ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 149/2013 НА КОМИСИЯТА
от 19 декември 2012 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с регулаторните технически стандарти относно споразуменията за непряк клиринг, задължението за клиринг, публичния регистър, достъпа до място за търговия, нефинансовите контрагенти и техниките за намаляване на риска за договори за извънборсови деривати, които не са преминали през клиринг чрез централен контрагент
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции (2), и по-специално член 4, параграф 4, член 5, параграф 1, член 6, параграф 4, член 8, параграф 5, член 10, параграф 4 и член 11, параграф 14 от него,
като има предвид, че:
(1)
Следва да бъде създадена нормативна уредба, която включва правила, приложими към задължението за клиринг, неговото прилагане, възможните изключения и техники за намаляване на риска, които трябва да бъдат утвърдени, когато не е възможен клиринг чрез централен контрагент (ЦК). За да се гарантира съгласуваност между разпоредбите, които следва да влязат в сила едновременно, и за способстване прилагането на цялостен подход, както и за осигуряване на ефективен достъп на заинтересованите страни и по-специално на тези, за които се отнасят задълженията, е желателно повечето регулаторни технически стандарти, изисквани съгласно дял II от Регламент (ЕС) № 648/2012, да бъдат включени в един-единствен регламент.
(2)
С оглед на глобалния характер на пазара на извънборсови деривати настоящият регламент следва да вземе под внимание съответните договорени на международно равнище насоки и препоръки за реформи на пазара на извънборсови деривати и задължителния клиринг, както и свързаните с тях правила, разработени в други юрисдикции. По-специално нормативната база за определяне на задължението за клиринг взема предвид изискванията за задължителен клиринг, публикувани от Международната организация на комисиите по ценни книжа. Това ще подпомогне, доколкото е възможно, сближаването с подходите в други юрисдикции.
(3)
С цел ясно определяне на ограничен брой понятия, които произтичат от Регламент (ЕС) № 648/2012, както и за уточняване на техническите условия, необходими за разработването на този технически стандарт, следва да бъдат дефинирани редица термини.
(4)
Споразуменията за непряк клиринг не следва да излагат ЦК, клирингов член, клиент или непряк клиент на допълнителен риск от контрагента, а активите и позициите на непрекия клиент следва да се ползват от подходящо ниво на защита. Поради това е важно всички видове споразумения за непряк клиринг да отговарят на минимални изисквания за гарантиране на тяхната сигурност. За тази цел страните, участващи в споразумения за непряк клиринг, следва да имат определени задължения. Тези споразумения се простират и отвъд договорните отношения между непреки клиенти и клиент на клирингов член, който предоставя непреки клирингови услуги.
(5)
Регламент (ЕС) № 648/2012 изисква ЦК да представлява определена система съгласно Директива 98/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 1998 г. относно окончателността на сетълмента в платежните системи и в системите за сетълмент на ценни книжа (3). Това предполага, че клиринговите членове на ЦК следва да отговарят на изискванията за участниците по смисъла на посочената директива. Следователно, за да се гарантира равностойно равнище на защита по отношение на непреките клиенти, както предоставеното на клиентите по Регламент (ЕС) № 648/2012, е необходимо да се подсигури, че клиентите, предоставящи непреки клирингови услуги, са кредитни институции, инвестиционни посредници или еквивалентни кредитни институции/инвестиционни посредници от трета държава.
(6)
Споразуменията за непряк клиринг следва да бъдат договорени по начин, който при неплатежоспособност гарантира на непреките клиенти същото равнище на защита, с каквото се ползват преките клиенти. След изпадане в неплатежоспособност на клирингов член, който е ангажиран със споразумение за непряк клиринг, непреките клиенти следва да бъдат включени в прехвърлянето на позициите на клиентите към друг клирингов член съобразно изискванията за преносимост, установени в членове 39 и 48 от Регламент (ЕС) № 648/2012. Следва да бъдат предвидени също така и подходящи предпазни мерки в случай на изпадане в несъстоятелност на клиенти, които са включени в самите споразумения за непряк клиринг, и следва да се подкрепя прехвърлянето на позиции на непреки клиенти към друг доставчик на клирингови услуги.
(7)
Тъй като споразуменията за непряк клиринг могат да доведат до специфични рискове, всички страни по споразумение за непряк клиринг, включително клирингови членове и ЦК, следва редовно да установяват, наблюдават и управляват всички съществени рискове, произтичащи от това споразумение. Целесъобразното поделяне на информация между клиенти, които предоставят непреки клирингови услуги, и клирингови членове, които способстват за тези услуги, е особено важно в този контекст. Клиринговите членове следва да използват данните, предоставени от клиентите, само с цел управление на риска, и следва да предотвратяват злоупотребата с чувствителна в търговско отношение информация, включително чрез използването на ефективни бариери между различните подразделения на финансова институция за избягване на конфликти на интереси.
(8)
Когато разрешава на ЦК да осъществява клиринг на даден клас извънборсови деривати, от компетентния орган се изисква да уведоми Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП). Това уведомление следва да съдържа подробна информация, която е необходима на ЕОЦКП, за да направи своята оценка, включително информация за ликвидността и обема на съответния клас извънборсови деривати. Въпреки че информацията се предава от компетентния орган на ЕОЦКП, поискалият разрешението ЦК е този, който следва първоначално да предостави необходимата информация на компетентните органи, които могат след това да я допълнят.
(9)
Въпреки че цялата информация, която следва да бъде включена в уведомлението от компетентния орган до ЕОЦКП във връзка със задължението за клиринг, може да не е винаги налична, особено що се отнася до нови продукти, следва да бъдат предоставяни наличните приблизителни оценки, включително ясно да бъдат посочени направените допускания. Уведомлението следва също да съдържа информация, отнасяща се до контрагентите, като например вида и броя на контрагентите, необходимите стъпки за започване на клиринг с ЦК, техния законоустановен и оперативен капацитет или тяхната рамка за управление на риска, с цел да се позволи на ЕОЦКП да оценява способността на активните контрагенти да спазват задължението за клиринг без сътресения на пазара.
(10)
Уведомлението от компетентния орган да ЕОЦКП следва да съдържа информация за степента на стандартизация, ликвидността и наличността на надеждни цени, за да може ЕОЦКП да оценява дали даден клас извънборсови деривати също следва да бъде обхванат от задължението за клиринг. Критериите за стандартизиране на договорните условия и оперативните процеси на съответния клас извънборсови деривати са показател за стандартизация на икономическите условия на клас извънборсови деривати, тъй като само когато тези икономически условия са стандартизирани, договорните условия и оперативните процеси могат да бъдат стандартизирани. Критериите, свързани с ликвидността и наличността на надеждни цени, се оценяват от ЕОЦКП, като се имат предвид съображения, различни от тези при оценката, направена от компетентния орган при предоставяне на разрешение на ЦК. Ликвидността в този контекст се оценява в по-широка перспектива и се различава от ликвидността след прилагането на задължението за клиринг. По-специално, фактът, че договорът е достатъчно ликвиден, за да премине през клиринг от даден ЦК, не означава непременно, че следва да е обхванат от задължението за клиринг. Оценката на ЕОЦКП не трябва да копира или дублира прегледа, който вече е бил направен от компетентния орган.
(11)
Информацията, която се предоставя от компетентния орган във връзка със задължението за клиринг, следва да дава възможност на ЕОЦКП да оцени достъпността на информацията за ценообразуването. В тази връзка достъпът на ЦК до информация за ценообразуването в даден момент не означава, че участниците на пазара имат достъп до тази информация в бъдеще. Ето защо фактът, че ЦК има достъп до необходимата информация за ценообразуването за управление на рисковете при клиринг на договори за деривати в рамките на даден клас извънборсови деривати, не предполага автоматично, че този клас извънборсови деривати също следва да подлежи на задължителен клиринг.
(12)
Нивото на подробност на данните в регистъра на класовете договори за извънборсови деривати, подлежащи на задължителен клиринг, зависи от значението на тези данни за идентифицирането на всяка категория договори за извънборсови деривати. В резултат на това нивото на подробност на данните в регистъра може да се различава за различните категории договори за извънборсови деривати.
(13)
Осигуряването на достъп на множество ЦК до място за търговия може да разшири достъпа на участници до съответното място и да подобри цялостната ликвидност. Независимо от това е необходимо при подобни обстоятелства да се уточни понятието фрагментираност на ликвидността в рамките на място за търговия в случай, че то може да застраши безпрепятственото и правилно функциониране на пазарите за класа финансови инструменти, за който е направено заявлението.
(14)
Оценката на компетентния орган на мястото за търговия, до което ЦК е поискал достъп, и на компетентния орган на ЦК следва да се основава на съществуващите механизми за предотвратяване фрагментирането на ликвидността в рамките на дадено място за търговия.
(15)
За да се предотврати фрагментираността на ликвидността, всички участници на място за търговия следва да са в състояние да извършват клиринг на всички сделки, които се изпълняват между тях. Въпреки това би било необосновано да се изисква всички клирингови членове на съществуващ ЦК да станат клирингови членове и на нов ЦК, който обслужва такова място на търговия. Когато има субекти, които са клирингови членове на двата ЦК, те могат да способстват за прехвърлянето и клиринга на трансакции, извършени от пазарни участници, обслужвани поотделно от двата ЦК, за да се ограничи рискът от фрагментираност на ликвидността. Същевременно е важно искането за достъп до място за търговия чрез ЦК да не фрагментира ликвидността по начин, който би увеличил рисковете, на които е изложен вече съществуващият ЦК.
(16)
Съгласно член 8, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 648/2012 искането за достъп до място за търговия чрез ЦК не следва да изисква оперативна съвместимост, а следователно и настоящият регламент не следва да предписва оперативната съвместимост като единствен начин за разрешаване на проблема с фрагментираността на ликвидността. Въпреки това настоящият регламент не следва да изключва възможността ЦК да сключват такива договорености на доброволна основа, ако са изпълнени необходимите условия за сключването им.
(17)
За да се определи кои договори за извънборсови деривати са обективно измерими като намаляващи рисковете, които са пряко свързани с търговската дейност или финансовото управление, нефинансовите контрагенти следва да прилагат един от критериите, предвидени в настоящия регламент, включително счетоводното определение въз основа на Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО). Счетоводното определение може да се използва от контрагентите, дори и да не прилагат правилата на МСФО. От нефинансовите контрагенти, които могат да използват местни счетоводни правила, се очаква, че повечето от договорите, класифицирани като хеджиращи съгласно съответните местни счетоводни правила, биха попаднали в рамките на предвиденото в настоящия регламент общо определение за договори, намаляващи рисковете, които са пряко свързани с търговската дейност или финансовото управление.
(18)
При някои обстоятелства може да не е възможно хеджиране на риск чрез използване на пряко свързан с него договор за дериват с точно същите базов актив и дата на сетълмент, каквито са за покрития риск. В такъв случай нефинансовият контрагент може да използва заместващо хеджиране чрез тясно корелиран инструмент, за да покрие експозиции, като например инструмент с различен, но много близък до неговия базов актив, що се отнася до икономическото поведение. Освен това някои групи нефинансови контрагенти, които сключват договори за извънборсови деривати чрез един субект, за да хеджират своя риск по отношение на цялостния риск на групата, може да използват макро- или портфейлно хеджиране. Тези договори за извънборсови деривати за макро-, портфейлно или заместващо хеджиране, могат да представляват хеджиране за целите на настоящия регламент и следва да се разглеждат съгласно критериите за установяване кои договори за извънборсови деривати са обективно намаляващи рисковете.
(19)
Даден риск може да се развива с течение на времето и с цел да се адаптират към развитието на риска договорите за извънборсови деривати, които първоначално се изпълняват за намаляване на риска, свързан с търговската дейност или финансовото управление, може да бъдат компенсирани чрез използване на допълнителни договори за извънборсови деривати. В резултат на това хеджирането на риска може да бъде постигнато чрез комбинация от договори за извънборсови деривати, включително компенсиращи договори за извънборсови деривати, които компенсират онези договори за извънборсови деривати, които вече не съответстват на риска във връзка с търговската дейност или финансовото управление.
(20)
Обхватът на рисковете, които са пряко свързани с търговската дейност и финансовото управление, е много широк и варира в различните икономически сектори. Рисковете, свързани с търговски дейности, обикновено са свързани с факторите за производство на предприятието, както и с продуктите и услугите, които то продава или предоставя. Финансовото управление обикновено се отнася до управлението на краткосрочното и дългосрочното финансиране на субекта, включително неговия дълг, и начините, по които той инвестира финансовите средства, които генерира или притежава, включително управлението на паричните средства. Финансовото управление и търговската дейност могат да бъдат засегнати от общи източници на рискове, като например валутен курс, цени на суровините, инфлация или кредитен риск. Като се има предвид, че извънборсовите деривати се сключват за хеджиране на конкретен риск, когато се анализират рисковете, които са пряко свързани с търговската дейност или финансовото управление, тези рискове следва да бъдат определяни по последователен начин, обхващащ двете дейности. Освен това разделянето на двете понятия може да доведе до нежелани последици, като се има предвид, че в зависимост от сектора, в който работят нефинансовите контрагенти, даден риск ще бъде хеджиран в рамките на търговската дейност или на финансовото управление.
(21)
Въпреки че праговете за клиринг следва да бъдат определени при отчитане на системното значение на съответните рискове, важно е да се вземе под внимание, че извънборсовите деривати за намаляване на рисковете са изключени от изчислението на клиринговия праг и че клиринговите прагове позволяват изключение от принципа на задължението за клиринг по отношение на онези договори за извънборсови деривати, за които може да се смята, че не са сключени с цел хеджиране. По-конкретно, стойността на клиринговите прагове следва да бъде периодично преразглеждана и следва да се определя от класа на договорите за извънборсови деривати. Класовете извънборсови деривати, определени във връзка с клиринговите прагове, могат да бъдат различни от класовете извънборсови деривати във връзка със задължението за клиринг. При определяне стойността на праговете за клиринг следва да се отдаде надлежно внимание на необходимостта от определяне на единен показател, отразяващ системното значение на сумата от нетните позиции и експозиции по контрагенти и по класове извънборсови деривати. Освен това клиринговите прагове, използвани от нефинансовите контрагенти, следва да бъдат прости за прилагане.
(22)
При определянето на стойността на клиринговия праг следва да се отчита системното значение на сумата от нетните позиции и експозиции по контрагенти и по класове извънборсови деривати в съответствие с Регламент (ЕС) № 648/2012. Следва обаче да се вземе под внимание, че тези нетни позиции и експозиции са различни от нетната експозиция за всички контрагенти и всички класове активи. Освен това в съответствие с Регламент (ЕС) № 648/2012 следва да бъде изчислена сумата на тези нетни позиции с цел да се определят данните, които трябва да бъдат взети предвид при определянето на клиринговите прагове. Общата брутна сума, получена от сумирането на тези нетни позиции, следва да бъде взета предвид при определянето на клиринговите прагове. Брутната условна стойност, която се получава от това сумиране, следва да се използва като основа за определяне на клиринговите прагове.
(23)
Освен това структурата на операциите с извънборсови деривати на нефинансовите контрагенти обикновено води до ниско ниво на нетиране, тъй като договорите за извънборсови деривати са сключени със същата насоченост. В резултат на това разликата между сумата от нетните позиции и експозиции по контрагенти и по класове извънборсови деривати ще бъде много близо до брутната стойност на договорите. По тази причина, както и за повече простота, брутната стойност на договорите за извънборсови деривати следва да се използва като валидно приближение за стойността, която следва да бъде взета под внимание при определяне на клиринговия праг.
(24)
Като се има предвид, че нефинансовите контрагенти, които не надвишават клиринговия праг, не са задължени да правят пазарна оценка на своите договори за извънборсови деривати, не би било разумно тази стойност да се използва за определяне на клиринговите прагове, тъй като това ще създаде тежест за нефинансовите контрагенти, която не е пропорционална на рисковете, за които се отнася. Вместо това използването на условната стойност на договорите за извънборсови деривати ще позволи прилагането на прост подход без експозиция към събития, външни за нефинансовите контрагенти.
(25)
Превишението на една от стойностите, определени за клас извънборсови деривати, следва да доведе до превишение на клиринговия праг за всички класове, като се има предвид, че намаляващите рискове договори за извънборсови деривати са изключени от изчислението на клиринговия праг, последствията от превишаването на клиринговия праг са не само свързани със задължението за клиринг, но обхващат и техники за намаляване на риска, а подходът към съответните задължения съгласно Регламент (ЕС) № 648/2012, приложим спрямо нефинансовите контрагенти, следва да бъде прост с оглед на това, че повечето от тях не са специалисти.
(26)
За тези договори за извънборсови деривати, които не са преминали през клиринг, следва да се прилагат техники за намаляване на риска, като например своевременно потвърждение. Потвърждаването на договори за извънборсови деривати може да се отнася до едно или повече рамкови споразумения, рамков договор за потвърждения или други стандартни условия. То може да бъде под формата на електронно изпълнен договор или документ, подписан от двамата контрагенти.
(27)
От съществено значение е контрагентите да потвърдят условията на своите трансакции във възможно най-кратки срокове след изпълнението на трансакцията, особено когато тя се извършва или обработва по електронен път, за да се подсигури общо разбиране и правна сигурност за условията на сделката. За контрагентите, които сключват нестандартизирани и сложни договори за извънборсови деривати по-специално, може да е необходимо прилагането на определени инструменти, за да се съобразят с изискването за своевременно потвърждаване на своите договори за извънборсови деривати. Своевременното потвърждаване също предполага, че съответните пазарни практики във въпросната област се променят.
(28)
С оглед на по-нататъшното намаляване на рисковете портфейлното съгласуване дава възможност на всеки контрагент да извърши обстоен преглед на портфейл от трансакции от гледна точка на другия контрагент с цел своевременно да се установят всякакви разногласия относно ключови условия в трансакцията. Тези условия трябва да включват оценка на всяка трансакция и могат също така да включват и други необходими подробности, като например датата на влизане в сила, предвидения падеж, дати на плащане или сетълмент, условната стойност на договора и валутата на сделката, базовия инструмент, позицията на контрагентите, договореност за плащанията, които се падат в неработен ден, съответния фиксиран или плаващ лихвен процент по договора за извънборсови деривати.
(29)
Като се имат предвид различните рискови профили и с оглед на това синхронизирането на портфейла да бъде пропорционална техника за намаляване на риска, предвижданите честота на съгласуване и размер на портфейла следва да бъдат различни в зависимост от естеството на контрагентите. По-строги изисквания следва да се прилагат както за финансовите контрагенти, така и за нефинансовите контрагенти, които надвишават клиринговия праг, а по-ниската честота на съгласуване следва да се прилага за нефинансовите контрагенти, които не биха превишили клиринговия праг, независимо от категорията на своя контрагент, който също би имал полза от това не толкова често съгласуване за тази част от своя портфейл.
(30)
Компресирането на портфейла също може да бъде ефективен инструмент за целите на намаляването на риска в зависимост от обстоятелствата, като големина на портфейла с даден контрагент, падежа, предназначение и степен на стандартизация на договорите за извънборсови деривати. Финансовите контрагенти и нефинансовите контрагенти, които разполагат с портфейл от договори за извънборсови деривати, непреминали клиринг чрез ЦК, над размера, определен в настоящия регламент, следва да разполагат с действащи процедури за анализ на възможността за използване на компресиране на портфейла, което би им позволило да намалят своя кредитен риск от контрагента.
(31)
Разрешаването на спорове е насочено към намаляване на рисковете, произтичащи от договори, които не минават клиринг от централен контрагент. При сключване на сделки с извънборсови деривати контрагентите следва да разполагат с договорна рамка за разрешаване на всякакви спорове, които могат да възникнат. В рамката следва да се посочват механизмите за уреждане на спорове, като например арбитраж от трета страна или механизъм за определяне на стойности чрез пазарни проучвания. Тя има за цел да предотврати задълбочаване на нерешени спорове и излагане на контрагентите на допълнителни рискове. Разногласията следва да се установяват, управляват и оповестяват по подходящ начин.
(32)
За целите на определяне на пазарните условия, при които не се извършва оценка по пазарна стойност, е необходимо да се определи какво представляват неактивните пазари. Даден пазар може да бъде неактивен по няколко причини, включително когато липсва редовно извършване на трансакции в условията на сделки между несвързани лица, като принципът на сделката между несвързани лица следва да има същото значение като използваното за счетоводни цели.
(33)
Настоящият регламент се прилага спрямо финансовите контрагенти и нефинансовите контрагенти, надхвърлили клиринговия праг, и взема предвид Директива 2006/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции (4), в която също се определят изисквания, които следва да се спазват при оценяване на базата на модели.
(34)
Въпреки че използваният подход за оценяване на базата на модели може да бъде разработен от вътрешни или външни изпълнители, с цел да се осигури необходимата отчетност одобрението на модела е отговорност на съвета на директорите или на комитет, на който този съвет е делегирал правомощия.
(35)
Когато контрагентите могат да прилагат вътрешногрупово освобождаване след уведомяването на компетентните органи, но без да са изчакали края на срока, в който тези компетентни органи могат да повдигнат възражения, е важно да се гарантира, че компетентните органи получават своевременна, уместна и достатъчна информация, за да преценят дали да възразят срещу използването на изключение.
(36)
Очакваните размери, обеми и честота на вътрешногруповите договори за извънборсови деривати могат да се определят въз основа на данните за вътрешногруповите сделки на контрагентите за минали периоди, както и на очаквания модел и на очакваната в бъдеще дейност.
(37)
Когато контрагентите прилагат вътрешногрупово освобождаване, те следва да оповестяват публично информация с цел да се гарантира прозрачност по отношение на пазарните участници и потенциални кредитори. Това е особено важно за потенциалните кредитори на контрагентите по отношение на оценката на риска. Оповестяването има за цел да предотврати погрешното разбиране, че договорите за извънборсови деривати са преминали през клиринг от централен контрагент или са обхванати от техники за намаляване на риска, когато това не е така.
(38)
Времевата рамка за постигане на своевременно потвърждение изисква усилия за адаптация, включително промени на пазарните практики и подобряване на информационните системи. Като се има предвид, че темпът на адаптиране към спазването на това изискване може да се различава в зависимост от категорията на контрагентите и класа извънборсови деривати, определянето на график за постепенно прилагане, който отчита тези разлики, ще позволи намаляване на срока за потвърждение за онези контрагенти и продукти, които биха могли да бъдат готови по-бързо.
(39)
Стандартите, определени за съгласуване на портфейла, компресиране на портфейла или разрешаване на спорове, изискват от контрагентите да установят процедури, алгоритми и политики, и да внесат промени в документацията, което ще изисква време. Влизането в сила на съответните изисквания следва да бъде забавено, за да се даде време на контрагентите да предприемат необходимите стъпки за привеждане в съответствие.
(40)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, предадени на Комисията от Европейския орган за ценни книжа и пазари.
(41)
Съгласно член 10 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (5) ЕОЦКП проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите, създадена по член 37 от Регламент (ЕС) № 1095/2010,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„непряк клиент“ означава клиент на клиент на клирингов член;
б)
„споразумение за непряк клиринг“ означава съвкупността от договорни отношения между централния контрагент (ЦК), клиринговия член, клиента на клирингов член и непряк клиент, която позволява на клиента на клирингов член да предоставя клирингови услуги на непряк клиент;
в)
„потвърждение“ означава документирано споразумение между контрагентите за всички условия на договора за извънборсови деривати.
ГЛАВА II
СПОРАЗУМЕНИЯ ЗА НЕПРЯК КЛИРИНГ
(член 4, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Член 2
Структура на споразуменията за непряк клиринг
1. Когато клирингов член е готов да съдейства за непряк клиринг, всеки клиент на такъв клирингов член има право да предоставя услуги по непряк клиринг на един или повече от своите собствени клиенти, при условие че клиентът на клиринговия член е лицензирана кредитна институция, лицензиран инвестиционен посредник или еквивалентна кредитна институция или инвестиционен посредник от трета държава.
2. Клиентът на клиринговия член и непрекият клиент постигат съгласие помежду си относно договорните условия на споразумение за непряк клиринг след консултация с клиринговия член относно аспектите, които могат да окажат влияние върху операциите на клиринговия член. Те включват договорни изисквания към клиента да изпълнява всички задължения на непрекия клиент към клиринговия член. Тези изисквания се отнасят само за сделки, възникващи като част от договорености за непряк клиринг, чийто обхват следва да бъде ясно документиран в съгласуваните договори.
Член 3
Задължения на ЦК
1. Споразуменията за непряк клиринг не могат да зависят от търговски практики на ЦК, които действат като пречка пред установяването им при подходящи търговски условия. По искане на клирингов член ЦК поддържа отделна документация с данни и отделна счетоводна отчетност, позволяващи всеки клиент да прави разграничение в сметките си при ЦК между активите и позициите на клиента и активите и позициите, държани за сметка на непреките клиенти на клиента.
2. ЦК установява, наблюдава и управлява всички съществени рискове, произтичащи от споразумения за непряк клиринг, които могат да окажат влияние върху устойчивостта на ЦК.
Член 4
Задължения на клиринговите членове
1. Клирингов член, който съдейства за предоставянето на услуги по непряк клиринг, прави това при разумни търговски условия. Без да се засягат разпоредбите за поверителността на договорните споразумения с отделни клиенти, клиринговият член оповестява публично общите условия, при които е готов да съдейства за предоставянето на услуги по непряк клиринг. Тези условия могат да включват минимални оперативни изисквания за клиентите, които предоставят услуги по непряк клиринг.
2. Когато клирингов член съдейства за споразумения за непряк клиринг, той изпълнява една от следните мерки за разделение според указанията на клиента:
а)
да води отделна документация с данни и отделна счетоводна отчетност, позволяващи на клиента да направи разграничение в сметките си при клирингов член между своите собствени активи и позиции и тези, които се държат за сметка на неговите непреки клиенти;
б)
да водят отделна документация с данни и отделна счетоводна отчетност, позволяващи всеки клиент да прави разграничение в сметките си при клирингов член между активите и позициите, държани за сметка на непряк клиент, и тези, които се държат за сметка на други непреки клиенти.
3. Изискването за разграничаване на активите и позициите при клирингов член се смята за спазено, ако са изпълнени условията, посочени в член 39, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
4. Клиринговите членове установяват надеждни процедури за действие при неизпълнение от страна на клиент, който предоставя услуги по непряк клиринг. Тези процедури включват надежден механизъм за прехвърляне на позиции и активи към друг клиент или клирингов член със съгласието на засегнатите непреки клиенти. Даден клиент или клирингов член не е длъжен да приема тези позиции, освен ако е налице предварително сключено договорно споразумение в това отношение.
5. Клиринговият член гарантира, че неговите процедури позволяват незабавното ликвидиране на активите и позициите на непреките клиенти и че клиринговият член плаща всички дължими суми на непреките клиенти при неизпълнение от страна на клиента.
6. Клиринговите членове установяват, наблюдават и управляват всякакви рискове възникващи при съдействието за споразумения за непряк клиринг, включително чрез използване на информацията, предоставена от клиенти съгласно член 4, параграф 3. Клиринговите членове създават надеждни вътрешни процедури, за да подсигурят, че тази информация не може да се използва за търговски цели.
Член 5
Задължения на клиенти
1. Клиент, който предоставя услуги по непряк клиринг, следва да води отделна документация с данни и счетоводна отчетност, позволяващи да се разграничават неговите собствени активи и позиции и тези, които се държат за сметка на неговите непреки клиенти. Той предлага на непреките клиенти избор между различните възможности за разделение на сметките, предвидени в член 4, параграф 2, и подсигурява, че непреките клиенти са напълно информирани за рисковете, свързани с всеки от вариантите на разделение. Информацията, предоставена от клиента на непреките клиенти, включва подробности за договорености за прехвърляне на позиции и сметки към друг клиент.
2. Всеки клиент, който предоставя услуги по непряк клиринг, трябва да поиска от клиринговия член да открие отделна сметка при ЦК. Сметката следва да бъде изключително за целите на държането на активи и позиции на негови непреки клиенти.
3. Клиентите предоставят на клиринговите членове достатъчно информация, за да може да се установяват, наблюдават и управляват всякакви рискове, възникващи при съдействие за споразумения за непряк клиринг. В случай на неизпълнение от страна на клиент, цялата информация, съхранявана от клиента по отношение на неговите непреки клиенти, трябва да бъде незабавно предоставена на клиринговия член.
ГЛАВА III
УВЕДОМЯВАНЕ НА ЕОЦКП ВЪВ ВРЪЗКА СЪС ЗАДЪЛЖЕНИЕТО ЗА КЛИРИНГ
(член 5, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Член 6
Данни, които се включват в уведомлението
1. Уведомлението във връзка със задължението за клиринг включва следната информация:
а)
класа договори за извънборсови дериватни;
б)
договорите за извънборсови деривати в рамките на класа договори за извънборсови деривати;
в)
друга информация, която се включва в публичния регистър в съответствие с член 8;
г)
всякакви други характеристики, необходими за да се прави разграничение между договорите за извънборсови деривати в рамките на класа договори за извънборсови деривати и договорите за извънборсови деривати извън този клас;
д)
доказателства за степента на стандартизация на договорните условия и оперативните процеси за съответния клас договори за извънборсови деривати;
е)
данни за обема на класа договори за извънборсови деривати;
ж)
данни за ликвидността на класа договори за извънборсови деривати;
з)
доказателства, че пазарните участници имат достъп до безпристрастна, надеждна и общоприета информация за ценообразуването за договорите за извънборсови деривати от този клас;
и)
доказателства за въздействието на задължението за клиринг върху наличието на информация за ценообразуването за пазарните участници.
2. С оглед определяне на датата или датите, от които задължението за клиринг влиза в сила, включително постепенното въвеждане и категориите контрагенти, за които важи задължението за клиринг, уведомленията във връзка със задължението за клиринг включват:
а)
данни от значение за оценката на очаквания обем на класа договори за извънборсови деривати, ако за него възникне задължение за клиринг;
б)
доказателства за способността на ЦК да обработва очаквания обем от класа договори за извънборсови деривати, ако за него възникне задължение за клиринг, както и за способността да управлява рисковете, произтичащи от преминаването през клиринг на съответния клас договори за извънборсови деривати, включително чрез клирингови споразумения с клиенти или непреки клиенти;
в)
вида и броя на контрагентите, които са активни или се очаква да бъдат активни на пазара за класа договори за извънборсови деривати, ако за него възникне задължение за клиринг;
г)
кратко описание на различните задачи, които трябва да бъдат изпълнени с цел започване на клиринг с ЦК, придружено с разчет на времето, необходимо за изпълнението на всяка задача;
д)
информация за управлението на риска, правния и оперативния капацитет на кръга от контрагенти, които са активни на пазара за класа договори за извънборсови деривати, ако за него възникне задължение за клиринг.
3. Данните, отнасящи се до обема и ликвидността, съдържат за класа договори за извънборсови деривати и за всеки договор за дериват в рамките на този клас необходимата пазарна информация, включително данни за минали периоди, текущи данни, както и всяка промяна, която се очаква да възникне, ако за класа договори за извънборсови деривати възникне задължение за клиринг, включително:
а)
брой на трансакциите;
б)
общ обем;
в)
общ брой открити позиции;
г)
дълбочината на поръчките, включително средния брой поръчки и средния брой запитвания за котировки;
д)
амплитуда на спредовете;
е)
мерките за ликвидност при неблагоприятни пазарни условия;
ж)
мерките за ликвидност при извършване на процедури при неизпълнение.
4. Информацията, отнасяща се до степента на стандартизация на договорните условия и оперативните процеси за съответния клас договори за извънборсови деривати, предвидена в параграф 1, буква д), включва - за класа договори за извънборсови деривати и за всеки договор за дериват в рамките на класа - данни за дневната референтна цена, както и броя дни годишно, в които референтната цена, може да бъде смятана за надеждна, най-малко за предходните дванадесет месеца.
ГЛАВА IV
КРИТЕРИИ ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА КЛАСОВЕТЕ ДОГОВОРИ ЗА ИЗВЪНБОРСОВИ ДЕРИВАТИ, КОИТО ПОДЛЕЖАТ НА ЗАДЪЛЖИТЕЛЕН КЛИРИНГ
(член 5, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Член 7
Критерии, които се оценяват от страна на ЕОЦКП
1. По отношение на степента на стандартизация на договорните условия и оперативните процеси на съответния клас договори за извънборсови деривати, Европейският орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП) взема предвид:
а)
дали договорните срокове на съответния клас договори за извънборсови деривати включват обща правна документация, включително рамкови споразумения за нетиране, определения, стандартни клаузи и потвърждения, които определят договорните спецификации, използвани обикновено от контрагентите;
б)
дали оперативните процеси на съответния клас извънборсови дериватни договори включват автоматизиране на следдоговорната обработка и развитие на събитията, които се управляват по един общ начин в съответствие с график, за който контрагентите са постигнали широко съгласие.
2. По отношение на обема и ликвидността на съответния клас договори за извънборсови деривати ЕОЦКП взема под внимание:
а)
дали изискванията за обезпечение или финансовите изисквания на ЦК са пропорционални на риска, който задължението за клиринг има за цел да намали;
б)
стабилността във времето на големината и дълбочината на пазара по отношение на продукта;
в)
вероятността пазарната дисперсия да остане достатъчна в случай на неизпълнение от страна на клирингов член;
г)
броя и стойността на сделките.
3. Във връзка с наличието на безпристрастна, надеждна и общоприета информация за ценообразуването в съответния клас договори за извънборсови деривати ЕОЦКП взема предвид дали информацията, необходима за точно определяне на цената на договорите в рамките на съответния клас договори за извънборсови деривати, е леснодостъпна за участниците на пазара при разумни търговски условия и дали тя ще остане леснодостъпна, ако за съответния клас договори за извънборсови деривати възникне задължение за клиринг.
ГЛАВА V
ПУБЛИЧЕН РЕГИСТЪР
(член 6, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Член 8
Данни, които се включват в регистъра на ЕОЦКП
1. Публичният регистър ЕОЦКП включва следната информация за всеки клас договори за извънборсови деривати, който подлежи на задължението за клиринг:
а)
класа на договорите за извънборсови деривати;
б)
вида на договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
в)
базовите активи на договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
г)
за базови активи, които представляват финансови инструменти - дали базовият актив е единен финансов инструмент или емитент, или индекс, или портфейл;
д)
за други базови активи - категорията на базовия актив;
е)
условната валута и валутата на сетълмента на договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
ж)
обхвата на падежите на договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
з)
условията за сетълмент на договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
и)
обхвата на периодичността на плащанията по договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
й)
идентификационен код на продукта за съответния клас договори за извънборсови деривати;
к)
всякакви други характеристики, изисквани, за да се направи разграничение между един договор в съответния клас договори за извънборсови деривати от друг.
2. По отношение на ЦК, които са лицензирани или са признати във връзка със задължението за клиринг, публичният регистър на ЕОЦКП включва за всеки ЦК:
а)
идентификационния код в съответствие с член 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1247/2012 на Комисията (6);
б)
пълното наименование;
в)
държавата по установяване;
г)
компетентния орган, определен в съответствие с член 22 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
3. Във връзка с датите, от които задължението за клиринг влиза в сила, включително всякакво постепенно въвеждане, публичният регистър на ЕОЦКП включва:
а)
категориите контрагенти, за които се прилага период на постепенно въвеждане;
б)
всяко друго условие, изисквано в съответствие с регулаторните технически стандарти, приети съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 648/2012, във връзка с прилагането на периода на постепенно въвеждане.
4. Публичният регистър на ЕОЦКП включва позоваване на регулаторните технически стандарти, приети съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 648/2012, във връзка с които е възникнало всяко от задълженията за клиринг.
5. По отношение на ЦК, за който е изпратено уведомление до ЕОЦКП от компетентния орган, публичният регистър на ЕОЦКП включва най-малко:
а)
идентификационните данни на ЦК;
б)
класа на договорите за извънборсови деривати, за които е изпратено уведомление;
в)
вида на договорите за извънборсови деривати;
г)
датата на уведомлението;
д)
указване на уведомяващия компетентен орган.
ГЛАВА VI
ФРАГМЕНТИРАНОСТ НА ЛИКВИДНОСТТА
(член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Член 9
Уточняване на понятието фрагментираност на ликвидността
1. Счита се, че фрагментираност на ликвидността настъпва, когато участниците в място за търговия не са в състояние да сключват сделки с един или няколко от останалите участници на това място поради липсата на споразумения за клиринг, до които всички участници имат достъп.
2. Достъпът на ЦК до място за търговия, което вече е обслужвано от друг ЦК, не се смята, че увеличава фрагментираността на ликвидността на мястото за търговия, ако без да е необходимо да се налага изискване на клиринговите членове на вече действащия на това място ЦК да станат клирингови членове на ЦК, отправил искането, всички участници на мястото за търговия могат да направят пряк или непряк клиринг чрез един от следните способи:
а)
поне един общ ЦК;
б)
клирингови споразумения, установени от ЦК.
3. Договореностите за изпълнението на условията, посочени в буква а) или б) от параграф 2, се определят преди отправилата искането ЦК да започне предоставянето на клирингови услуги на съответното място на търговия.
4. Достъпът до общ ЦК, както е посочено в буква а) от параграф 2, може да бъде осигурен посредством два или повече клирингови членове, или два или повече клиенти, или чрез споразумения за непряк клиринг.
5. Клиринговите споразумения, посочени в параграф 2, буква б), може да предвиждат прехвърлянето на трансакции, извършени от такива пазарни участници към клирингови членове на друг ЦК. Въпреки че достъпът на ЦК до място за търговия следва да не изисква оперативна съвместимост, споразумението за оперативна съвместимост, което е било договорено от съответните ЦК и одобрено от съответните компетентни органи, може да се използва за изпълнение на изискването за достъп до общи клирингови споразумения.
ГЛАВА VII
НЕФИНАНСОВИ КОНТРАГЕНТИ
Член 10
(член 10, параграф 4, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Критерии за установяване кои договори за извънборсови деривати са обективно намаляващи рисковете
1. Договорите за извънборсови деривати са обективно измерими като намаляващи рисковете, които са пряко свързани с търговската дейност или финансовото управление на нефинансов контрагент или на тази група, когато сами или в съчетание с други договори за деривати, пряко или чрез силно корелирани инструменти, отговарят на един от следните критерии:
а)
покриват рисковете, произтичащи от потенциалната промяна в стойността на активите, услугите, факторите за производство, продуктите, стоките или пасивите, които нефинансовият контрагент или неговата група притежава, произвежда, изработва, обработва, доставя, купува, пуска на пазара, отдава под наем или на лизинг, продава или поема или основателно възнамерява да направи това в обичайния ход на своята дейност;
б)
покриват рисковете, възникващи от потенциално косвено въздействие върху стойността на активи, услуги, фактори за производство, продукти, стоки или пасиви, посочени в буква а), които са резултат от колебанията на лихвените проценти, темпа на инфлацията, обменните валутни курсове или кредитния риск;
в)
те се определят като хеджиращ договор съгласно Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО), приети в съответствие с член 3 от Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета (7).
Член 11
(член 10, параграф 4, буква б) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Клирингови прагове
Стойностите на клиринговите прагове във връзка със задължението за клиринг са:
а)
1 млрд. евро в брутна условна стойност за договорите за извънборсови деривати върху кредити;
б)
1 млрд. евро в брутна условна стойност за договорите за извънборсови деривати върху капиталови инструменти;
в)
3 млрд. евро в брутна условна стойност за договорите за извънборсови деривати върху лихвени проценти;
г)
3 млрд. евро в брутна условна стойност договорите за извънборсови деривати върху чуждестранна валута;
д)
3 млрд. EUR в брутна условна стойност за договорите за извънборсови деривати върху стоки и за други договори за извънборсови деривати, които не са предвидени в букви от а) до г).
ГЛАВА VIII
ТЕХНИКИ ЗА НАМАЛЯВАНЕ НА РИСКА ЗА ДОГОВОРИТЕ ЗА ИЗВЪНБОРСОВИ ДЕРИВАТИ, КОИТО НЕ СА ПРЕМИНАЛИ ПРЕЗ КЛИРИНГ ЧРЕЗ ЦК
Член 12
(член 11, параграф 14, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Своевременно потвърждаване
1. Договорите за извънборсови деривати, сключени между финансови контрагенти и нефинансови контрагенти, посочени в член 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012, които не са преминали през клиринг от ЦК, се потвърждават, когато е възможно по електронен път, във възможно най-кратък срок и не по-късно от:
а)
за суапове за кредитно неизпълнение и за лихвени суапове, които са сключени до 28 февруари 2014 г. включително - до края на втория работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за извънборсови деривати;
б)
за суапове за кредитно неизпълнение и за лихвени суапове, които са сключени след 28 февруари 2014 г. - до края на работния ден след датата на изпълнение на договора за извънборсови деривати;
в)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички останали деривати, които не са предвидени в буква а), сключени до 31 август 2013 г. включително - до края на третия работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за дериват;
г)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички останали деривати, които не са предвидени в буква а), сключени в периода след 31 август 2013 г. до 31 август 2014 г. включително - до края на втория работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за дериват;
д)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички останали деривати, които не са предвидени в буква а), които са сключени след 31 август 2014 г.- до края на работния ден, следващ датата на изпълнение на договора за дериват;
2. Договорите за извънборсови деривати, сключени с нефинансов контрагент, които не са посочени в член 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012, се потвърждават възможно най-бързо, когато е възможно - чрез електронни средства, но не по-късно от:
а)
за суапове за кредитно неизпълнение и лихвени суапове, които са сключени до 31 август 2013 г. включително - до края на петия работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за извънборсови деривати;
б)
за суапове за кредитно неизпълнение и лихвени суапове, които са сключени в периода след 31 август 2013 г. до 31 август 2014 г. включително - до края на третия работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за извънборсови деривати;
в)
за суапове за кредитно неизпълнение и за лихвени суапове, които са сключени след 31 август 2014 г. - до края на втория работен ден след датата на изпълнение на договора за извънборсови деривати;
г)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички други деривати, които не са предвидени в буква а), сключени до 31 август 2013 г. включително - до края на седмия работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за дериват;
д)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички други деривати, които не са предвидени в буква а), сключени в периода след 31 август 2013 г. до 31 август 2014 г. включително - до края на четвъртия работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за дериват;
е)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички останали деривати, които не са предвидени в буква а), сключени след 31 август 2014 г.- до края на втория работен ден, следващ датата на изпълнение;
3. Когато дадена трансакция, посочена в параграфи 1 и 2, е била сключена след 16.00 часа местно време или с контрагент, разположен в друг часови пояс, което не позволява потвърждение в определения срок, потвърждението се осъществява колкото е възможно по-скоро и най-късно един работен ден след крайния срок, определен в параграф 1 или 2, в зависимост от случая.
4. Финансовите контрагенти следва да разполагат с необходимата процедура за ежемесечно деклариране пред компетентния орган, определен в съответствие с член 48 от Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8), на броя на непотвърдените трансакции с извънборсови деривати, посочени в параграфи 1 и 2, които не са били приключени в продължение на повече от пет работни дни.
Член 13
(член 11, параграф 14, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Съгласуване на портфейла
1. Финансовите и нефинансовите контрагенти по договор за извънборсови деривати се договорят в писмена форма или чрез други еквивалентни електронни средства с всеки от своите контрагенти относно условията, при които портфейлите се съгласуват. Подобно споразумение се постига преди сключване на договора за извънборсови деривати.
2. Съгласуването на портфейла се извършва от самите контрагенти по договори за извънборсови деривати или от квалифицирано трето лице, надлежно упълномощено за тази цел от съответния контрагент. Съгласуването на портфейла следва да включва основните търговски условия, които са отличителни за всеки конкретен договор за извънборсови деривати, и включва най-малко оценката за всеки договор в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
3. С цел да се идентифицират на ранен етап всички съществени несъответствия в извънборсовия договор за дериват, включително неговата оценка, съгласуването на портфейла се извършва:
а)
за финансов контрагент или нефинансов контрагент, посочен в член 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012:
i)
всеки работен ден, когато между контрагентите има 500 или повече неприключени договори за извънборсови деривати;
ii)
веднъж седмично, когато между контрагентите има между 51 и 499 неприключени договори за извънборсови деривати по всяко време на седмицата;
iii)
веднъж на тримесечие, когато между контрагентите има 50 или по-малко неприключени договори за извънборсови деривати по всяко време през тримесечието.
б)
за нефинансов контрагент, който не е посочен в член 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012:
i)
веднъж на тримесечие, когато между контрагентите има повече от 100 неприключени договора за извънборсови деривати по всяко време през тримесечието.
ii)
веднъж годишно, когато между контрагентите има 100 или по-малко неприключени договори за извънборсови деривати.
Член 14
(член 11, параграф 14, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Компресиране на портфейл
Финансовите контрагенти и нефинансовите контрагенти с 500 или повече неприключени договори за извънборсови деривати с контрагенти, които не преминават през клиринг с ЦК, разполагат с действащи процедури, съгласно които редовно, поне два пъти годишно, анализират възможността за извършване на компресиране на портфейл, за да намалят кредитните рискове от контрагента, и извършват такъв процес на компресиране.
Финансовите контрагенти и нефинансовите контрагенти гарантират, че са в състояние да осигурят разумно и валидно обяснение на съответния компетентен орган, ако решат, че извършването на компресиране на портфейл не е подходящо.
Член 15
(член 11, параграф 14, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Разрешаване на спорове
1. При сключване на договори за извънборсови деривати помежду си финансовите контрагенти и нефинансовите контрагенти се договарят за подробни процедури и процеси във връзка със следното:
а)
установяването, регистрирането и наблюдението на спорове във връзка с признаването или оценяването на договора и за обмен на обезпечения между контрагентите. В тези процедури се вписва поне продължителността на периода, през който спорът е неразрешен, контрагентът и сумата, която се оспорва;
б)
навременното разрешаване на спорове със специфичен процес за споровете, които не са разрешени в рамките на пет работни дни.
2. Финансовите контрагенти отчитат пред компетентния орган, определен в съответствие с член 48 от Директива 2004/39/ЕО, всички спорове между контрагенти, свързани с договор за извънборсови деривати, неговата оценка или размяната на обезпечения за сума или стойност, по-висока от 15 млн. евро, и които са неразрешени в продължение най-малко на 15 работни дни.
Член 16
(член 11, параграф 14, буква б) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Пазарни условия, които не позволяват оценяване по пазарна стойност
1. Смята се, че са налице пазарни условия, които не позволяват оценяване по пазарна стойност на договор за извънборсови деривати, при една от следните ситуации:
а)
когато пазарът е неактивен;
б)
когато обхватът на рационалните оценки на справедливата стойност е голям и вероятността на различните оценки не може да бъде рационално оценена.
2. Пазарът за договор за извънборсови деривати се смята за неактивен, ако котировките не са лесно и редовно достъпни, а цените, които са достъпни, не представят действителни и редовни пазарни трансакции при спазване на принципа на сделката между несвързани лица.
Член 17
(член 11, параграф 14, буква б) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Критерии за използването на оценяване на база модел
За използване на оценката на база модел финансовите и нефинансовите контрагенти разполагат с модел, който:
а)
включва всички фактори, които контрагентите биха взели предвид при определянето на цената, включително чрез използване на колкото е възможно повече информация за оценяване по пазарна стойност;
б)
съответства на приетите икономически методологии за оценяване на финансовите инструменти;
в)
калибрира се и се изпитва за валидност с цени от наблюдаеми текущи пазарни трансакции със същия финансов инструмент или на базата на всякаква налична пазарна информация;
г)
валидира се и се контролира независимо от отдел, различен от отдела, поемащ риска;
д)
надлежно се документира и одобрява от съвета на директорите толкова пъти, колкото е необходимо, след всяка съществена промяна и най-малко веднъж годишно. Това одобрение може да бъде делегирано на комитет.
Член 18
(член 11, параграф 14, буква в) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Подробни сведения, съдържащи се в уведомлението до компетентния орган относно вътрешногрупова сделка
1. Исканията или уведомленията до компетентния орган относно подробните сведения по вътрешногрупова сделка са в писмена форма и включват:
а)
законните контрагенти по трансакциите, включително техните идентификационни кодове в съответствие с член 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1247/2012;
б)
корпоративните отношения между контрагентите;
в)
подробни сведения относно допълнителнте договорни отношения между страните по споразумението;
г)
категорията на вътрешногруповата сделка, както е посочено в член 3, параграф 1 и параграф 2, букви а)-г) от Регламент (ЕС) № 648/2012;
д)
подробни сведения за операции, за които контрагентът иска освобождаването, включително:
i)
класа на договорите за извънборсови деривати;
ii)
вида на договорите за извънборсови деривати;
iii)
типа на базовите активи;
iv)
условна валута и валута на сетълмента;
v)
обхвата на сроковете на договорите;
vi)
типа на сетълмента;
vii)
очакваните годишни размер, обеми и честота на договорите за извънборсови деривати.
2. Като част от своето искане или уведомление до съответния компетентен орган контрагентът следва да предостави допълнителна информация, доказваща, че са изпълнени условията по член 11, параграфи от 6 до 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012. Придружаващите документи включват копия от документирани процедури за управление на риска, информация за трансакциите за минали периоди, копия на съответните договори между страните и могат, при поискване от компетентния орган, да включват правно становище.
Член 19
(член 11, параграф 14, буква г) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Подробни сведения, съдържащи се в уведомлението до ЕОЦКП относно вътрешногрупова сделка
1. Уведомлението от компетентния орган за подробните сведения за вътрешногрупова сделка се подава пред ЕОЦКП в писмена форма:
а)
в рамките на един месец от получаването на уведомлението съгласно член 11, параграф 7 или член 11, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 648/2012;
б)
в рамките на един месец от решението на компетентния орган, по отношение на контрагента съгласно член 11, параграф 6, член 11, параграф 8 или член 11, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
2. Уведомлението до ЕОЦКП включва:
а)
информацията, посочена в член 18;
б)
наличие на положително или отрицателно решение;
в)
в случай на положително решение:
i)
обобщение на основанията да се счита, че са изпълнени условията, определени в член 11, параграф 6, член 11, параграф 7, член 11, параграф 8, член 11, параграф 9 или член 11, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012 - в зависимост от случая;
ii)
дали освобождаването е пълно или частично - за уведомление по член 11, параграф 6, член 11, параграф 8 или член 11, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
г)
в случай на отрицателно решение:
i)
условията по член 11, параграф 6, член 11, параграф 7, член 11, параграф 8, член 11, параграф 9 или член 11, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012, които не са изпълнени;
ii)
обобщение на основанията, поради които се смята, че тези условия не са изпълнени.
Член 20
(член 11, параграф 14, буква г) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Информация относно вътрешногруповото освобождаване, която се оповестява публично
Информацията относно вътрешногрупово освобождаване, която се оповестява публично, включва:
а)
законните контрагенти по трансакциите, включително техните идентификационни кодове в съответствие с член 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1247/2012;
б)
връзката между контрагентите;
в)
дали освобождаването е пълно или частично;
г)
условната съвкупна стойност на договорите за извънборсови деривати, за които се прилага вътрешногрупово освобождаване.
Член 21
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Членове 13, 14 и 15 започват да се прилагат шест месеца след влизането в сила на настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 декември 2012 година.
A BIZOTTSÁG 149/2013/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2012. december 19.)
a 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a közvetett elszámolási megállapodásokról, az elszámolási kötelezettségről, a nyilvános jegyzékről, a kereskedési helyszínhez való hozzáférésről, a nem pénzügyi szerződő felekről és a nem központi szerződő fél által elszámolt tőzsdén kívüli származtatott ügyletek tekintetében alkalmazott kockázatcsökkentési technikákról szóló szabályozási technikai standardok tekintetében történő kiegészítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Központi Bank véleményére (1)
tekintettel a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, a központi szerződő felekről és a kereskedési adattárakról szóló, 2012. július 4-i 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 4. cikke (4) bekezdésére, 5. cikke (1) bekezdésére, 6. cikke (4) bekezdésére, 8. cikke (5) bekezdésére, 10. cikke (4) bekezdésére és 11. cikke (14) bekezdésére,
mivel:
(1)
Keretbe kell foglalni az elszámolási kötelezettségre, annak alkalmazására, a kötelezettség alóli esetleges mentességekre és az abban az esetben alkalmazandó kockázatcsökkentési technikákra vonatkozó szabályokat, ha a központi szerződő fél igénybevételével történő elszámolás nem lehetséges. Annak érdekében, hogy biztosítva legyen az egyszerre hatályba lépő rendelkezések koherenciája, továbbá, hogy az érdekelt felek - és különösen a rendelkezések betartására kötelezettek - számára könnyebb legyen az átfogó kép kialakítása és a rendelkezésekhez való hozzáférés, célszerű a 648/2012/EU rendelet II. címe által előírt szabályozási technikai standardok legtöbbjét egyetlen rendeletbe foglalni.
(2)
A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek piacának globális jellegére való tekintettel a rendelet figyelembe veszi a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekre és a kötelező elszámolásra vonatkozó nemzetközi útmutatásokat és ajánlásokat, valamint a más joghatóságok által kidolgozott kapcsolódó szabályokat. Az elszámolási kötelezettség megállapítására vonatkozó szabályozási keret többek között figyelembe veszi az Értékpapírfelügyeletek Nemzetközi Szervezete által közzétett kötelező elszámolási követelményeket. Ez a lehetőségekhez mérten támogatni fogja a többi joghatóság által alkalmazott megközelítésekkel való konvergenciát.
(3)
A 648/2012/EU rendeletből származó korlátozott számú fogalom egyértelmű meghatározása, továbbá ezen technikai standard megalkotásához szükséges technikai kifejezések pontosítása céljából néhány fogalmat definiálni kell.
(4)
A közvetett elszámolási megállapodások nem tehetik ki a központi szerződő felet, a klíringtagot, az ügyfelet vagy a közvetett ügyfelet további partnerkockázatoknak, továbbá a közvetett ügyfél eszközeinek és pozícióinak megfelelő szintű védelemben kell részesülniük. Következésképp elengedhetetlen, hogy a közvetett elszámolási megállapodások minden típusa megfeleljen az említettek biztonságát garantáló minimumfeltételeknek. Ebből a célból a közvetett elszámolási megállapodás által érintett feleket külön kötelezettségek alá kell vonni. Az ilyen megállapodások túlmutatnak a közvetett ügyfelek és a közvetett elszámolási szolgáltatásokat nyújtó klíringtagok ügyfelei közötti szerződéses kapcsolatokon.
(5)
A 648/2012/EU rendelet értelmében a központi szerződő félnek a fizetési és értékpapír-elszámolási rendszerekben az elszámolások véglegességéről szóló, 1998. május 19-i 98/26/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) szerint minősített rendszernek kell lennie. Ez azt jelenti, hogy a központi szerződő felek klíringtagjainak az említett irányelv szerinti résztvevőknek kell minősülniük. Annak érdekében tehát, hogy a közvetett ügyfelek ugyanolyan szintű védelemben részesüljenek, mint amilyenben az ügyfelek a 648/2012/EU rendelet alapján, biztosítani kell, hogy a közvetett elszámolási szolgáltatásokat nyújtó ügyfelek hitelintézetek, befektetési vállalkozások vagy azokkal egyenértékű, harmadik országbeli hitelintézetek vagy befektetési vállalkozások legyenek.
(6)
Annak biztosítása érdekében, hogy nemteljesítés esetére a közvetett ügyfelek ugyanolyan szintű védelemben részesülhessenek, mint a közvetlen ügyfelek, közvetett elszámolási megállapodásokat kell kidolgozni. Egy közvetett elszámolási megállapodást lehetővé tevő klíringtag kiesése esetén a közvetett ügyfeleket is be kell venni az ügyfélpozícióknak a 648/2012/EU rendelet 39. és 48. cikkében meghatározott hordozhatósági követelmények alapján alternatív klíringtagra történő átruházásába. A közvetett elszámolási megállapodásokban megfelelő biztosítékokról kell gondoskodni az ügyfél-nemteljesítés esetére is, és ezeknek támogatniuk kell a közvetett ügyfelek pozícióinak alternatív elszámolási szolgáltatóra való átruházását.
(7)
Tekintettel arra, hogy az elszámolási megállapodások kapcsán különleges kockázatok merülhetnek fel, a közvetett elszámolási megállapodásban érintett valamennyi félnek - köztük a klíringtagoknak és a központi szerződő feleknek - folyamatosan be kell azonosítania, nyomon kell követnie és kezelnie kell a megállapodással összefüggésben felmerülő esetleges kockázatokat. Ebben az összefüggésben különösen fontos a közvetett elszámolási szolgáltatásokat nyújtó ügyfelek és az ezeket a szolgáltatásokat lehetővé tevő klíringtagok közötti megfelelő információmegosztás. A klíringtagok az ügyfelektől származó információkat kizárólag kockázatkezelési célokra használhatják fel, és meg kell előzni az üzletileg érzékeny információkkal való visszaéléseket; ennek jegyében például az összeférhetetlenségek elkerülése érdekében hatékonyan el kell választani a pénzügyi intézmények különböző üzletágait.
(8)
Amikor az illetékes hatóság a központi szerződő fél számára a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek valamely kategóriájának elszámolását engedélyezi, az illetékes hatóságnak értesítenie kell az Európai Értékpapírpiaci Hatóságot (EÉPH). Az értesítésben az EÉPH értékelési folyamatának elvégzéséhez szükséges részletes információkat, többek között a likviditásra és a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának forgalmára vonatkozó információkat kell közölni. Jóllehet az információ az illetékes hatóságtól áramlik az EÉPH felé, eredendően az engedélyezést kérő központi szerződő félnek kell megadnia az előírt információkat az illetékes hatóság részére, amely ezután kiegészítheti azokat.
(9)
Jóllehet az illetékes hatóság által az EÉPH részére az elszámolási kötelezettség miatt küldendő értesítésben szerepeltetendő információk - különösen új termékek esetében - nem feltétlenül állnak rendelkezésre, a rendelkezésre álló becsléseket meg kell adni, és ezzel együtt egyértelműen jelezni kell, hogy milyen feltételezésekkel éltek. Az értesítésnek a szerződő felekre vonatkozó információkat is kell tartalmaznia: például a szerződő felek típusát és számát, a központi szerződő fél általi elszámolás megkezdéséhez szükséges lépéseket, a szerződő felek jogi és működési kapacitására, illetve kockázatkezelési keretére vonatkozó információkat kell tartalmaznia annak érdekében, hogy az EÉPH értékelni tudja azt, hogy az aktív szerződő felek képesek-e piaci fennakadás nélkül eleget tenni az elszámolási kötelezettségnek.
(10)
Az illetékes hatóság által az EÉPH részére küldött értesítésben meg kell adni a szabványosítás fokával, a likviditással és az árinformációk elérhetőségével kapcsolatos információkat ahhoz, hogy az EÉPH meg tudja ítélni, hogy a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek adott kategóriája elszámolási kötelezettség alá tartozik-e. A származtatott ügyletek adott kategóriájára vonatkozó szerződéses feltételek és működési folyamatok szabványosítására vonatkozó kritériumok a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek adott kategóriájára vonatkozó gazdasági feltételek szabványosítását jelző mutató, hiszen a szerződéses feltételek és a működési folyamatok csak akkor szabványosíthatók, ha az említett gazdasági feltételek is szabványosítottak. A likviditásra és az árinformációk elérhetőségére vonatkozó kritériumokat az EÉPH az illetékes hatóság által alkalmazottól eltérő szempontok alapján vizsgálja a központi szerződő fél engedélyezésekor. Ebben a kontextusban a likviditást tágabb értelemben vizsgálják, és ez különbözik az elszámolási kötelezettség alkalmazása utáni likviditástól. Az a tény például, hogy az adott ügylet kellőképpen likvid ahhoz, hogy azt egy központi szerződő fél számolja el, nem feltétlenül jelenti azt, hogy elszámolási kötelezettség alá tartozik. Az EÉPH által végzett értékelés nem másolhatja vagy ismételheti meg az illetékes hatóság által már elvégzett felülvizsgálatot.
(11)
Az elszámolási kötelezettség céljából az illetékes hatóság által közölt információnak lehetővé kell tennie az EÉPH számára az árazási információk elérhetőségének értékelését. Ezzel összefüggésben meg kell jegyezni, hogy egy központi szerződő félnek az árazási információkhoz adott időpontban meglévő hozzáférése nem jelenti azt, hogy a piaci szereplők a jövőben is hozzá fognak tudni férni az árazási információkhoz. Következésképpen az a tény, hogy a központi szerződő félnek hozzáférése van a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek bizonyos kategóriáihoz tartozó származtatott ügyletek elszámolási kockázatainak kezeléséhez szükséges árinformációkhoz, még nem jelenti automatikusan azt, hogy a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek szóban forgó kategóriája elszámolási kötelezettség alá tartozik.
(12)
A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek elszámolási kötelezettség alá eső kategóriáit tartalmazó, az EÉPH által összeállított jegyzékben szerepeltetendő információk részletezettségének szintje attól függ, hogy ezek az információk mennyire relevánsak a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek egyes kategóriáinak beazonosítása szempontjából. Ennek eredményeképp a jegyzékben szerepeltett információk részletezettsége a tőzsdén kívüli ügyletek különböző kategóriái szerint eltérő lehet.
(13)
Valamely kereskedési helyszínhez több központi szerződő fél hozzáférésének lehetővé tételével szélesedhet a résztvevők hozzáférése, ezáltal pedig bővülhet a teljes likviditás. E körülményekre való tekintettel mindazonáltal szükséges a likviditási források széttöredezettségének fogalmát adott kereskedési helyszínre vonatkozóan meghatározni arra az esetre, ha az veszélyeztetheti a piacok zökkenőmentes és rendes működését a pénzügyi eszközök azon kategóriája tekintetében, amelyre vonatkozóan a kérést benyújtották.
(14)
Az azon kereskedési helyszín illetékes hatósága által, amelyhez a központi szerződő fél hozzáférést kért, valamint a központi szerződő fél illetékes hatósága által végzett értékelést azon mechanizmusokra kell alapozni, amelyek az adott kereskedési helyszín tekintetében rendelkezésre állnak a likviditási források széttöredezésének megelőzése céljából.
(15)
A likviditási források széttöredezésének megelőzése érdekében az adott kereskedési helyszín valamennyi résztvevőjének képesnek kell lennie az egymás között végrehajtott összes ügylet elszámolására. Nem lenne azonban arányos azt előírni egy meglévő központi szerződő fél összes klíringtagja számára, hogy váljanak egy ilyen kereskedési helyszínt kiszolgáló bármely másik központi szerződő fél klíringtagjává is. A likviditási források széttöredezési kockázatának korlátozása érdekében azokban az esetekben, amikor vannak olyan szereplők, amelyek mindkét központi szerződő félnek klíringtagjai, ezek lebonyolíthatják az átruházást és a két központi szerződő fél által külön-külön kiszolgált piaci résztvevők által végrehajtott ügyletek elszámolását. Mindazonáltal biztosítani kell azt, hogy valamely központi szerződő félnek egy kereskedési helyhez való hozzáférésre vonatkozó kérése ne vezessen a likviditási források oly módon történő széttöredezéséhez, hogy az megnövelné a meglévő központi szerződő fél kockázati kitettségét.
(16)
A 648/2012/EU rendelet 8. cikkének (4) bekezdése értelmében egy központi szerződő félnek a kereskedési helyszínhez való hozzáférésre vonatkozó kérése nem igényelhet interoperabilitást, következésképpen ez a rendelet nem írja elő az interoperabilitást a likviditási források széttöredezettségére adható egyetlen lehetséges megoldásként. A rendelet ugyanakkor nem zárja ki azt, hogy a központi szerződő felek önkéntes alapon ilyen megállapodás részeseivé váljanak, ha a megállapodáshoz szükséges feltételek biztosítottak.
(17)
Annak megállapításához, hogy melyik tőzsdén kívüli származtatott ügylet mérsékli objektíve az üzleti vagy likviditásfinanszírozási tevékenységhez közvetlenül kapcsolódó kockázatokat, a nem pénzügyi szerződő felek az e rendeletben szereplő meghatározások valamelyikét alkalmazhatják, ideértve a nemzetközi pénzügyi beszámolási standardokon (IFRS) alapuló számviteli meghatározást is. A szerződő felek akkor is alkalmazhatják a számviteli definíciót, ha az IFRS szabályokat nem alkalmazzák. Azon nem pénzügyi szerződő felek esetében, amelyek helyi számviteli szabályokat alkalmazhatnak, az említett helyi szabályok szerint fedezeti ügyletnek minősített ügyletek legtöbbje várhatóan az üzleti tevékenységhez vagy a likviditásfinanszírozáshoz közvetlenül kapcsolódó kockázatokat csökkentő ügyletek e rendeletben meghatározott általános fogalommeghatározása alá esne.
(18)
Bizonyos körülmények között előfordulhat, hogy egy közvetlenül kapcsolódó származtatott ügylettel - azaz a fedezett kockázatéval pontosan megegyező mögöttes eszközzel és ugyanazzal a kiegyenlítési időponttal rendelkező ügylettel - valamely kockázat fedezése nem megoldható. Ilyen esetben a nem pénzügyi szerződő fél egy szorosan korreláló eszköz alkalmazásával helyettesítő fedezetet vehet igénybe, például a gazdasági viselkedését tekintve nagyon hasonló mögöttes eszközzel rendelkező eszközt is használhat kitettségének fedezésére. Ezenfelül a nem szerződő pénzügyi felek bizonyos csoportjai, amelyek a csoport egészére vonatkozó kockázatok fedezése céljából egyetlen jogalanyon keresztül vesznek részt tőzsdén kívüli származtatott ügyletekben, makró- vagy portfóliófedezetet is igénybe vehetnek. Az ilyen makró-, portfólió- vagy helyettesítő fedezetet nyújtó tőzsdén kívüli származtatott ügyletek fedezetnek minősülhetnek e rendelet alkalmazásában, és a kockázatokat objektíve mérséklő tőzsdén kívüli származtatott ügyletek megállapítására alkalmazott kritériumok alapján kell mérlegelni ezeket.
(19)
A kockázatok időben változhatnak és a kockázatok alakulásához történő igazodás érdekében az üzleti vagy pénzgazdálkodási tevékenységgel összefüggő kockázatok csökkentésére eredetileg megkötött ügyleteket esetleg további tőzsdén kívüli származtatott ügyletek alkalmazásán keresztül kell ellensúlyozni. Ennek következtében valamely kockázat fedezése adott esetben tőzsdén kívüli származtatott ügyletek olyan kombinációja által válik elérhetővé, amelybe beletartoznak az időközben az üzleti vagy likviditásfinanszírozási kockázatoktól függetlenné vált tőzsdén kívüli származtatott ügyleteket lezáró, azokat kiegyenlítő tőzsdén kívüli származtatott ügyletek is.
(20)
Az üzleti vagy likviditásfinanszírozási tevékenységhez közvetlenül kapcsolódó kockázatok köre rendkívül széles és gazdasági ágazatonként változik. Az üzleti tevékenységhez kapcsolódó kockázatok általában a társaság termelési funkcióhoz szükséges inputokhoz, valamint a társaság által értékesített vagy nyújtott termékekhez és szolgáltatásokhoz kötődnek. A likviditásfinanszírozási tevékenységek jellemzően a szervezet rövid és hosszú távú finanszírozásának, és ennek részeként adósságának kezeléséhez, illetve az általa termelt vagy rendelkezésére álló pénzügyi források befektetéséhez kapcsolódnak, ideértve a készpénzkezelést is. A likviditásfinanszírozási és az üzleti tevékenységek akár ugyanazon kockázati források, például devizaárfolyam-kockázat, nyersanyagárak, inflációs kockázat vagy hitelkockázat által is érintettek lehetnek. Tekintettel arra, hogy a tőzsdén kívüli származtatott ügyleteket valamilyen egyedi kockázat fedezésére kötik, az üzleti vagy likviditásfinanszírozási tevékenységekhez közvetlenül kapcsolódó kockázatok elemzésekor a szóban forgó kockázatokat következetes, mindkét tevékenységet lefedő módon kell meghatározni. Ezenfelül a két fogalom elhatárolásának akár nem kívánt következményei is lehetnek, mivel a nem pénzügyi szerződő fél működési ágazatától függően az adott egyedi kockázat vagy a likviditásfinanszírozás vagy az üzleti tevékenység szempontjából lenne fedezve.
(21)
Miközben az elszámolási értékhatárokat a kapcsolódó kockázatok rendszerszintű jelentőségének figyelembevételével kell megállapítani, fontos számításba venni azt is, hogy a kockázatokat csökkentő tőzsdén kívüli származtatott ügyleteket nem veszik figyelembe az elszámolási értékhatárok kiszámításánál, továbbá, hogy az elszámolási értékhatárok kivétel alkalmazását teszik lehetővé az elszámolási kötelezettség tekintetében azon tőzsdén kívüli származtatott ügyletek esetében, amelyek nem fedezeti céllal kötöttnek tekinthetők. A gyakorlatban ez azt jelenti, hogy az elszámolási értékhatárokat rendszeres időközönként felül kell vizsgálni, és azokat a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek kategóriáiként kell megállapítani. A tőzsdén kívüli származtatott ügyleteknek az elszámolási értékhatárok céljából meghatározott kategóriái eltérhetnek a tőzsdén kívüli származtatott ügyleteknek az elszámolási kötelezettség céljából meghatározott kategóriáitól. Az elszámolási értékhatárok meghatározásakor kellőképpen figyelembe kell venni azt, hogy olyan egységes mutató meghatározására van szükség, amely tükrözi a nettó pozíciók összegének, és az egyes szerződő felekre, illetve a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek egyes kategóriáira jutó kitettségeknek a rendszerszintű jelentőségét. Tekintettel továbbá arra, hogy az elszámolási értékhatárokat nem pénzügyi szerződő felek is használják, egyszerűen alkalmazhatóknak kell lenniük.
(22)
Az elszámolási értékhatárokat a nettó pozíciók összege és az egyes szerződő felekre, illetve a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek egyes kategóriáira jutó kitettségek rendszerszintű jelentőségének figyelembevételével kell megállapítani a 648/2012/EU rendelettel összhangban. Ugyanakkor tekintettel kell lenni arra, hogy ezek a nettó pozíciók és kitettségek különböznek a szerződő felek összességére vagy eszközkategóriák összességére vonatkozó nettó kitettségektől. Az elszámolási értékhatárok megállapítása céljából figyelembe vett adatok meghatározásához a 648/2010/EU rendelet alapján ezeket a nettó pozíciókat össze is kell adni. A nettó pozíciók összeadásával nyert teljes bruttó összeget kell figyelembe venni az elszámolási értékhatárok megállapításakor. Az említett összeadással nyert bruttó nominális értéket kell referenciaértékként használni az elszámolási küszöbértékek megállapításához.
(23)
A nem pénzügyi szerződő felek tőzsdén kívüli származtatott ügyleteinek szerkezete általában alacsony fokú nettósítást eredményez, mivel azonos irányú tőzsdén kívüli származtatott ügyleteket kötnek. Ennek következtében a nettó pozíciók összege és az egyes szerződő felekre, illetve a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek egyes kategóriáira jutó kitettségek különbsége nagyon közel van az ügyletek bruttó értékéhez. Ebből és az egyszerűségre való törekvésből fakadóan célszerű a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek bruttó értékét az elszámolási küszöbérték megállapításánál figyelembe veendő mérték közelítőértékeként alkalmazni.
(24)
Tekintettel arra, hogy az elszámolási értékhatárt meg nem haladó nem pénzügyi szerződő feleknek nem kell a tőzsdén kívüli származtatott ügyleteik piaci értékét meghatározniuk, nem volna ésszerű ezen mértéket használni az elszámolási értékhatárok megállapításához, mivel ez olyan súlyos terhet jelentene a nem pénzügyi szerződő felek számára, amely nincs arányban a kezelt kockázattal. Ezzel szemben a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek nominális értékének használata olyan egyszerű megoldást kínál, amely a nem pénzügyi szerződő felek esetében nincs kitéve külső eseményeknek.
(25)
A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek adott kategóriájára vonatkozóan megállapított értékhatárok túllépése az összes kategória tekintetében az értékhatárok túllépését eredményezi, mivel a kockázatokat csökkentő tőzsdén kívüli származtatott ügyleteket nem veszik figyelembe a számításnál; az elszámolási küszöbértékek túllépésének következményei nemcsak az elszámolási kötelezettséggel vannak összefüggésben, hanem a kockázatcsökkentő technikákkal is, és az érintett kötelezettségek tekintetében a nem pénzügyi szerződő felekre a 648/2012/EU rendelet alapján alkalmazandó megközelítésnek egyszerűnek kell lennie, tekintettel arra, hogy a nem pénzügyi szerződő felek jellemzően kevésbé összetettek.
(26)
Az el nem számolt tőzsdén kívüli származtatott ügyletek estében kockázatcsökkentési technikákat, például időben történő visszaigazolást kell alkalmazni. A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek visszaigazolása egy vagy több keretmegállapodást, visszaigazolási keretmegállapodást vagy egyéb szokványos feltételeket jelenthet. A visszaigazolás elektronikusan végrehajtott ügylet vagy mindkét fél által aláírt dokumentum formáját öltheti.
(27)
Az ügylet feltételeinek egységes értelmezése és a jogbiztonság érdekében létfontosságú, hogy a szerződő felek az ügylet feltételeit az ügylet végrehajtását követően a lehető leggyorsabban visszaigazolják, különösen akkor, ha az ügylet végrehajtása vagy feldolgozása elektronikus úton történik. Különösen a nem szokványos vagy összetett tőzsdén kívüli ügyleteket kötő szerződő feleknek eszközök alkalmazására lehet szükségük a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek időben történő visszaigazolására vonatkozó követelménynek való megfeleléshez. Az időben történő visszaigazolás feltételezi azt is, hogy a releváns piaci gyakorlatok fejlődni fognak e téren.
(28)
A kockázatok további csökkentése érdekében a portfólióállomány-egyeztetés minden szerződő fél számára lehetővé teszi, hogy átfogó képet kapjon arról, hogy az ügylet-portfólió miként jelenik meg a másik félnél. Ennek segítségével időben fel lehet tárni az ügylet legfontosabb feltételeihez kapcsolódó esetleges félreértéseket. A feltételek között szerepelnie kell az egyes ügyletek értékelésének, és egyéb olyan releváns adatokat is tartalmazhat, mint a hatálybalépés időpontja, a tervezett lejárat napja, esetleges kifizetési vagy elszámolási napok, az ügylet nominális értéke, az ügylet pénzneme, a mögöttes eszköz, a szerződő felek pozíciója, a munkanap konvencionális fogalma és a tőzsdén kívüli származtatott ügylet esetleges rögzített vagy lebegő árfolyama.
(29)
Tekintettel a különböző kockázati profilokra és annak érdekében, hogy a portfólióállomány-egyeztetés egy arányos kockázatcsökkentő technika legyen, az állományegyeztetés gyakorisága és a figyelembe vett portfólió nagysága a szerződő felek jellegétől függően változik. Szigorúbb követelményeket kell alkalmazni a pénzügyi és az elszámolási értékhatárt túllépő nem pénzügyi szerződő felekre egyaránt; a portfólióállomány-egyeztetés tekintetében kisebb gyakoriságot kell alkalmazni az elszámolási értékhatárt meg nem haladó nem pénzügyi szerződő felek esetében, függetlenül attól, hogy szerződő felük melyik kategóriába tartozik; az említett szerződő fél portfóliójának érintett részére vonatkozóan ugyancsak élvezni fogja a kevésbé gyakori állományegyeztetésből fakadó előnyöket.
(30)
Olyan körülményektől függően, mint az adott szerződő félhez kötődő portfólióméret, a lejárat, a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek szabványosításának foka, a portfóliótömörítés ugyancsak hatékony kockázatcsökkentő eszköz lehet. Azon pénzügyi és nem pénzügyi szerződő feleknek, amelyek tőzsdén kívüli származtatott ügyletek olyan portfóliójával rendelkeznek, amely az e rendeletben meghatározott mértéken felül nincs valamely központi szerződő fél által elszámolva, eljárásokkal kell rendelkezniük, amelyekkel megvizsgálják a partner-hitelkockázat csökkentését lehetővé tevő portfóliótömörítés alkalmazásának lehetőségét.
(31)
A vitarendezés a nem központilag elszámolt ügyletekből származó kockázatok csökkentésére irányul. Tőzsdén kívüli származtatott ügyletek kötésekor a feleknek meg kell állapodniuk az ügylettel összefüggésben esetlegesen felmerülő vitáik rendezésének kereteiről. A keretnek olyan vitarendezési mechanizmusokra kell hivatkoznia, mint például a választott bíróság vagy valamilyen árajánlat-kérési mechanizmus. E keret célja annak megakadályozása, hogy a rendezetlen viták súlyosbodjanak és többletkockázatoknak tegyék ki a feleket. A vitás eseteket be kell azonosítani, kezelni kell azokat, és megfelelő tájékoztatást kell adni róluk.
(32)
A piaci értéken történő értékelést akadályozó piaci feltételek meghatározása céljából meg kell határozni az inaktív piacokat. Egy piac számos okból kifolyólag lehet inaktív, ideértve például azt, amikor nem kerül sor rendszeresen szokásos piaci feltételek szerint lebonyolított ügyletekre, ahol a szokásos piaci feltételek alatt a számviteli elszámolásokhoz használt feltételeket kell érteni.
(33)
Ez a rendelet a pénzügyi szerződő felekre és az elszámolási értékhatár feletti nem pénzügyi szerződő felekre alkalmazandó; a rendelet figyelembe veszi a befektetési vállalkozások és hitelintézetek tőkemegfeleléséről szóló, 2006. június 14-i 2006/49/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (4), amely a modell alapú árazás alkalmazására vonatkozóan ugyancsak állapít meg követelményeket.
(34)
Jóllehet a modell alapú árazáshoz használt modell házon belül vagy külsőleg is kidolgozható, a megfelelő elszámoltathatóság biztosítása érdekében a modell jóváhagyása az igazgatótanács vagy az igazgatótanács által felhatalmazott bizottság felelősségi körébe tartozik.
(35)
Ha a szerződő feleknek az illetékes hatóságok felé tett értesítésüket követően, de az illetékes hatóság számára biztosított kifogásolási időszak lejárta előtt van lehetőségük alkalmazni a csoporton belüli mentességet, biztosítani kell azt, hogy az illetékes hatóságoknak kellő időben megfelelő és elegendő információ álljon rendelkezésükre ahhoz, hogy meg tudják ítélni, kell-e kifogást emelniük a mentesség alkalmazása ellen.
(36)
A csoporton belüli tőzsdén kívüli származtatott ügyletek várható mérete, forgalma és gyakorisága meghatározható a szerződő felek csoporton belüli múltbeli ügyletei alapján, vagy valószínűségi modell és a jövőben várható tevékenység alapján.
(37)
Ha a felek csoporton belüli mentességet alkalmaznak, az információkat nyilvánosságra kell hozniuk annak érdekében, hogy a piaci szereplők és a potenciális hitelezők irányába biztosítva legyen az átláthatóság. Ez különösen a kockázatok értékelése szempontjából fontos a szerződő felek potenciális hitelezői számára. A közzététel célja az olyan téves értelmezések megelőzése, amelyek szerint a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek központi elszámolásúak lennének, illetve hogy azokkal kapcsolatban kockázatcsökkentési technikákat alkalmaznának, miközben ez nem felel meg a valóságnak.
(38)
Az időben történő visszaigazolás megvalósításhoz alkalmazkodási erőfeszítésekre van szükség többek között a piaci gyakorlat és az informatikai rendszerek terén is. Tekintettel arra, hogy a megfeleléshez szükséges alkalmazkodás üteme a szerződő felek kategóriái és a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek eszközkategóriái szerint különböző lehet, az alkalmazás ezen különbségeket kezelő progresszív kezdő időpontjainak meghatározásával javítható a visszaigazolás időkerete azon szerződő felek és termékek esetében, amelyek gyorsabban késznek állnak.
(39)
A portfólió-egyeztetésre, a portfóliótömörítésre vagy a vitarendezésre vonatkozóan megállapított standardok alapján a szerződő feleknek eljárásokat, politikákat és folyamatokat kell kidolgozniuk, dokumentációt kell módosítaniuk, ez pedig időt igényel. Az ehhez kapcsolódó követelmények hatálybalépését késleltetni kell annak érdekében, hogy a szerződő feleknek elegendő idő álljon rendelkezésükre a megfeleléshez szükséges lépések megtételére.
(40)
Ez a rendelet az Európai Értékpapírpiaci Hatóság (EÉPH) által a Bizottságnak benyújtott szabályozási technikaistandard-tervezeten alapul.
(41)
Az EÉPH az 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) 10. cikkével összhangban nyilvános konzultációkat folytatott le a szabályozási technikaistandard-tervezetekről, elemezte a lehetséges költségeket és hasznokat, és kikérte az 1095/2010/EU rendelet 37. cikke szerint létrehozott Értékpapírpiaci Érdekképviseleti Csoport véleményét,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a) „közvetett ügyfél”: klíringtag ügyfelének ügyfele;
b) „közvetett elszámolási megállapodás”: a központi szerződő fél, a klíringtag, a klíringtag ügyfele és a közvetett ügyfél közötti szerződéses kapcsolatok rendszere, amely lehetővé teszi a klíringtag ügyfele részére, hogy elszámolási szolgáltatásokat nyújtson egy közvetett ügyfél részére;
c) „visszaigazolás”: a tőzsdén kívüli származtatott ügylet összes feltételének a szerződő felek részéről történő elfogadásának dokumentációja.
II. FEJEZET
KÖZVETETT ELSZÁMOLÁSI MEGÁLLAPODÁSOK
(A 648/2012/EU rendelet 4. cikkének (4) bekezdése)
2. cikk
A közvetett elszámolási megállapodások szerkezete
(1) Amennyiben egy klíringtag készen áll közvetett elszámolás végrehajtására, az adott klíringtag minden ügyfele számára engedélyezett közvetett elszámolási szolgáltatások nyújtása saját ügyfeleik részére, feltéve, hogy a klíringtag ügyfele engedélyezett hitelintézet, befektetési vállalkozás vagy azokkal egyenértékű, harmadik országbeli hitelintézet vagy befektetési vállalkozás.
(2) A közvetett elszámolási megállapodás szerződéses feltételeiről a klíringtag ügyfele és a közvetett ügyfél között, a klíringtaggal a klíringtag műveleteit esetlegesen érintő szempontokról folytatott konzultációt követően jön létre megállapodás. A feltételek között szerepelnek az ügyfélre vonatkozó azon szerződéses kötelezettségek, amelyek alapján az a klíringtag felé a közvetett ügyfél összes kötelezettségért helyt áll. Ezek a kötelezettségek kizárólag a közvetett elszámolási megállapodás részeként felmerülő ügyletekre vonatkoznak, ezen ügyletek tartalmát pedig egyértelműen dokumentálni kell a megkötött szerződésekben.
3. cikk
A központi szerződő felek kötelezettségei
(1) A közvetett elszámolási megállapodások nem lehetnek alárendelve a központi szerződő fél által követett olyan üzleti gyakorlatnak, amely akadályt jelenthetne a megállapodások elfogadható üzleti feltételek szerinti létrejötte szempontjából. A klíringtag kérésére a központi szerződő fél olyan külön nyilvántartásokat és számlákat vezet, amelyek lehetővé teszik az egyes ügyfelek részére, hogy a központi szerződő félnél vezetett számláikon megkülönböztessék az egyes ügyfelek eszközeit és pozícióit az egyes ügyfelek közvetett ügyfeleinek eszközeitől és pozícióitól.
(2) A központi szerződő fél a közvetett elszámolási megállapodásokból fakadó minden olyan lényegi kockázatot beazonosít, nyomon követ és kezel, amely hatással lehet a központi szerződő fél stabilitására.
4. cikk
A klíringtagok kötelezettségei
(1) A közvetett elszámolási szolgáltatásokat a klíringtag ésszerű üzleti feltételekkel nyújtja. Az egyes ügyfelekkel fennálló szerződéses megállapodások bizalmas jellegének sérelme nélkül a klíringtag nyilvánosságra hozza azon általános feltételeket, amelyek mellett kész lehetővé tenni a közvetett elszámolási szolgáltatásokat. Ezen feltételek között szerepelhetnek a közvetett elszámolási szolgáltatásokat nyújtó ügyfelekre vonatkozó működési minimumkövetelmények is.
(2) Közvetett elszámolási megállapodások lehetővé tételekor a klíringtag az ügyfél jelzése alapján adott esetben elvégzi az alábbi elkülönítések valamelyikét:
a)
olyan külön nyilvántartásokat és számlákat vezet, amelyek alapján az egyes ügyfelek a klíringtagnál vezetett számláikon el tudják különíteni az ügyfél eszközeit és pozícióit a közvetett ügyfelek eszközeitől és pozícióitól;
b)
olyan külön nyilvántartásokat és számlákat vezet, amelyek alapján az egyes ügyfelek a klíringtagnál vezetett számláikon el tudják különíteni az egyes közvetett ügyfelek eszközeit és pozícióit a többi közvetett ügyfél eszközeitől és pozícióitól.
(3) A klíringtagnál nyilvántartott eszközök és pozíciók elkülönítésére vonatkozó követelmény akkor tekinthető teljesítettnek, ha a 648/2012/EU rendelet 39. cikkének (9) bekezdésében meghatározott feltételek teljesülnek.
(4) A klíringtag hatékony eljárásokat dolgoz ki a közvetett elszámolási szolgáltatásokat nyújtó ügyfél nemteljesítésének kezelésére. Ezen eljárások között szerepel a pozícióknak és eszközöknek - az érintett közvetett ügyfelek jóváhagyásával - alternatív ügyfélre vagy klíringtagra történő átruházását biztosító hiteles mechanizmus is. Egy ügyfél vagy klíringtag csak akkor kötelezhető ezen pozíciók elfogadására, ha erről előzetesen szerződéses megállapodást kötött.
(5) A klíringtag biztosítja, hogy az általa alkalmazott eljárások lehetővé tegyék a közvetett ügyfelek eszközeinek és pozícióinak azonnali értékesítését, és a klíringtag kifizeti a közvetett ügyfeleket az ügyfél nemteljesítését követően megillető összes járandóságot.
(6) A klíringtag beazonosítja, nyomon követi és kezeli a közvetett elszámolási megállapodásokból fakadó esetleges kockázatokat, ami kiterjed az ügyfelek által a 4. cikk (3) bekezdése alapján közölt információk felhasználására is. A klíringtag hatékony belső eljárásokat dolgoz ki ezen információk üzleti célú felhasználásának megakadályozása érdekében.
5. cikk
Az ügyfelek kötelezettségei
(1) A közvetett elszámolási szolgáltatásokat nyújtó ügyfél olyan külön nyilvántartásokat és számlákat vezet, amelyek alapján el tudja különíteni a saját eszközeit és pozícióit a közvetett ügyfelek eszközeitől és pozícióitól. Az ügyfél választási lehetőséget kínál a közvetett ügyfelek részére a 4. cikk (2) bekezdése szerinti elkülönítési lehetőségek között, és gondoskodik arról, hogy a közvetett ügyfelek teljes körűen tájékozottak legyenek az egyes elkülönítési lehetőségekkel járó kockázatokról. Az ügyfél által a közvetett ügyfelek részére adott tájékoztatásban a pozícióknak és számláknak alternatív ügyfélre történő átruházásával kapcsolatos megállapodások részletei is szerepelnek.
(2) A közvetett elszámolási szolgáltatásokat nyújtó ügyfél felkéri a klíringtagot, hogy nyisson elkülönített számlát a központi szerződő félnél. Ez a számla kizárólag a klíringtag közvetett ügyfelei eszközeinek és pozícióinak nyilvántartására szolgál.
(3) Az ügyfél elegendő információt nyújt a klíringtagnak a közvetett elszámolási megállapodásokból fakadó esetleges kockázatok beazonosításához, nyomon követéséhez és kezeléséhez. Az ügyfél nemteljesítése esetén az ügyfél a közvetett ügyfeleire vonatkozóan birtokában lévő valamennyi információt azonnal a klíringtag rendelkezésére bocsátja.
III. FEJEZET
AZ ELSZÁMOLÁSI KÖTELEZETTSÉGGEL ÖSSZEFÜGGÉSBEN AZ EÉPH RÉSZÉRE KÜLDÖTT ÉRTESÍTÉS
(A 648/2012/EU rendelet 5. cikkének (1) bekezdése)
6. cikk
Az értesítésben feltüntetendő információk
(1) Az elszámolási kötelezettséggel összefüggésben küldött értesítés az alábbi információkat tartalmazza:
a)
a tőzsdén kívüli származtatott ügylet kategóriájának azonosítója;
b)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyleteknek a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriáján belüli azonosítója;
c)
a 8. cikk alapján a nyilvános jegyzékben szerepeltetendő egyéb információk;
d)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek adott kategóriájába tartozó tőzsdén kívüli származtatott ügyleteknek az adott kategóriába nem tartozó tőzsdén kívüli ügyletektől való megkülönböztetéséhez szükséges esetleges egyéb jellemzők;
e)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájához kapcsolódó szerződéses feltételek és működési folyamatok szabványosításának mértékére vonatkozó igazolás;
f)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának forgalmára vonatkozó adatok;
g)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának likviditására vonatkozó adatok;
h)
annak igazolása, hogy a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájába tartozó ügyletekről valós, megbízható és általánosan elfogadott információk állnak a piaci szereplők rendelkezésére;
i)
az elszámolási kötelezettség által az árazási információk piaci szereplők számára való elérhetőségére kifejtett hatás igazolása.
(2) Az elszámolási kötelezettség hatálybalépésének időpontja vagy időpontjai - ideértve az esetleges fokozatos bevezetést is - valamint az elszámolásra kötelezett szerződő felek kategóriái értékelésének céljából az elszámolási kötelezettséggel összefüggésben küldött értesítés az alábbiakat tartalmazza:
a)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának az elszámolási kötelezettség alá vonása esetén várható forgalmának értékeléséhez szükséges adatok;
b)
annak igazolása, hogy a központi szerződő fél képes a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek - elszámolási kötelezettség alá kerülő - kategóriája várható forgalmának kezelésére, valamint a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának elszámolásából fakadó kockázatok kezelésére, ideértve az ügyfél vagy a közvetett ügyfél elszámolási megállapodásain keresztüli elszámolásból fakadó kockázatok kezelését is;
c)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának piacán tevékenykedő vagy a jövőben várhatóan tevékenykedő szerződő felek típusai és száma, ha a kategória elszámolási kötelezettség alá kerül;
d)
a központi szerződő félen keresztüli elszámolás megkezdéséhez szükséges feladatok felvázolása, az egyes feladatok elvégzéséhez szükséges idő meghatározásával együtt;
e)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának piacán tevékenykedő szerződő felek kockázatkezelési, jogi és működési kapacitására vonatkozó információk, ha a kategória elszámolási kötelezettség alá kerül.
(3) A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának és a kategórián belül az egyes származtatott ügyletek forgalmára és likviditására vonatkozó adatok között szerepeltetni kell a releváns piaci információkat, ideértve a múltbeli és a jelenlegi adatokat, illetve minden olyan esetleges változást, ami a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának az elszámolási kötelezettség alá kerülése nyomán várható, ideértve az alábbi adatokat:
a)
az ügyletek száma;
b)
a teljes forgalom;
c)
a nyitott pozíciók összesen;
d)
a megbízások mélysége, ideértve a megbízások és az ajánlatkérések átlagos számát;
e)
a hozamsávok;
f)
likviditási mutatók piaci stresszfeltételek esetén;
g)
nemteljesítési eljárások végrehajtását eredményező likviditási mutatók.
(4) A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájához kapcsolódó szerződéses feltételek és működési folyamatok szabványosításának mértékére vonatkozó, az (1) bekezdés e) pontjában meghatározott információk a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájára és a kategórián belüli valamennyi származtatott ügyletre vonatkozóan tartalmazzák a napi referenciaárra vonatkozó adatokat, valamint azt, hogy éves szinten - de legalább az elmúlt 12 hónap tekintetében - hány napra vonatkozóan tekinthető a referenciaár megbízhatónak.
IV. FEJEZET
A TŐZSDÉN KÍVÜLI SZÁRMAZTATOTT ÜGYLETEK ELSZÁMOLÁSI KÖTELEZETTSÉG ALÁ TARTOZÓ KATEGÓRIÁINAK MEGHATÁROZÁSÁRA SZOLGÁLÓ KRITÉRIUMOK
(A 648/2012/EU rendelet 5. cikkének (4) bekezdése)
7. cikk
Az EÉPH által értékelendő kritériumok
(1) A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájához kapcsolódó szerződéses feltételek és működési folyamatok szabványosításának mértékével kapcsolatban az Európai Értékpapírpiaci Hatóság (EÉPH) figyelembe veszi az alábbiakat:
a)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájához kapcsolódó szerződéses feltételek olyan közös jogi dokumentációt - például nettósítási keretmegállapodást, meghatározásokat, standard feltételeket és visszaigazolásokat - tartalmaznak-e, amelyek a szerződő felek által általánosan használt szerződéses feltételeket állapítanak meg;
b)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának működési folyamatai kereskedés utáni olyan automatikus feldolgozás és életciklus-események alá tartoznak-e, amelyeket a szerződő felek széles körében elfogadott menetrendet követve egységes módon kezelnek.
(2) A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának forgalmára és likviditására vonatkozóan az EÉPH figyelembe veszi az alábbiakat:
a)
a központi szerződő fél biztosítékai vagy pénzügyi követelményei arányosak lennének-e azzal a kockázattal, amit az elszámolási kötelezettséggel csökkenteni szándékoznak;
b)
a piac múltbeli méretének és mélységének stabilitása a termék tekintetében;
c)
annak valószínűsége, hogy a piaci szórás egy klíringtag nemteljesítése estén is elég nagy marad;
d)
az ügyletek száma és értéke.
(3) A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett osztályára vonatkozó valós, megbízható és általánosan elfogadott információk elérhetőségével kapcsolatban az EÉPH mérlegeli, hogy a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájához tartozó ügyletek pontos árazásához szükséges információk a piaci szereplők részére elfogadható üzleti feltételek mellett könnyedén hozzáférhetők-e, illetve, hogy továbbra is könnyedén hozzáférhetők lennének-e akkor is, ha a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriája elszámolási kötelezettség alá kerülne.
V. FEJEZET
NYILVÁNOS JEGYZÉK
(A 648/2012/EU rendelet 6. cikkének (4) bekezdése)
8. cikk
Az EÉPH által vezetett jegyzékben feltüntetendő adatok
(1) Az EÉPH által vezetett nyilvános jegyzék az elszámolási kötelezettség alá tartozó tőzsdén kívüli származtatott ügyletek összes kategóriájára vonatkozóan tartalmazza az alábbi adatokat:
a)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek eszközkategóriái;
b)
az érintett kategórián belüli tőzsdén kívüli származtatott ügyletek típusa;
c)
az érintett kategórián belüli tőzsdén kívüli származtatott ügyletek alapul szolgáló eszközei;
d)
amennyiben az alapul szolgáló eszköz pénzügyi eszköz: információ arra vonatkozóan, hogy az alapul szolgáló eszköz önálló pénzügyi eszköz, kibocsátó, index vagy portfólió;
e)
egyéb alapul szolgáló eszközök esetében: az alapul szolgáló eszköz kategóriájára vonatkozó információ;
f)
az érintett eszközkategórián belüli tőzsdén kívüli származtatott ügyletek nominális és elszámolási pénzneme;
g)
a kategórián belüli tőzsdén kívüli származtatott ügyletek lejárati ideje;
h)
a kategórián belüli tőzsdén kívüli származtatott ügyletek elszámolási feltételei;
i)
a kategórián belüli tőzsdén kívüli származtatott ügyletek kifizetési gyakorisága;
j)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek adott kategóriájának termékazonosítója;
k)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek adott kategóriáján belüli valamely ügyletnek a többi ügylettől való megkülönböztetéséhez szükséges bármely egyéb jellemző.
(2) Az elszámolási kötelezettség céljából engedélyezett vagy elismert központi szerződő felek esetében az EÉPH által vezetett nyilvános jegyzék az összes központi szerződő félre vonatkozóan tartalmazza az alábbiakat:
a)
az 1247/2012/EU bizottsági végrehajtási rendelet 3. cikke szerinti azonosító kód;
b)
teljes név;
c)
a székhely szerinti ország;
d)
a 648/2012/EU rendelet 22. cikke alapján kijelölt illetékes hatóság.
(3) Az elszámolási kötelezettség hatálybalépésének időpontjai - adott esetben a fokozatos bevezetés időpontjai - tekintetében az EÉPH által vezetett nyilvános jegyzék az alábbiakat tartalmazza:
a)
a szerződő felek azon kategóriáinak azonosítója, amelyekre az egyes bevezetési időszakok vonatkoznak;
b)
a 648/2012/EU rendelet 5. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadott szabályozási technikai standard értelmében a bevezetési időszak alkalmazásához előírt bármely egyéb feltétel.
(4) Az EÉPH által vezetett nyilvános jegyzék tartalmazza a 648/2012/EU rendelet 5. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadott azon szabályozási technikai standardok hivatkozásait, amelyek alapján az egyes elszámolási kötelezettségek megállapításra kerültek.
(5) Az illetékes hatóság által az EÉPH felé bejelentett központi szerződő félre vonatkozóan az EÉPH által vezetett nyilvános jegyzék az alábbi információkat tartalmazza:
a)
a központi szerződő fél azonosítója;
b)
az értesítésben közölt tőzsdén kívüli származtatott ügyletek eszközkategóriája;
c)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek típusa;
d)
az értesítés dátuma;
e)
az értesítő illetékes hatóság azonosítója.
VI. FEJEZET
A LIKVIDITÁSI FORRÁSOK SZÉTTÖREDEZETTSÉGE
(A 648/2012/EU rendelet 8. cikkének (5) bekezdése)
9. cikk
A likviditási források széttöredezettségének fogalma
(1) A likviditási források töredezettnek tekinthetők, ha egy kereskedési helyszín résztvevői azért nem képesek ügyleteket kötni egy vagy több másik résztvevővel az adott kereskedési helyszínen, mert nincs olyan elszámolási megállapodás, amelyhez minden résztvevő hozzáférne.
(2) Egy központi szerződő félnek egy másik központi szerződő fél által már kiszolgált kereskedési helyszínre való bejutása nem tekinthető a likviditási forrásoknak az adott kereskedési helyszín vonatkozásában előálló töredezettségét eredményező tényezőnek, ha - anélkül, hogy a meglévő központi szerződő fél klíringtagjai számára előírnák, hogy váljanak a kérelmező központi szerződő fél klíringtagjává - a kereskedési helyszín összes résztvevője képes közvetlenül vagy közvetve elszámolást végezni az alábbiak valamelyikén keresztül:
a)
legalább egy közös központi szerződő félen keresztül;
b)
a központi szerződő felek által létrehozott elszámolási megállapodásokon keresztül.
(3) A (2) bekezdés a) vagy b) pontja szerinti feltételek teljesítéséhez szükséges megállapodásokat azt megelőzően kell létrehozni, hogy a kérelmező központi szerződő fél megkezdené az elszámolási szolgáltatások nyújtását az érintett kereskedési helyszín számára.
(4) A (2) bekezdés a) pontja szerinti közös központi szerződő félhez való hozzáférés két vagy több klíringtagon, két vagy több ügyfélen, vagy közvetett elszámolási megállapodásokon keresztül hozható létre.
(5) A (2) bekezdés b) pontjában említett elszámolási megállapodások az érintett piaci résztvevők által végrehajtott ügyleteknek más központi szerződő fél klíringtagjaira történő átruházásáról is rendelkezhetnek. Jóllehet egy központi szerződő félnek egy kereskedési helyszínhez való hozzáférése nem igényel interoperabilitást, a közös elszámolási megállapodásokhoz való hozzáférésre vonatkozó követelmény teljesítéséhez az érintett központi szerződő felek által elfogadott és az érintett illetékes hatóságok által jóváhagyott interoperabilitási megállapodás alkalmazható.
VII. FEJEZET
NEM PÉNZÜGYI SZERZŐDŐ FELEK
10. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 10. cikke (4) bekezdésének a) pontja)
Az objektív módon kockázatokat csökkentő tőzsdén kívüli származtatott ügyletek meghatározására szolgáló kritériumok
(1) Egy tőzsdén kívüli származtatott ügyletről objektíven mérhető adatok alapján akkor állapítható meg, hogy csökkenti a nem pénzügyi szerződő fél vagy annak csoportjának az üzleti tevékenységhez vagy a likviditásfinanszírozási tevékenységhez közvetlenül kapcsolódó kockázatait, ha önmagában vagy egyéb származtatott ügyletekkel kombinálva, közvetlenül vagy szorosan korreláló eszközökön keresztül eleget tesz az alábbi kritériumok valamelyikének:
a)
azon eszközök, szolgáltatások, inputok, termékek, áruk vagy kötelezettségek értékében bekövetkező esetleges változásokból fakadó kockázatokat fedezi, amelyeket a nem pénzügyi szerződő fél vagy annak csoportja birtokol, előállít, termel, nyújt, beszerez, forgalmaz, bérbe ad, értékesít vagy teljesít, illetve amelyek birtokolását, előállítását, termelését, nyújtását, beszerzését, forgalmazását, bérbe adását, értékesítését vagy teljesítését a rendes üzletmente alapján ésszerűen tervezi;
b)
a kamatlábak, az inflációs ráták, a devizaárfolyamok vagy a hitelkockázat ingadozásaiból fakadóan az a) pontban említett eszközök, szolgáltatások, inputok, termékek, áruk vagy kötelezettségek értékére ható esetleges közvetett hatások kapcsán felmerülő kockázatokat fedezi;
c)
az 1606/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) 3. cikke alapján elfogadott nemzetközi pénzügyi beszámolási standardok (IFRS) szerinti fedezeti műveletnek minősül.
11. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 10. cikke (4) bekezdésének b) pontja)
Elszámolási értékhatárok
Az elszámolási kötelezettség megállapítására vonatkozó elszámolási értékhatárok az alábbiak:
a)
tőzsdén kívüli származtatott hitelműveletek esetében 1 milliárd EUR-s bruttó nominális érték;
b)
tőzsdén kívüli származtatott részvényműveletek esetében 1 milliárd EUR-s bruttó nominális érték;
c)
tőzsdén kívüli származtatott kamatláb-műveletek esetében 3 milliárd EUR-s bruttó nominális érték;
d)
tőzsdén kívüli származtatott devizaműveletek esetében 3 milliárd EUR-s bruttó nominális érték;
e)
tőzsdén kívüli származtatott árupiaci ügyletek és egyéb, az a)-d) pontban nem említett tőzsdén kívüli ügyletek esetében 3 milliárd EUR-s bruttó nominális érték.
VIII. FEJEZET
NEM KÖZPONTI SZERZŐDŐ FÉL ÁLTAL ELSZÁMOLT TŐZSDÉN KIVÜLI SZÁRMAZTATOTT ÜGYLETEKRE ALKALMAZOTT KOCKÁZATCSÖKKENTÉSI TECHNIKÁK
12. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 11. cikke (14) bekezdésének a) pontja)
Időben történő visszaigazolás
(1) Pénzügyi szerződő felek vagy a 648/2012/EU rendelet 10. cikkében említett nem pénzügyi szerződő felek között kötött, és nem központi szerződő fél által elszámolt tőzsdén kívüli származtatott ügyletet - lehetőség szerint elektronikus úton - a lehető leggyorsabban, de legkésőbb az alábbi időpontokig vissza kell igazolni:
a)
a 2014. február 28-ig megkötött hitel-nemteljesítési csereügyletek és kamatcsereügyletek esetében a tőzsdén kívüli származtatott ügylet végrehajtását követő második munkanap végéig;
b)
a 2014. február 28. után megkötött hitel-nemteljesítési csereügyletek és kamatcsereügyletek esetében a tőzsdén kívüli származtatott ügylet végrehajtását követő munkanap végéig;
c)
a 2013. augusztus 31-ig megkötött részvénycsereügyletek, devizacsereügyletek, árupiaci csereügyletek és minden egyéb, az a) pontban nem említett származtatott ügylet esetében a származtatott ügylet végrehajtását követő harmadik munkanap végéig;
d)
a 2013. augusztus 31. után és 2014. augusztus 31-ével bezárólag megkötött részvénycsereügyletek, devizacsereügyletek, árupiaci csereügyletek és minden egyéb, az a) pontban nem említett származtatott ügylet esetében a származtatott ügylet végrehajtását követő második munkanap végéig;
e)
a 2014. augusztus 31. után megkötött részvénycsereügyletek, devizacsereügyletek, árupiaci csereügyletek és minden egyéb, az a) pontban nem említett származtatott ügylet esetében a származtatott ügylet végrehajtását követő munkanap végéig.
(2) A 648/2012/EU rendelet 10. cikkében nem említett nem pénzügyi szerződő féllel kötött tőzsdén kívüli származtatott ügyletet - lehetőség szerint elektronikus úton - a lehető leggyorsabban, de legkésőbb az alábbi időpontokig vissza kell igazolni:
a)
a 2013. augusztus 31-ig megkötött hitel-nemteljesítési csereügyletek és kamatcsereügyletek esetében a tőzsdén kívüli származtatott ügylet végrehajtását követő ötödik munkanap végéig;
b)
a 2013. augusztus 31. után és 2014. augusztus 31-ével bezárólag megkötött hitel-nemteljesítési csereügyletek és kamatcsereügyletek esetében a tőzsdén kívüli származtatott ügylet végrehajtását követő harmadik munkanap végéig;
c)
a 2014. augusztus 31. után megkötött hitel-nemteljesítési csereügyletek és kamatcsereügyletek esetében a tőzsdén kívüli származtatott ügylet végrehajtását követő második munkanap végéig;
d)
a 2013. augusztus 31-ig megkötött részvénycsereügyletek, devizacsereügyletek, árupiaci csereügyletek és minden egyéb, az a) pontban nem említett származtatott ügylet esetében a származtatott ügylet végrehajtását követő hetedik munkanap végéig;
e)
a 2013. augusztus 31. után és 2014. augusztus 31-ével bezárólag megkötött részvénycsereügyletek, devizacsereügyletek, árupiaci csereügyletek és minden egyéb, az a) pontban nem említett származtatott ügylet esetében a származtatott ügylet végrehajtását követő negyedik munkanap végéig;
f)
a 2014. augusztus 31. után megkötött részvénycsereügyletek, devizacsereügyletek, árupiaci csereügyletek és minden egyéb, az a) pontban nem említett származtatott ügylet esetében a származtatott ügylet végrehajtását követő második munkanap végéig.
(3) Amennyiben az (1) és (2) bekezdésben említett ügyletek valamelyikét helyi idő szerint 16.00 óra után, vagy olyan másik időzónában található szerződő féllel kötik, amely miatt a visszaigazolás a megadott határidőn belül nem lehetséges, az ügyletet a lehető leggyorsabban és legkésőbb az (1) vagy (2) bekezdésben megadott - értelemszerűen alkalmazandó - határidőt követő munkanapon vissza kell igazolni.
(4) A pénzügyi szerződő feleknek rendelkezniük kell a megfelelő eljárással, amely alapján a 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) 48. cikke alapján kijelölt illetékes hatóság részére havonta jelentést küldenek azon vissza nem igazolt, az (1) és (2) bekezdésben említett tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, amelyek több mint öt munkanapja lezáratlanok.
13. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 11. cikke (14) bekezdésének a) pontja)
Portfólióállomány-egyeztetés
(1) A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek pénzügyi és nem pénzügyi szerződő felei írásban vagy más, azzal egyenértékű elektronikus formában valamennyi szerződő felükkel megállapodnak a portfólióállományok egyeztetésének feltételeiről. Ezt a megállapodást még a tőzsdén kívüli származtatott ügylet megkötése előtt kell megkötni.
(2) A portfólióállomány-egyeztetést a tőzsdén kívüli származtatott ügylet szerződő felei végzik egymás között, vagy az valamely szerződő fél által megfelelően megbízott, erre alkalmas harmadik fél által kerül lebonyolításra. A portfólióállomány-egyeztetés az egyes tőzsdén kívüli származtatott ügyletek azonosításához szükséges legfontosabb kereskedési feltételekre vonatkozik, és legalább a 648/2012/EU rendelet 11. cikkének (2) bekezdése alapján az egyes ügyletekre adott értékelést tartalmazza.
(3) A tőzsdén kívüli származtatott ügylet lényeges feltételeit, például az értékelését érintő esetleges eltérések korai szakaszban történő feltárása érdekében portfólióállomány-egyeztetést kell végezni:
a)
pénzügyi szerződő fél vagy a 648/2012/EU rendelet 10. cikkében említett nem pénzügyi szerződő fél esetében:
i.
minden munkanapon, ha a szerződő feleknek legalább 500 lezáratlan, tőzsdén kívüli származtatott ügylete van egymással;
ii.
hetente egyszer, ha a szerződő feleknek a hét folyamán bármikor legalább 51 és legfeljebb 499 lezáratlan, tőzsdén kívüli származtatott ügylete van egymással;
iii.
negyedévente egyszer, ha a szerződő feleknek a negyedév folyamán végig legfeljebb 50 lezáratlan, tőzsdén kívüli származtatott ügylete van egymással;
b)
a 648/2012/EU rendelet 10. cikkében nem említett nem pénzügyi szerződő fél esetében:
i.
negyedévente egyszer, ha szerződő feleknek a negyedév folyamán bármikor 100-nál több lezáratlan, tőzsdén kívüli származtatott ügylete van egymással;
ii.
évente egyszer, ha a szerződő feleknek legfeljebb 100 lezáratlan, tőzsdén kívüli származtatott ügylete van egymással.
14. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 11. cikke (14) bekezdésének a) pontja)
Portfóliótömörítés
A pénzügyi szerződő feleknek és a valamely szerződő fél tekintetében legalább 500 lezáratlan, nem központilag elszámolt, tőzsdén kívüli ügylettel rendelkező nem pénzügyi szerződő feleknek rendelkezniük kell olyan eljárással, amely alapján rendszeresen, de legalább évente kétszer megvizsgálják a partner-hitelkockázat csökkentését célzó portfóliótömörítés elvégzésének lehetőségét, és amely alapján az ilyen portfóliótömörítést végrehajtják.
A pénzügyi szerződő felek és a nem pénzügyi szerződő felek biztosítják azt, hogy adott esetben képesek legyenek az érintett illetékes hatóság részére ésszerű és helytálló magyarázatot adni arra vonatkozóan, hogy a portfóliótömörítést miért nem találták helyénvalónak.
15. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 11. cikke (14) bekezdésének a) pontja)
Vitarendezés
(1) Tőzsdén kívüli származtatott ügyletek egymással való kötésekor a pénzügyi szerződő felek és a nem pénzügyi szerződő felek eljárásokról és folyamatokról állapodnak meg az alábbiakra vonatkozóan:
a)
az ügylet értékelésének elismerésével és a szerződő felek közötti biztosítékok cseréjével kapcsolatos viták beazonosítása, nyilvántartása és nyomon követése. Az említett eljárások révén rögzítésre kerül legalább a vita lezáratlanságának hossza, a szerződő fél kiléte és vitatott összeg nagysága;
b)
a viták időben történő rendezése, külön eljárással az öt munkanapon belül le nem zárt vitákra vonatkozóan.
(2) A pénzügyi szerződő felek a 2004/39/EK irányelv 48. cikke alapján kijelölt illetékes hatóság részére jelentést készítenek a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekkel, azok értékelésével vagy a biztosítékok cseréjével kapcsolatban a szerződő felek között felmerülő, 15 millió EUR összegre vagy értékre vonatkozó, legalább 15 munkanapja lezáratlan vitás kérdésekről.
16. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 11. cikke (14) bekezdésének b) pontja)
A piaci értéken történő árazást megakadályozó piaci feltételek
(1) A tőzsdén kívüli származtatott ügylet piaci értéken történő árazását megakadályozó piaci feltételek előfordulásának az alábbi helyzetek tekinthetők:
a)
a piac inaktív;
b)
a valós értékre vonatkozó ésszerű becslések tág határok között mozognak, és az egyes becslések valószínűségére nem lehet megalapozott értékelést adni.
(2) Egy tőzsdén kívüli származtatott ügylet piaca akkor tekintendő inaktívnak, ha naprakész jegyzési árak nem érhetők el, az elérhető árak pedig nem aktuális és nem szokásos piaci feltételek szerinti rendszeresen előforduló ügyleteket tükröznek.
17. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 11. cikke (14) bekezdésének b) pontja)
A modell alapú árazás használatának kritériumai
A modell alapú árazás használatához a pénzügyi és nem pénzügyi szerződő feleknek olyan modellel kell rendelkezniük, amely:
a)
minden olyan tényezőt figyelembe vesz, amelyet a szerződő felek figyelembe vennének az ár meghatározásánál, ideértve a piaci értéken történő árazásból származó információk lehető legteljesebb mértékű felhasználását;
b)
konzisztens a pénzügyi eszközök árazásának elfogadott gazdasági módszertanaival;
c)
az ugyanazon pénzügyi eszközre vonatkozóan folyamatban lévő piaci ügyletekből nyert árak felhasználásával vagy a rendelkezésre álló piaci adatok alapján kalibrálva és tesztelve van az érvényessége szempontjából;
d)
a kockázatot vállaló részlegtől eltérő részleg által jóváhagyott és nyomon követett;
e)
megfelelően dokumentált és az igazgatótanács által - az esetleges lényeges változtatásokat követően - a szükséges rendszerességgel, de legalább évente jóváhagyott. Ez a jóváhagyási funkció átruházható egy bizottságra.
18. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 11. cikke (14) bekezdésének c) pontja)
A csoporton belüli ügylettel kapcsolatban az illetékes hatóságnak küldött értesítés részletei
(1) Az illetékes hatóságnak a csoporton belüli ügylet részleteivel kapcsolatban küldött kérelmet vagy értesítést írásba kell foglalni, és az az alábbiakat tartalmazza:
a)
az ügylet szerződő felei, ideértve az 1247/2012/EU végrehajtási rendelet 3. cikke szerinti azonosító kódjukat;
b)
a szerződő felek közötti társasági jogi kapcsolat;
c)
a szerződő felek közötti együttműködést megalapozó szerződéses kapcsolatok részletei;
d)
a csoporton belüli ügyletnek a 648/2012/EU rendelet 3. cikke (1) bekezdése és (2) bekezdésének a)-d) pontja szerinti kategóriája;
e)
a szerződő fél által kérelmezett mentesség tárgyát képező ügylet részletei, ideértve a következőket:
i.
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek eszközkategóriája;
ii.
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek típusa;
iii.
az alaptermék típusa;
iv.
a nominális és az elszámolási pénznemek;
v.
az ügyletek lejárati tartománya;
vi.
az elszámolás típusa;
vii.
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek várható éves mérete, forgalma és gyakorisága.
(2) Az érintett illetékes hatóságnak eljuttatott kérelme vagy értesítése részeként a szerződő fél igazoló dokumentumokat is benyújt annak alátámasztására, hogy teljesülnek a 648/2012/EU rendelet 11. cikke (6)-(10) bekezdésének feltételei. Az igazoló dokumentumok között szerepelnie kell a dokumentált kockázatkezelési eljárások másolatainak, a múltbeli ügyletekre vonatkozó információknak, a felek közötti érintett ügyletek másolatainak, továbbá az illetékes hatóság kérésére szerepelhet egy jogi vélemény is.
19. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 11. cikke (14) bekezdésének d) pontja)
A csoporton belüli ügylettel kapcsolatban az EÉPH-nak küldött értesítés részletei
(1) A csoporton belüli ügylet részleteivel kapcsolatban az illetékes hatóság által az EÉPH-nak küldött értesítést írásban kell benyújtani:
a)
a 648/2012/EU rendelet 11. cikkének (7) vagy (9) bekezdése szerinti értesítés esetében az értesítés kézhezvételétől számított egy hónapon belül;
b)
az illetékes hatóságnak a 648/2012/EU rendelet 11. cikkének (6), (8) vagy (10) bekezdése szerinti határozata esetében a határozatnak a szerződő félhez történő eljuttatásától számított egy hónapon belül.
(2) Az EÉPH-nak küldött értesítésben az alábbiak szerepelnek:
a)
a 18. cikkben felsorolt információk;
b)
információ arról, hogy a határozat tartalma pozitív vagy negatív;
c)
pozitív tartalmú határozat esetében:
i.
összefoglaló az indokokról, amelyek alapján az illetékes hatóság úgy véli, hogy a 648/2012/EU rendelet 11. cikkének értelemszerűen alkalmazandó (6), (7), (8), (9) vagy (10) bekezdésében meghatározott feltételek teljesülnek;
ii.
a 648/2012/EU rendelet 11. cikkének (6), (8) vagy (10) bekezdése szerinti értesítés esetében: információ arról, hogy a csoporton belüli ügyletek részben vagy egészben mentesülnek-e;
d)
negatív tartalmú határozat esetében:
i.
a 648/2012/EU rendelet 11. cikkének értelemszerűen alkalmazandó (6), (7), (8), (9) vagy (10) bekezdésének nem teljesülő feltételeinek meghatározása;
ii.
összefoglaló az indokokról, amelyek alapján az illetékes hatóság úgy véli, hogy a szóban forgó feltételek nem teljesülnek.
20. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 11. cikke (14) bekezdésének d) pontja)
A csoporton belüli mentességgel kapcsolatban nyilvánosságra hozandó információk
A csoporton belüli mentességgel kapcsolatban nyilvánosságra hozandó információk között az alábbiak szerepelnek:
a)
a tranzakció szerződő felei, ideértve az 1247/2012/EU végrehajtási rendelet 3. cikke szerinti azonosító kódjukat;
b)
a szerződő felek közötti kapcsolat;
c)
információ arról, hogy a csoporton belüli ügyletek egészben vagy részben mentesülnek-e;
d)
a csoporton belüli mentesség által érintett, tőzsdén kívüli származtatott ügyletek összevont nominális összege.
21. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
A 13., 14. és 15. cikk hat hónappal e rendelet hatálybalépését követően válik alkalmazandóvá.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. december 19-én.