyaszthatósági idejükön belül továbbra is forgalomba hoztatók.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. május 12-én.