РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 16 септември 2013 година
за компенсации съгласно наредбата за оборския тор C 45/98 (ex NN 75/98) прието от Белгия (Фландрия)
(нотифицирано под номер C(2013) 5818)
(само текстовете на нидерландски и френски език са автентични)
(2013/530/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като призова заинтересованите страни да представят своите коментари (1),
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
След получаването на жалба, че фламандското правителство е изплащало неправомерни помощи на земеделските производители по отношение на използването торове и оборски тор (наричани по-долу „мярката“), с писмо от 4 февруари 1998 г. службите на Европейската комисия поискаха от белгийските власти да представят информация относно прилагането на решението на фламандското правителство от 20 декември 1995 г. относно компенсациите, предоставени на земеделските производители за изплащане на задълженията съгласно законодателството относно торовете (наричано по-долу „Наредба за оборския тор“).
(2)
Комисията получи тази информация в писмо от фламандския министър на околната среда и заетостта от 18 март 1998 г. и в писмо от Постоянното представителство на Белгия от 31 март 1998 година.
(3)
На 15 април 1998 г. се проведе среща между представителите на компетентните белгийски органи и службите на Европейската комисия.
(4)
С телекс от 10 юли 1998 г. Комисията поиска допълнителна информация от белгийските власти, на което те отговориха в писмо от 7 август 1998 г., заведено като получено на 10 август 1998 г.
(5)
Според информация, предоставена от белгийските власти, плащанията са извършени през 1996 г. Въпреки това Комисията не е информирана за мярката в съответствие с член 93, параграф 3 от Договора за ЕО (понастоящем член 108, параграф 3 от ДФЕС). По тази причина досието е заведено в регистъра на помощите, за които не е постъпило уведомление, под номер NN 45/98. При все това, въпреки че схемата е била в сила през 1996 г. и 1997 г., Комисията отбеляза ангажимента на белгийските власти в писмото им от 7 август 1998 г. да не изплащат помощ за 1997 г., докато Комисията не вземе решение относно съвместимостта на помощта с общия пазар. Белгийските власти са информирали Комисията, че фламандското правителство възнамерява да включи тази схема за компенсация в фламандската програма за помощ съгласно Регламент (ЕИО) № 2078/92 (2).
(6)
С писмо от 21 януари 1999 г. Комисията уведоми Белгия, че е решила да започне процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС по отношение на мярката.
(7)
Решението на Комисията да започне процедурата е публикувано на 17 април 1999 г.в Официален вестник на Европейския съюз (3).
(8)
Комисията прикани заинтересованите страни да представят коментари относно мярката.
(9)
Комисията не получи коментари от заинтересованите страни.
(10)
Уведомленията относно други фламандски случаи с оборски тор (С12/1999, N105/1999, N311/99) бяха оттеглени от белгийските власти.
(11)
На 6 март 2012 г. Комисията получи жалба от земеделски производител във връзка с изплащане на компенсация за 1996 г. по силата на наредбата за оборския тор. На среща между представителите на белгийските (фламандските) власти и службите на Европейската комисия на 16 април 2012 г. Комисията поиска от белгийските власти да представят становища по жалбата.
(12)
Европейската комисия поиска допълнителна информация на 9 ноември 2012 г. Белгийските власти отговориха с писмо от 14 януари 2013 г.
II. ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩТА
1. НАИМЕНОВАНИЕ
(13)
Компенсация съгласно наредбата за оборския тор.
2. БЮДЖЕТ
(14)
Общият бюджет на мярката за 1996 г. е бил 427 511 868 BEF (белгийски франка), разбити по следния начин:
а)
компенсация за намалените добиви
-
пасища 250 279 282 BEF
-
царевица 50 102 650 BEF
б)
компенсация за разходите за обезвреждане на оборски тор 65 486 397 BEF
в)
компенсация за разходите за съхранение на оборски тор 34 276 829 BEF
г)
компенсация за закупуване на допълнителни торове 27 366 710 BEF
(15)
Компенсация съгласно Наредбата за оборския тор беше изплатена за 1996 г.
(16)
В съответствие с Наредбата за оборския тор компенсацията се изплаща на земеделските производители, чието стопанство се намира изцяло или частично във водна зона или природна зона. Това се отнася до 7,502 от общо 40,673 предприятия с обработваема земя или добитък във Фландрия (18,5 %). По отношение на площта, от общо 649,223 хектара земя с обработваема земя или добитък 47,948 ha (7,5 %) попадат във водна зона, а 21,919 ha (3 %) - в природна зона.
(17)
Целта на схемата за помощ е да се даде възможност на земеделските производители със земя в екологично чувствителни области да се приспособят към по- строгите стандарти за торене и да се компенсират икономическите загуби, понесени от тези земеделски производители. Помощта е изчислена на базата на загубата на доходи, като се вземе предвид обичайната земеделска практика извън тези чувствителни зони. Според белгийските власти компенсацията бе необходима и с цел да се избегнат социални вълнения.
(18)
Помощи се отпускат с цел компенсиране на земеделските производители в тези чувствителни зони по отношение на:
а)
спада в производството в резултат на по-малкото използване на тор и оборски тор
б)
допълнителните разходи за обезвреждане на оборски тор,
в)
допълнителните разходи за съхранение на оборски тор,
г)
допълнителното закупуване на изкуствени торове.
(19)
Според информацията, представена от белгийските власти, плащанията, предоставени на земеделските производители за компенсиране на задължения по силата на законодателството относно торовете, се основават на четири законодателни текста:
а)
Решение на фламандското правителство от 20 декември 1995 г. относно компенсацията, платима на земеделските производители за задълженията съгласно законодателството относно торовете,
б)
Решение на фламандското правителство от 20 декември 1995 г. за определяне на компенсациите за 1996 и 1997 г. съгласно член 15, параграф 9 от Наредбата от 23 януари 1991 г. за защита на околната среда от замърсяване с оборски тор,
в)
Решение на фламандското правителство от 19 март 1996 година за определяне на правила за допълнителни задължения по отношение на обезвреждането, както и за помощ в случай на допълнителни излишъци от оборски тор в райони, където се прилагат по-строги стандарти за разпръскване на оборски тор,
г)
Решение на фламандското правителство от 15 юли 1997 г. за изменение на Решение на фламандското правителство от 20 декември 1995 г. за определяне на компенсациите за 1996 и 1997 г. съгласно член 15, параграф 9 от наредбата от 23 януари 1991 г. за опазване на околната среда от замърсяване с оборски тор.
(20)
Комисията не е информирана за нито един от законодателните текстове съгласно изискванията на член 93 от Договора за ЕО (понастоящем член 108, параграф 3 от ДФЕС).
(21)
Според белгийските власти политиката за оборския тор във Фландрия се основава на Наредбата от 20 декември 1995 г. за изменение на Наредбата от 23 януари 1991 г. за защита на околната среда от замърсяването с торове. Посочената наредба има за цел да намали екологичните проблеми, причинени от обогатяването на повърхностните и подпочвените води и от излужването на фосфати и нитрати в почвата, с риск за проникване в подпочвените и повърхностните води. Според доклада за околната среда и природата във Фландрия селското стопанство е източник на 56 % от нетното количество азот и фосфат в околната среда. Освобождаването на амоняк от помещенията за отглеждане на животните и разпръскването на течния тор представляват 21 % от замърсяващите емисии във Фландрия.
(22)
Наредбата за оборския тор поставя цели във връзка с постигането и/или поддържането на необходимите стандарти за качество на почвите, на водите (повърхностни и подпочвени) и на въздуха. В нея се предвижда постепенното затягане на ограниченията за използване на оборски тор. По този начин тя дава възможност за корекции по време на преходен период. Стандартите, регулиращи използването на торове, трябва да се затягат постепенно, с изключение на особено уязвимите райони, а именно водните зони и природните зони, в които по-строгите правила влизат в сила незабавно.
(23)
В наредбата се предвижда и замразяване на производството на оборски тор и на броя глави добитък във Фландрия на нивото от 1992 г. За тази цел се въвежда политика за местно разрешително. В същото време при подновяване на разрешителните за големи предприятия обхватът им ще бъде намален с до 25 %. На животновъдния сектор беше даден срок (до 2002 г.) да намери начини за намаляване на излишъците от оборски тор и тяхното въздействие.
(24)
На 1 януари 1996 г. влязоха в сила незабавно по-строги ограничения в следните области:
а)
водосборни и защитени зони;
б)
природни зони, природни резервати, гори;
в)
области по директивата за птиците;
г)
долини и ценни от екологична гледна точка участъци от обработваема земя;
д)
чувствителни към нитрати площи;
е)
замърсени с фосфати площи.
(25)
Според белгийските власти при определянето на тези чувствителни области са взети предвид изискванията на Директива 91/676/ЕИО на Съвета за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (4) и Директива 79/409/ЕИО на Съвета относно опазването на дивите птици (5).
(26)
В съответствие с Наредбата за оборския тор, считано от 1 януари 1996 г. до 31 декември 1998 г. се прилагаха следните общи ограничения за използването на торове и оборски тор в цяла Фландрия, с изключение на водните зони и природните зони. Тези ограничения са изразени в kg за фосфорен пентаоксид, в kg за количеството азот от изкуствени торове и в kg за общото количество разрешен азот на годишна база, както е показано в таблицата по-долу.
Група култури
Фосфорен пентаоксид
Азот от изкуствени торове
Общо количество азот
Пасища
170
250
450
Царевица
160 (1996 г.)
155 (1997 г.)
150 (1998 г.)
200
325
Култури, изискващи малко количество азот (6)
125
125
170
Други култури
150
225
325
(27)
Белгийските власти също така публикуваха следните ограничения като ориентир за целите, които искат да постигнат от 2003 г. нататък.
Група култури
Фосфорен пентаоксид
Азот от изкуствени торове
Азот от оборски тор и други торове
Общо количество азот
Пасища
125
250
250
450
Царевица
100
130
225
275
Култури, изискващи малко количество азот (7)
100
70
125
125
Други култури
100
150
200
275
(28)
В допълнение към тези количествени ограничения е забранено разпръскването на оборски тор или други органични торове на обикновена земеделска земя през следните периоди: от 21 септември до 21 януари, всяка неделя и всеки официален празник, всички съботи, освен тези между 1 февруари и 15 май, нощем (между 10 вечерта и 7 сутринта), както и когато почвата е наводнена, замръзнала или покрита със сняг.
(29)
По-строги стандарти се прилагат във водните зони, с оглед производството на питейна вода или поради това, че те са особено чувствителни към излужването на азот. Терминът „водна зона“ означава:
а)
водосборни басейни и защитени зони от тип II и III за подпочвени води, определени съгласно Наредбата от 24 януари 1984 г. относно установяване на мерки за управлението на подпочвените води,
б)
чувствителни области, посочени от фламандското правителство като изискващи по-строги стандарти, в рамките на субхидрографски резервоари с повърхностни води, предназначени за производство на питейна вода, определени в съответствие със Закона от 26 март 1971 г. за опазването на повърхностните води от замърсяване,
в)
области, посочени от фламандското правителство като такива с почви, чувствителни към нитрати, за които се изискват по-строги стандарти, и определени съгласно Наредбата от 24 януари 1984 г. относно установяване на мерки за управлението на подпочвените води.
(30)
Следната таблица показва стандартите, регулиращи употребата на оборски тор, приложими за водните зони, считано от 1 януари 1996 г. Тези правила се основават на стандартите за добив на посочените групи култури, както и на екологично приемливите загуби за тези зони. Количествата са изразени в kg за фосфорен пентаоксид и kg за азот на хектар годишно.
Група култури
Фосфорен пентаоксид
Азот от изкуствени торове
Азот от оборски тор и други торове
Общо количество азот
Пасища
120
200
200
350
Царевица
100
150
170
275
Култури, изискващи малко количество азот
80
70
125
125
Други култури
100
150
170
275
(31)
Във водните зони разпръскването на оборски тор е забранено между 1 септември и 21 януари включително, с изключение на зони А и Б във водосборните зони на повърхностни води, при които срокът на забраната се удължава до 15 февруари включително.
(32)
Терминът „природна зона“ означава:
а)
долини и ценни от екологична гледна точка участъци от обработваема земя, посочени на картите за развитие на селските райони, съдържащи се в Закона от 29 март 1962 г. за организиране на националното и градското планиране,
б)
специални защитени зони, определени с Решение на фламандското правителство от 17 октомври 1988 г.,
в)
определени местообитания и прилежащите към тях буферни зони,
г)
горски райони, природни зони, зони за развитие на природата или природни резервати, посочени в картите за развитие на селските райони, съдържащи се в Закона от 29 март 1962 г. за организиране на националното и градското планиране, с преходна мярка, приложима до 31 декември 1997 г.
(33)
Таблицата по-долу показва стандартите за използването на оборски тор, приложими от 1 януари 1996 г. по отношение на природните зони. Тези правила се основават на стандартите за добив на посочените групи култури, както и на екологично приемливите загуби за тези зони. Количествата са изразени в kg фосфорен пентаоксид и kg азот на хектар годишно.
Група култури
Фосфорен пентаоксид
Азот от изкуствени торове
Общо количество азот
Пасища
120
200
400
Царевица
100
150
275
Култури, изискващи малко количество азот
80
70
125
Други култури
100
150
275
(34)
В природните зони разпръскването на оборски тор се забранява между 1 септември и 21 януари включително, като в пасищните райони, които са от значение за опазването на птиците, наторяването също може да бъде забранено между 1 април и 30 юни. Освен това от 1 януари 1998 г. в гори, природни зони, зони за развитие на природата или природни резервати се забранява прилагането на торове от всякакъв вид с изключение на фекалии от пасящ добитък с максимално допустима гъстота от 2 животински единици на 1 ha, измерени през годината. Семейните стопанства могат да бъдат временно освободени от тази забрана.
(35)
Съгласно Наредбата за оборския тор компенсацията се изплаща автоматично само по отношение на пасища и царевица. За другите култури се приема, че намалените нива на използване на торове няма да доведат до намаляване на продукцията. И в този втори случай обаче земеделският производител може да получи компенсация, ако може да представи доказателства за загуби.
(36)
Компенсацията за изменението на добива от пасища е изчислена въз основа на разликата между разрешения стандарт за торове в областите извън чувствителните зони и разрешените стандарти в чувствителните зони, като се прави разлика между площи, разположени във водните зони, и тези, които се намират в природните зони. Целта на помощта е да се компенсират загубите на добив и на рентабилност, свързани с намаленото използване на тор.
(37)
Отправната точка за изчисляването на помощта са средните полубрутни печалби (ПБП) в BEF/ha за последните три години, предшестващи отпускането на компенсация, съгласно Кодекса за подоходното облагане. Прави се разграничение между площ, която се използва за отглеждане на млекодайни животни, и други пасища. За целите на изчисляване на ПБП Фландрия е разделена на 13 области в зависимост от агрономическите характеристики на съответните площи.
(38)
При пасищата за млекодайни животни най-високата ПБП е в Antwerp Kempenland (55 700 BEF/ha), като най-ниската е в областта Dunes (33 167 BEF/ha), а средната стойност за Фландрия като цяло е 44 160 BEF/ha. При пасищата, различни от тези за млекодайни животни, най-високата ПБП е в пясъчно-глинестия район на Западна Фландрия (36 100 BEF/ha), най-ниската е в областта Dunes (24 633 BEF/ha), а средната стойност за Фландрия като цяло е 31 941 BEF/ha.
(39)
При водните зони компенсацията се основава на факта, че максимално допустимият размер на използване на азот е определен на 350 kg/ha в сравнение с 450 kg/ha при нормални зони. Това отговаря на намаление в размер на 22 %. По закона за намаляващата възвращаемост белгийските власти изчисляват, че това ще доведе до намаляване на добивите с 15 %. Въпреки това въздействието върху рентабилността на стопанството ще бъде по-голямо. След приспадане на постоянните разходи белгийските власти изчисляват, че средната ПБП възлиза на 40 % от общия добив. По този начин спадът на добива с 15 % ще доведе до 37,5 % намаление на ПБП (15 % × 100/40). Съответно основата на изплащането на компенсация за спадналия добив в засегнатата област е ПБП × 37,5 %. Същевременно земеделските производители във водните зони са длъжни да използват 50 kg/ha по-малко изкуствени торове. Така спестените средства възлизат на 800 BEF (50 kg азот × 16 BEF/kg). Следователно тази сума се приспада от дължимата помощ.
(40)
По отношение на природните зони компенсацията се основава на същите принципи. В природната зона максимално допустимото количество на използвания азот е 400 kg/ha в сравнение с 450 kg/ha за нормалните зони, което съответства на намаление в размер на 11 %. Белгийските власти изчисляват, че това ще доведе до спад на добива със 7 %. Спадът на добива със 7 % ще доведе до намаление на ПБП с 17,5 % (7 % × 100/40). Съответно основата на изплащането на компенсация за спад на добива в природните зони е ПБП × 17,5 %. Освен това същото намаление на помощта с 800 BEF (вж. по-горе съображение 39) се прилага и по отношение на икономиите от намаленото използване на торове.
(41)
Таблицата по-долу обобщава най-високите, най-ниските и средните стойности на помощта за изплащане.
Пасища за млекодайни животни
ПБП
Стойност на помощта, водни зони
FOR-L_2013285BG.01000801.notes.0001.xml.jpg
Стойност на помощта, природни зони
FOR-L_2013285BG.01000801.notes.0002.xml.jpg
Antwerp Kempenland
55 700
20 088
8 948
Dunes
33 167
11 638
5 004
Средна стойност
44 160
15 760
9 928
Други пасища
ПБП
Стойност на помощта, водни зони
FOR-L_2013285BG.01000801.notes.0003.xml.jpg
Стойност на помощта, природни зони
FOR-L_2013285BG.01000801.notes.0004.xml.jpg
West Flanders пясъчно-глинест район
36 100
12 738
5 518
Dunes
24 633
8 437
3 511
Средна стойност
31 941
11 177
4 789
(42)
Белгийските власти подчертаха, че това са максималните стойности на помощта на хектар. Общата площ на пасищата, допустима за компенсация, е 31 003 ha, от които 17 468 ha са във водните зони, а 13 535 ha - в природните зони. Максималната теоретична компенсация, която може да е била платена, възлиза на 202 822 411 BEF във водните зони и 65 900 155 BEF в природните зони. Въпреки това поради по-ниския размер на помощите за пасища, които не са предназначени за млекодайни животни, реалната компенсация, предоставена за пасища, е 250 275 012 BEF годишно, от които 186 505 640 във водни зони и 63 769 372 BEF в природни зони. Според белгийските власти тази разлика между максималния теоретичен размер на помощите и размера на действително изплатената помощ се дължи на редица фактори, по-специално на факта, че компенсацията е била изплатена единствено по отношение на пасища, които още през 1994 г. са използвани като пасища от едно и също стопанство.
(43)
Предоставя се фиксирана помощ за загуба на продукция в размер на 3 600 BEF/ha за царевица, при условие че тази царевица все още се отглежда в същия парцел, а не е засята на предишни пасища, които са били разорани. Тази помощ се основава на изчисленията, че средната продукция от царевица в сух материал е 14 500 kg/ha, а средната загуба на добив в резултат на по-строгите стандарти е 900 kg/ha. Въз основа на предвижданите разходи в размер на 4 BEF/kg сух материал това води до загуба на доход в размер на 3 600 BEF.
(44)
Освен това земеделските производители биват насърчавани да засяват трева след царевицата, като по този начин се намалява оттока на нитрати от почвата и излужването на нитрати. Поради това е била предоставена допълнителна помощ в размер на BEF 3 600/ha. Според белгийските власти тази помощ обхваща само разходите за семена за трева.
(45)
Помощ се предоставя на стопанства във водни и природни зони, за да покрие допълнителните разходи за обезвреждане на излишъците от оборски тор, които са в резултат от по-ниските ограничения за разпръскването на оборски тор.
(46)
Помощ се предоставя, ако едно стопанство има допълнителни излишъци от оборски тор, които са натрупани в резултат на по-строгите стандарти по отношение на разпръскването на оборски тор. За изчисляване на помощта се прави разлика между:
а)
семейни животновъдни стопанства и други животновъдни стопанства, които не са придобили допълнителна обработваема земя между 1993 г. и 1996 г.; в изчислението на възможностите за обезвреждане на оборски тор се взема предвид площта на обработваемата земя според регистъра за 1996 г.;
б)
животновъдни стопанства, различни от семейните, които са придобили допълнителна земя между 1993 г. и 1996 г.; площта, която се взема предвид при определяне на възможностите за обезвреждане на оборски тор, се основава на обработваемата земя, регистрирана през 1994 г. (ситуация в стопанството през 1993 г.).
(47)
За целите на изчисляването на помощта се използва среднопретеглена стойност въз основа на изчисляване на броя на животните от всеки вид (говеда, свине, домашни птици, други) във Фландрия, както и типичния минерален състав на оборския тор от всеки вид по отношение на съдържанието на минерали.
(48)
На тази основа е изчислено, че всеки тон оборски тор съдържа 6,6 kg азот и 4,2 kg дифорсфорен пентаоксид.
(49)
Помощите се изплащат за единица минерал (на килограм дифосфорен пентаоксид (P2O5) и на килограм азот (N)), които отговарят на изискванията за компенсация. Местонахождението на стопанството определя размера на плащането. Размерът на помощта за изплащане е:
а)
13 BEF/единица: за стопанства в „бяла“ община с преразгледана продукция под 75 kg фосфорен пентаоксид/ha,
б)
20 BEF/единица: за стопанства в „сива“ община с преразгледана продукция между 75 и 125 kg фосфорен пентаоксид/ha,
в)
27 BEF/единица: за едно стопанство в община с преразгледана продукция над 125 kg фосфорен пентаоксид/ha,
(50)
Сумите на помощта са по-високи за общините с по-висока преразгледана продукция, тъй като оборският тор трябва да бъде транспортиран на по-дълги разстояния.
(51)
В допълнение се изплаща и помощ за компенсиране на земеделските производители, които вече не могат да се възползват от договорните споразумения със съседни стопанства за разпръскване на излишния оборски тор в тези стопанства. За да отговаря на условията, стопанството трябва да е сключило споразумение през 1995 г. за прехвърляне на излишния оборски тор с ползвател на площи в област, в която се прилагат по-строги стандарти, и трябва да е установено в община с преразгледана продукция над 100 kg фосфорен пентаоксид/ha. Компенсация се изплаща за единица минерал, т.е. за намалението на количеството фосфорен пентаоксид и азот в килограми, прехвърлено към тези ползватели. Максималното количество, допустимо за компенсация, е разликата във възможностите за обезвреждане между нормалните стандарти за разпръскване на оборски тор и тези, които се прилагат в райони, които са предмет на по-строги разпоредби. Местонахождението на стопанството определя размера на плащането, което е:
а)
27 BEF/единица: за едно стопанство в община с преразгледана продукция над 125 kg фосфорен пентаоксид/ha,
б)
20 BEF/единица за всички други стопанства.
(52)
Семейни животновъдни стопанства с излишъци от оборски тор, разположени в парцели в субхидрографския водосборен басейн в Kluizen или в чувствителни към нитрати площи по бреговете на река Maas, могат да се възползват от задължението на банката за оборски тор да приема допълнителни излишъци от оборски тор, генерирани в резултат на по-строгите стандарти за разпръскване на оборски тор. В този случай компенсацията за обезвреждане и съхранение на оборски тор е намалена пропорционално на количеството минерали, за което банката за оборски тор е предоставила помощ.
(53)
Тъй като разпръскването на оборски тор във водните зони и природните зони е забранено от 1 септември, за разлика от 21 септември в другите зони, някои земеделски производители са срещнали трудности, защото в много стопанства торът се разпръсква след събирането на реколтата, а някои реколти се събират след (годишната) начална дата на забраната. Във водните и природните зони това вече не беше възможно. Белгийските органи преценяват, че вследствие на това тези предприятия ще имат нужда от допълнителни складови съоръжения за оборски тор за период от три месеца.
(54)
Разликата в стандартите, регулиращи разпръскването на животински тор между обикновените зони и водните и природните зони, се равнява на около 50 kg фосфорен пентаоксид/ha. Тъй като един тон оборски тор съдържа средно 5,2 kg фосфорен пентаоксид, 50 kg фосфорен пентаоксид/ha съответстват приблизително на 10 тона складов капацитет на хектар.
(55)
Въз основа на приблизителната оценка, че разходите за изграждане на 500 m3 складови съоръжения възлизат на 1 263 120 BEF, белгийските власти смятат, че осигуряването на необходимия складов капацитет изисква инвестиция от около 2 500 BEF на тон складов капацитет, която ще се изплаща за период от 20 години, и следователно се равнява на 125 BEF/t тодишно. Следователно на земеделските производители на оборски тор с обработваема земя в области, в които се прилагат по-строги стандарти за разпръскването на тор, се дължи компенсация в размер на 1 250 BEF/ha.
(56)
Земеделските производители, които през 1996 г. са получили тази компенсация за съхранение на тор съгласно Наредбата за оборския тор, не могат през същата година да получат субсидии за покриване на лихви или капиталови премии за изграждане на съоръжения за съхранение на оборски тор от фламандския селскостопански инвестиционен фонд (VLF).
(57)
Тъй като земеделските производители с площи, намиращи се във водни зони, не могат изцяло да постигнат разрешеното количество азот на хектар с използване на оборски тор, белгийските власти предвиждат, че земеделските производители в тези области ще се стремят да поддържат производствените равнища чрез прилагане на допълнителни изкуствени торове, особено по отношение на „други култури“ и царевица.
(58)
Приема се, че тези стопанства ще използват допълнително 60 kg азот/ha на стойност 16 BEF/kg. Помощта за изплащане възлиза следователно на 960 BEF (60 × 16), което се закръгля на фиксирана сума в размер на 1 000 BEF/ha.
(59)
Земеделските производители с обработваеми земи през 1994 г., разположени във водни и природни зони, могат да кандидатстват за компенсация за площи в тези области в банката за оборски тор, която отговаря за администрирането на схемата. Те се задължават да посочват своята обработваема земя на картите и плановете, парцел по парцел, както и план за реколтата за 1994 г. и за годината на кандидатстване. Ако обработваемата земя се намира в няколко области или зони, компенсацията се изчислява на базата на най-строгите стандарти относно прилагането на оборски тор и разпръскването му. Банката за тор разглежда заявленията и информира засегнатите страни каква компенсация ще бъде изплатена, използвайки цялата налична информация. Компенсация не се изплаща, ако размерът ѝ възлиза на по-малко от 1 000 BEF. Кандидатите имат право на обжалване пред фламандския министър на околната среда, който е длъжен да вземе решение в срок от шест месеца, като в противен случай жалбата се счита за допустима.
(60)
Банката за оборски тор, полицейски служители и служителите от отдела за инспектиране на околната среда от органа за управление на околната среда, природата, земята и водата, както и други служители имат право да извършават проверки дали земеделските производители изпълняват задълженията си по Наредбата за оборския тор. В случай на открити нарушения от земеделските производители може да бъде изискано да върнат помощта. Не могат да се предоставят помощи по Наредбата за оборския тор за земи, оставени под угар.
III. ОЦЕНКА НА ПОМОЩТА
(61)
Гореописаните мерки представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Компенсацията се предоставя с държавни средства и се изплаща на определени категории земеделски производители, т.е. тези, които са разположени във водни зони или природни зони. Тази помощ нарушава или заплашва да наруши конкуренцията и засяга търговията между държавите членки, тъй като по този начин се подобрява конкурентната позиция на земеделските производители, които получават компенсация, в сравнение със земеделските производители в други части на Белгия или в други държави членки, които не получават помощ. Освен това, доколкото продуктите, произведени от тези производители, са предмет на търговия в рамките на ЕС, изглежда вероятно мерките да окажат влияние върху търговията между държавите членки.
(62)
В писмените си коментари белгийските власти подчертават значението на екологичните цели на схемата за помощ, като в този контекст се позовават на разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 2078/92 на Съвета от 30 юни 1992 г. относно методите на земеделско производство, съвместими с изискванията за опазване на околната среда и поддържане на природата (наричан по-нататък Регламент (ЕИО) № 2078/92) (8) и на Насоките на Общността относно държавната помощ за защита на околната среда (9). Точка 2.1 от Насоките относно държавната помощ за защита на околната среда гласи, че в селскостопанския сектор тези насоки не се прилагат в областта, обхваната от приложното поле на Регламент (ЕИО) № 2078/92. Поради това е целесъобразно да се започне от разглеждане на прилагането на Регламент (ЕИО) № 2078/92 по отношение на въпросните мерки.
(63)
Белгийските власти обясняват, че компенсацията на земеделските производители, предоставена като част от мярката за природни зони и водни зони, следва да бъде считана за изпълнение на разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 2078/92.
(64)
В Регламент (ЕИО) № 2078/92 се установява общностната схема за помощ, която има за цел да се насърчи, въз основа на поети от земеделските производители задължения, inter alia, доброволното използване на земеделски практики, които намаляват замърсяването, причинено от селското стопанство (член 2, параграф 1). Държавите членки определят условията за отпускане на помощ и размера на помощта, която следва да се изплаща, въз основа на поетото бенефициера задължение и на загубата на доходи, както и необходимостта от осигуряване на стимул съгласно член 5, параграф 1, букви а) и б). Освен това, в съответствие с определените от Комисията условия Общността може да участва в някои премии, предоставени от държавите членки с цел компенсиране на загубите на доходи в резултат на задължителното прилагане на ограниченията, посочени в член 2, в контекста на мерките, прилагани в тези държави членки в съответствие с дадени разпоредби на Общността (член 4, параграф 5 от Регламент (ЕИО) № 2078/92).
(65)
Освен това, в съответствие с член 10, параграф 1 държавите членки имат възможност да въведат национално финансирани схеми за допълнителни мерки, при които условията за отпускане на помощ се различават от изискванията на регламента или количествата надвишават определените в него граници. Тези схеми трябва да са в съответствие с целите на регламента и с правилата за държавна помощ.
(66)
Разглежданата схема не е предназначена за предоставяне на компенсация за загуби, свързани с изпълнението на доброволно поети от земеделските производители задължения. Също така помощите не включват съфинансиране от Общността на компенсации в рамките на мерки, предприети от Белгия, при определени от Комисията условия. Вместо това схемата се състои от (изключително) национално финансиране на компенсации за загуби, произтичащи от спазването на задължения съгласно националното законодателство относно торовете.
(67)
Поради тази причина помощта не попада в обхвата на приложение на регламента и трябва да бъде разгледана в съответствие с приложимите правила за държавна помощ.
IV. ПРИЛАГАНЕ НА НАСОКИТЕ НА ОБЩНОСТТА ОТНОСНО ДЪРЖАВНАТА ПОМОЩ ЗА ЗАЩИТА НА ОКОЛНАТА СРЕДА
(68)
Необходимо е да се проучи дали мярката може да бъде счетена за съвместима с Насоките от 1994 г., установени от Комисията по отношение на държавната помощ за защита на околната среда (10) (наричани по-долу „Насоките“), които са били приложими към момента на мярката (11).
(69)
В този контекст е необходимо да се отбележи, че мерките за помощ за компенсиране на намаления добив от пасища или от царевица, помощите за обезвреждане на излишъците от оборски тор, както и компенсацията за допълнителните разходи за използване на изкуствени торове представляват оперативна помощ. В отговор на запитване от страна на службите на Комисията белгийските власти обясниха, че макар разходите за съхранение на оборски тор да са сравними с разходите за инвестиции в допълнителни складови съоръжения за оборски тор, всъщност те не са пряко свързани с действителни инвестиции. В светлината на тези пояснения Комисията смята, че и тази мярка следва да се счита за оперативна помощ.
(70)
Като цяло Комисията счита, че е малко вероятно изплащането на оперативни помощи за селскостопанския сектор да осигури траен принос за развитието на сектора, а може да доведе до нарушаване на условията на конкуренция, което ощетява земеделските производители, които не получават такива помощи. Поради това Комисията възприема строг подход към оценяването на тези помощи.
(71)
Плащането на оперативна помощ за мерки за защита на околната среда е разгледано в точка 3.4 от Насоките. Тя гласи:
„В съответствие с дългогодишната си политика Комисията обикновено не одобрява оперативна помощ, която покрива разходи на предприятията, произтичащи от замърсяване или вредно въздействие, които те причиняват. Въпреки това Комисията може да направи изключение от този принцип в някои точно определени случаи. Досега тя е правила такива изключения в областта на управлението на отпадъците и освобождаването от екологични данъци. Комисията ще продължи да оценява такива случаи поотделно и в светлината на строгите критерии, които е изготвила за горепосочените области. А именно, че помощта трябва да компенсира само допълнителни производствени разходи в сравнение с традиционните разходи и по принцип следва да бъде временна и постепенно намаляваща, така че да се създаде стимул за намаляване на замърсяването или за по-бързо въвеждане на по-ефективно използване на ресурсите. Освен това помощта не трябва да противоречи на други разпоредби на Договора за ЕО, и по-специално тези, които се отнасят до свободното движение на стоки и услуги.
В областта на управлението на отпадъците публичното финансиране на допълнителните разходи за разделно събиране, оползотворяване и третиране на битови отпадъци в полза на предприятията, както и на потребителите, могат да включват държавни помощи, но в този случай може да бъде разрешено, при условие че предприятията се таксуват пропорционално на ползването на системата от тях, или на количеството отпадъци, генерирани от тях. Помощта за събиране, оползотворяване и третиране на промишлени и селскостопански отпадъци ще се разглежда поотделно за всеки случай.
Временно освобождаване от нови екологични данъци може да бъде разрешено, ако е необходимо за компенсиране на загуба на конкурентоспособност, особено на международно равнище. Допълнителен фактор, който следва да се вземе предвид, са необходимите съответни действия на предприятията за намаляване на замърсяването. Тази разпоредба се прилага и по отношение на данъчните облекчения, въведени съгласно законодателството на ЕО, за които държавите членки имат свобода на действие по отношение на облекчението или неговия размер.“
(72)
По отношение на помощите за съхранение и обезвреждане на излишъците от оборски тор Комисията счита, че излишъкът от тор може да се разглежда като форма на селскостопански отпадъци. В съответствие с цитираните по-горе Насоки помощта за обезвреждане на такива отпадъци се разглежда поотделно за всеки конкретен случай, съобразно критериите, посочени в точка 3.4 от Насоките.
(73)
Комисията отбелязва, че настоящата мярка е била временна, тъй като тя се е прилагала само за 1996 г. и 1997 г. Освен това Комисията отбелязва, че белгийските власти не са уведомили за продължаването на преките плащания на помощи за съхранение или обезвреждане на оборски тор, въпреки че договореностите за събиране на тор от някои земеделски производители от банката за оборски тор остават непроменени.
(74)
Комисията също така трябва да отчете факта, че мерките за помощ не са постепенно намаляващи, тъй като през двете въпросни години е предоставен един и същ размер на помощта (вж. съображения 38-40, 49-51)
(75)
Освен това въз основа на информацията, предоставена от белгийските власти, изглежда, че мярката има за цел да компенсира изцяло разходите за съхранение и обезвреждане на излишъците от оборски тор в резултат на ограниченията, наложени в чувствителните зони. Така земеделските производители ще бъдат освободени от таксите за обезвреждане на отпадъци. Също така изглежда, че няма изискване земеделските производители в чувствителните зони да предприемат мерки за намаляване на продукцията на оборски тор. Следователно не е налице насрещно участие от страна на земеделските производители за получаването на помощта, което означава, че те са компенсирани за изпълняването на по-строгите стандарти за използване на оборски тор, приложими за чувствителните зони. Следователно мярката не създава стимул за намаляване на производството на оборски тор.
(76)
Поради тези причини Комисията счита, че мерките не са в съответствие с Насоките, нито с целите на Регламент (ЕИО) № 2078/92. Поради това Комисията счита, че те не са съвместими с вътрешния пазар.
(77)
По отношение на помощите за компенсиране на земеделските производители за загубите на продукция, произтичащи от ограниченията върху използването на оборски тор, включително помощта за компенсиране на допълнителните разходи за изкуствени торове, Комисията отбелязва, че помощите за загуба на продукция не са изрично посочени в Насоките. Независимо от това, доколкото ограниченията относно използването на оборски тор водят до спад на добива, те вероятно ще увеличат производствените разходи на земеделските производители за останалите култури. В съответствие с принципите, изложени в горепосочените Насоки, изглежда, че тези помощи могат да бъдат обосновани, само ако са изпълнени следните условия (12):
а)
Помощта следва да бъде временна и по принцип постепенно намаляваща, така че да се даде стимул за намаляване на замърсяването или за по-бързо въвеждане на по-ефективно използване на ресурсите;
б)
Помощта трябва да компенсира само допълнителни производствени разходи в сравнение с традиционните методи;
в)
Помощта не трябва да е в противоречие с други разпоредби на Договора за ЕО.
В допълнение от член 10 от Регламент (ЕИО) № 2078/92 следва, че помощта, предоставяна извън приложното поле на регламента, но с цел да се постигне едно от ограниченията, посочени в член 2, трябва да е в съответствие с целите на регламента.
(78)
Тъй като помощта се приложи само за период от две години, изглежда, че е временна. В подадената информация от 14 януари 2013 г. белгийските власти потвърдиха, че мерките са били прекратени през 1998 г.
(79)
Въпреки това за времето на прилагането на мярката помощта не е била постепенно намаляваща (вж. съображения 38-40, 49-51), което съответно не е създало стимул за по-бързо въвеждане на по-ефективно използване на ресурсите.
(80)
Както е отбелязано по-горе, компенсацията за загуба на продукция от пасища се изчислява на базата на общото използване на торове, разрешено в нечувствителните зони, а именно 450 kg азот/ha за пасища и 325 kg азот/ha царевица. Според белгийските власти тези изчисления базират на научни данни, за да се гарантира, че концентрацията на нитрати в подпочвените и повърхностните води не надвишава 50 mg NO3-N/l или 11,3 mg NO3-N/l, като се отчита средна допустима загуба в размер на 70 kg NO3-N/l на хектар годишно. Тяхната цел е да съчетаят оптимално производство с минимално излужване. Стойностите за природните и водните зони са изчислени по същия начин, като се взе предвид фактът, че те са по-чувствителни към нитрати от другите зони.
(81)
В писмото си от 7 август 1998 г. белгийските власти обясниха, че е взето решение изчислението на компенсацията за разликата в стандарта да се основава на общото количество азот, което може да се прилага по закон, включително азота от изкуствени торове и азота от животински тор. Според белгийските власти беше използван именно този подход, защото беше счетено за необходимо да се осигури равно третиране на земеделските производители от един регион, така че земеделските производители, чиито площи се намират в области, обхванати от по-строги местни стандарти, да не са ощетени в сравнение със земеделските производители, чиито площи не са засегнати от такива стандарти. Ако стандартите бяха еднакви за всички земеделски производители във всички области, това конкурентно предимство ще бъде премахнато и няма да има нужда от плащане на компенсация. При това положение, ако земеделските производители се постараят да надхвърлят основния стандарт за качество на околната креда, възможно е компенсацията да се изчисли въз основа на разликата между постигнатото и стандарта за качество.
(82)
Въз основа на този принцип на равенство в рамките на един и същи регион, белгийските власти са счели, че приложимите правила не представляват свръхкомпенсация на земеделските производители и/или компенсация за преустановяване на селскостопански практики, които са в противоречие с правилата на ЕС. Според техния аргумент конкурентните недостатъци или предимства в рамките на един и същи селскостопански регион ще бъдат по-силно изразени в рамките на този регион, отколкото в ЕС като цяло. Ето защо в рамките на Фландрия всички загуби, понесени от земеделските производители, чиито стопанства се намират в области с по-строги местни стандарти, са били компенсирани (действително понесената загуба на добива).
(83)
Освен това белгийските власти посочиха, че през 1996 г. и 1997 г. фламандският регион вече е налагал по-строги местни стандарти, докато с директивата за нитратите това стана задължително едва от 20 декември 1998 г. В чувствителните водни зони е наложено ограничение за пасищата в размер на 200 kg азот/ha, а за царевица и други култури ограничението е било 170 kg азот/ha. Според белгийските власти разрешеното количество животински тор от 1996 г. насам вече е било по-ниско от предвиденото в първата програма за действие съгласно Директива 91/676/ЕИО, като за определени култури е било ограничено до нивото, посочено във втората програма за действие.
(84)
На 14 януари 2013 г. белгийските власти предоставиха подробна информация относно метода на изчисление, за да покажат, че той е бил в съответствие със селскостопанската практика и с правните разпоредби на ЕС, които са били в сила по време на мерките.
(85)
Въпреки това, въз основа на наличната информация разпоредбите за водните и природните зони не изглежда да надхвърлят значително задълженията, посочени в Директива 91/676/ЕИО. В този контекст Комисията отбелязва, че белгийските органи сами са посочили в своите писмени забележки, че са определили водните и природните зони като особено чувствителни към замърсяване с нитрати, и че следователно са необходими по-ниски стойности, за да се гарантира постигане на целта от 50 mg/l нитрати в повърхностните сладки води, в частност тези, които се използват за извличане на питейна вода, и в подпочвените води. Това е стойността, която е била задължителна към края на 1995 г. съгласно Директива 91/676/ЕИО.
(86)
Освен това, що се отнася до метода за изчисляване на компенсацията, Комисията поиска от белгийските власти да предоставят валидирани проучвания за доказване на точността на допусканията, използвани при изчислението. По-специално от белгийските власти беше поискано да представят резултатите от изследвания, доказващи, че намалението на общото използване на торове от 450 kg азот/ha на 350 kg азот/ha действително води до спад на добивите с 15 %, а намалението от 450 kg азот/ha на 400 kg азот/ha води до спад на добивите с 7 %. В отговора си от 14 януари 2013 г. белгийските власти демонстрираха точността на допусканията, използвани за изчисляване.
(87)
Освен това от белгийските власти бе поискано да предоставят допълнителна информация относно допусканията, използвани за изчисляване на въздействието от тази загуба на продукция върху цялостната рентабилност на стопанството, като се използват редица хипотези, включително чиста земеделска продукция и смесена земеделска и животновъдна продукция. По-специално Комисията прикани белгийските власти да предоставят подробно обяснение защо се счита, че загуба в размер на 15 % от производството на трева в смесено земеделско/животновъдно стопанство представлява 40 % загуба на рентабилност на стопанството, като се вземат предвид различните видове животновъдно производство. Белгийските власти предоставиха тази информация в своя отговор от 14 януари 2013 г.
(88)
Освен това белгийските власти бяха приканени да предоставят изчисления на основата на алтернативни методи за предоставяне на компенсация, като например цената на закупуване на фураж заместител като еквивалент на загубата на продукция. В отговора си от 14 януари 2013 г. белгийските власти твърдят, че тъй като такива изчисления не са извършени към момента на мярката, вече не е възможно те да бъдат извършени.
(89)
Поради това становището на Комисията е, че белгийските власти не са доказали, че помощта е била ограничена единствено до допълнителните производствени разходи. Освен това, както е показано по-горе (съображение 79), помощта не е била постепенно намаляваща.
(90)
Следователно предоставянето на помощ за загуба на продукция не отговаря на условията на Насоките. По тези причини Комисията счита, че тези мерки за помощ не са съвместими с Договора.
V. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(91)
Комисията констатира, че Белгия неправомерно е прилагала компенсацията съгласно Наредбата за оборския тор в нарушение на член 93, параграф 3 от Договора за ЕО (понастоящем член 108, параграф 3 от ДФЕС).
(92)
Мерките попадат извън приложното поле на Регламент (ЕИО) № 2078/92.
(93)
Мерките за компенсация за съхранение и обезвреждане на излишния оборски тор и загубата на продукция представляват оперативна помощ, която само по изключение може да бъде обявена за съвместима. Поради това строгият подход от Насоките предвижда, че помощта за съхранение и обезвреждане може да бъде обявена за съвместима, ако тя е временна и постепенно намаляваща и ако това изисква наличието на насрещно участие от страна на земеделския производител. При помощи за загубите на продукция помощта следва да бъде временна и постепенно намаляваща и да компенсира единствено допълнителните производствени разходи. Като е видно от анализа по-горе, тези условия не бяха изпълнени.
(94)
При липсата на насрещно участие от страна на бенефициерите за получаване на помощта и доколкото мерките за помощ изглежда не съдържат никакви стимули за бенефициерите да предприемат допълнителни стъпки за подобряване на опазването на околната среда, според Комисията тази мярка за помощ не допринася за развитието на някои икономически дейности по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС.
(95)
Наредбата за оборския тор беше отменена през 1998 г. и всички мерки са преустановени.
(96)
Поради гореспоменатите причини Комисията констатира, че по време на периода на прилагането ѝ през 1996 г. и 1997 г. мярката представлява неправомерна и несъвместима помощ, която по принцип трябва да бъде възстановена.
(97)
Поради факта, че правомощията на Комисията за възстановяване на несъвместима помощ са предмет на давностен срок от десет години (13), тази несъвместима помощ не може да бъде възстановена.
(98)
Всички индивидуални помощи, които към момента на предоставянето са отговаряли на условията за групово освобождаване или одобрена схема, са съвместими с вътрешния пазар, в рамките на максималния интензитет на помощта, приложим за този вид помощ,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, предоставена като компенсация съгласно Наредбата за оборския тор, неправомерно приведена в действие от Белгия в нарушение на член 93, параграф 3 от Договора за ЕО , е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 2
Индивидуалните помощи, отпуснати по схемата, посочена в член 1, които към момента на предоставянето са отговаряли на условията за групово освобождаване или одобрена схема, са съвместими с вътрешния пазар, в рамките на максималния интензитет на помощта, приложим за този вид помощ.
Член 3
Адресат на настоящото решение е Кралство Белгия.
Съставено в Брюксел на 16 септември 2013 година.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2013. szeptember 16.)
a trágyáról szóló rendelet szerinti kompenzációkról A Belgium (Flandria) által végrehajtott C 75/98. (korábbi NN 45/98.) számú intézkedés
(az értesítés a C(2013) 5818. számú dokumentummal történt)
(Csak a holland és francia nyelvű változat hiteles)
(2013/530/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre (EUMSZ) és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
miután az érdekelt feleket felkérte észrevételeik megtételére (1),
mivel:
I. ELJÁRÁS
(1)
Miután panasz érkezett arról, hogy a flamand kormány a műtrágya és a szerves trágya használatával összefüggésben jogellenes támogatást fizet a mezőgazdasági termelőknek (a továbbiakban: az intézkedés), az Európai Bizottság szolgálatai 1998. február 4-i levelükben arra kérték a belga hatóságokat, hogy nyújtsanak tájékoztatást a műtrágyákra vonatkozó jogi szabályozásban foglalt kötelezettségek teljesítéséért a mezőgazdasági termelőknek fizetendő kompenzációról szóló, 1995. december 20-i flamand kormányhatározat (a továbbiakban: a trágyáról szóló rendelet) végrehajtásáról.
(2)
A Bizottság a kért tájékoztatást a flamand környezetvédelmi és munkaügyi miniszter 1998. március 18-i levelében és Belgium állandó képviseletének 1998. március 31-i levelében kapta meg.
(3)
Az illetékes belga hatóságok képviselői és az Európai Bizottság szolgálatai közötti találkozóra 1998. április 15-én került sor.
(4)
A Bizottság az 1998. július 10-i telexében a belga hatóságoktól további tájékoztatást kért, amelyet a belga hatóságok az 1998. augusztus 7-én kelt és 1998. augusztus 10-én iktatott válaszlevelükben adtak meg.
(5)
A belga hatóságok tájékoztatása szerint a kifizetésekre 1996-ban került sor. Mindazonáltal az intézkedésről nem értesítették a Bizottságot, holott ezt az EK-Szerződés 93. cikkének (3) bekezdése (jelenleg az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdése) előírja. Emiatt az ügyirat a be nem jelentett támogatások nyilvántartásába került bejegyzésre NN 45/98. számon. A program ugyan már 1996-ban és 1997-ben is érvényben volt, a Bizottság mindazonáltal tudomásul vette a belga hatóságok által az 1998. augusztus 7-i levelükben tett kötelezettségvállalást, miszerint addig nem fizetnek támogatást az 1997. évre, amíg a Bizottság határozatot nem hoz a támogatás közös piaccal való összeegyeztethetőségéről. A belga hatóságok tájékoztatták a Bizottságot, hogy a flamand kormány be kívánta építeni ezt a kompenzációs rendszert a 2078/92/EGK tanácsi rendelet (2) szerinti flamand támogatási programba.
(6)
1999. január 21-én kelt levelében a Bizottság az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást az intézkedés vonatkozásában megindító határozatáról tájékoztatta Belgiumot.
(7)
Az eljárás megindításáról szóló bizottsági határozatot a Hivatalos Lapban 1999. április 17-én tették közzé (3).
(8)
A Bizottság felhívta az érdekelt feleket a szóban forgó intézkedéssel kapcsolatos észrevételeik benyújtására.
(9)
A Bizottsághoz az érdekelt felektől nem érkezett észrevétel.
(10)
Az egyéb, trágyával kapcsolatos ügyekre (C12/1999., N105/1999., N311/99.) vonatkozó bejelentéseket visszavonták a belga hatóságok.
(11)
A Bizottsághoz 2012. március 6-án panasz érkezett a trágyáról szóló rendelet szerint 1996-ra fizetett kompenzációval kapcsolatosan egy mezőgazdasági termelőtől. A belga (flamand) hatóságok képviselői és az Európai Bizottság szolgálatai közötti 2012. április 16-i találkozón a Bizottság felkérte a belga hatóságokat, hogy nyújtsák be a panasszal kapcsolatos álláspontjukat.
(12)
Az Európai Bizottság 2012. november 9-én további tájékoztatást kért. A belga hatóságok 2013. január 14-i levelükben adtak választ.
II. A TÁMOGATÁS RÉSZLETES LEÍRÁSA
1. CÍM
(13)
A trágyáról szóló rendelet szerinti kompenzáció
2. KÖLTSÉGVETÉS
(14)
Az intézkedés 1996. évi teljes költségvetése 427 511 868 BEF (belga frank) volt az alábbi bontásban:
a)
terméshozam-csökkenésért nyújtott kompenzáció
-
gyepterület: 250 279 282 BEF
-
kukorica: 50 102 650 BEF
b)
a trágya ártalmatlanításának költségeiért nyújtott kompenzáció: 65 486 397 BEF
c)
a trágya tárolásának költségeiért nyújtott kompenzáció: 34 276 829 BEF
d)
pótlólagos műtrágyavásárlásért nyújtott kompenzáció: 27 366 710 BEF
(15)
A trágyáról szóló rendelet szerinti kompenzációt az 1996. évre fizették.
(16)
A trágyáról szóló rendelet értelmében azon mezőgazdasági termelők részére kell fizetni kompenzációt, akiknek a mezőgazdasági üzeme részben vagy teljes egészében egy vizes vagy természeti övezetben fekszik. A Flandriában szántófölddel vagy állatállománnyal rendelkező, összesen 40,673 mezőgazdasági üzem közül 7,502 (18,5 %) ilyen. A földterületet illetően a szántóföldi művelés alatt álló, illetve állattartásra használt 649,223 ha összterületből 47,948 ha (7,5 %) vizes és 21,919 ha (3 %) természeti övezet.
(17)
A támogatási program célja, hogy a környezeti szempontból érzékeny területeken fekvő földterülettel rendelkező mezőgazdasági termelők számára lehetőséget biztosítson arra, hogy alkalmazkodjanak a trágyázásra vonatkozó szigorúbb előírásokhoz, valamint hogy e mezőgazdasági termelők gazdasági veszteségeit kompenzálja. A támogatás összegét a kiesett bevétel alapján számítják ki, figyelembe véve az érzékeny övezeteken kívül alkalmazott általános mezőgazdasági gyakorlatot. A belga hatóságok szerint a kompenzációra a társadalmi konfliktus elkerülése érdekében is szükség volt.
(18)
Az érzékeny övezetekben gazdálkodó mezőgazdasági termelőket a következőkért kompenzálták a támogatással:
a)
a kevesebb műtrágya és szerves trágya használatából eredő hozamcsökkenés,
b)
trágya ártalmatlanításának többletköltségei,
c)
a trágya tárolásának többletköltségei,
d)
vegyi trágyázószerek pótlólagos beszerzése.
(19)
A belga hatóságok tájékoztatása szerint a trágyázószerekre vonatkozó jogszabályokban foglalt kötelezettségek teljesítéséért a mezőgazdasági termelőknek kompenzációként nyújtott kifizetések jogalapját négy jogszabály képezte:
a)
a flamand kormány 1995. december 20-i határozata a trágyázószerekre vonatkozó jogi szabályozásban foglalt kötelezettségek teljesítéséért a mezőgazdasági termelőknek fizetendő kompenzációról,
b)
a flamand kormány 1995. december 20-i határozata az 1996. és 1997. évi kompenzációnak a környezet műtrágya okozta szennyezés elleni védelméről szóló, 1991. január 23-i rendelet 15. cikke (9) bekezdése értelmében történő megállapításáról,
c)
a flamand kormány 1996. március 19-i határozata a szigorúbb trágyázási előírások hatálya alá tartozó területeken az ártalmatlanítással kapcsolatos további kötelezettségekre és a trágyafelesleggel kapcsolatos segítségnyújtásra vonatkozó szabályok megállapításáról,
d)
a flamand kormány 1997. július 15-i határozata az 1996. és 1997. évi kompenzációnak a környezet műtrágya okozta szennyezés elleni védelméről szóló, 1991. január 23-i rendelet 15. cikke (9) bekezdése értelmében történő megállapításáról szóló, 1995. december 20-i flamand kormányhatározat módosításáról.
(20)
E jogszabályok egyikéről sem értesítették a Bizottságot, holott ezt az EK-Szerződés 93. cikke (jelenleg az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdése) előírja.
(21)
A belga hatóságok szerint Flandria trágyával kapcsolatos politikája a környezet trágyázószerek okozta szennyezés elleni védelméről szóló, 1991. január 23-i rendelet módosításáról szóló, 1995. december 20-i rendeleten alapul. E rendelet célja, hogy mérsékelje a felszíni és a felszín alatti vizek dúsulása, valamint a foszfátok és nitrátok talajba való bemosódása, és ezáltal a felszíni és a felszín alatti vizekbe való bejutásának kockázata által okozott környezeti problémákat. A flandriai környezetről és természetről készült jelentés szerint a környezeti nitrogén- és foszfátterhelés 56 %-a a mezőgazdaságból származik. Flandriában az állattartásra szolgáló épületek ammóniakibocsátásából és a hígtrágyaszórásból ered a szennyezőanyag-kibocsátás 21 %-a.
(22)
A trágyáról szóló rendelet meghatározza a talaj, a (felszíni és felszín alatti) víz és a levegő elvárt minőségének elérésére, illetve fenntartására vonatkozó célkitűzéseket. A trágyázásra vonatkozó korlátozások fokozatos szigorítását is előírja, így átmeneti időszak során lehetővé teszi az alkalmazkodást. A műtrágyázást szabályozó előírásokat is fokozatosan szigorítja, kivéve a különösen sebezhető, vagyis a vizes vagy természeti övezetekben, ahol a szigorúbb szabályok azonnal hatályba léptek.
(23)
A rendelet ezenkívül a flandriai trágyatermelés és állatlétszám 1992-es szinten történő befagyasztásáról is rendelkezik. Ennek érdekében helyi engedélyezési politikát vezet be. Ugyanakkor a nagyobb üzemek esetében az engedélyezett mennyiség 25 %-kal csökken az engedély megújításakor. Az állattenyésztési ágazat (2002-ig) haladékot kapott, hogy megtalálja annak módját, hogyan csökkenthető a trágyafelesleg és annak hatása.
(24)
A szigorúbb korlátozások 1996. január 1-jén azonnal hatályba léptek az alábbi területeken:
a)
vízgyűjtő és vízvédelmi területek,
b)
természeti területek, természetvédelmi területek, erdőterületek,
c)
a madárvédelmi irányelv hatálya alá tartozó területek,
d)
völgyek és ökológiailag értékes mezőgazdasági területek,
e)
nitrátérzékeny földterületek,
f)
foszfáttal szennyezett földterületek.
(25)
A belga hatóságok előadták, hogy ezeknek az érzékeny területeknek a kijelölésekor figyelembe vették a vizek mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezéssel szembeni védelméről szóló 91/676/EGK tanácsi irányelv (4) és a vadon élő madarak védelméről szóló 79/409/EGK tanácsi irányelv (5) előírásait.
(26)
A trágyáról szóló rendelet értelmében az alábbi általános határértékek vonatkoztak Flandriában a műtrágya és a szerves trágya használatára 1996. január 1. és 1998. december 31. között, a vizes és a természeti övezetek kivételével. E határértékeket a foszfor-pentoxid, a vegyi trágyázószerekből származó nitrogén és az összes nitrogén éves, megengedett, kilogrammban megadott mennyiségeként fejezték ki az alábbi táblázatban foglaltaknak megfelelően.
Terménycsoport
Foszfor-pentoxid
Vegyi trágyázószerekből származó nitrogén
Összes nitrogén
Gyepterület
170
250
450
Kukorica
160 (1996)
155 (1997)
150 (1998)
200
325
Csekély nitrogénigényű termények (6)
125
125
170
Egyéb termények
150
225
325
(27)
A belga hatóságok emellett az alábbi határértékeket is közzétették, ezzel jelezve, hogy mely célértékeket kívánták elérni 2003-tól.
Terménycsoport
Foszfor-pentoxid
Vegyi trágyázószerekből származó nitrogén
Az istállótrágyából és egyéb trágyázószerekből származó nitrogén
Összes nitrogén
Gyepterület
125
250
250
450
Kukorica
100
130
225
275
Csekély nitrogénigényű termények (7)
100
70
125
125
Egyéb termények
100
150
200
275
(28)
E mennyiségi határértékek betartásán túl a szokványos mezőgazdasági területeken tilos a szerves trágya vagy egyéb szerves trágyázószer kiszórása a következő időszakokban: szeptember 21. és január 21. között, vasárnaponként és munkaszüneti napokon, a február 1. és május 15. közé eső szombatok kivételével szombatonként, éjjelente (22 óra és 7 óra között), továbbá akkor, ha a talaj vízzel elöntött, fagyott vagy hóval borított.
(29)
Szigorúbb előírásoknak kell megfelelni a vizes övezetekben az ott folyó ivóvízkivételre való tekintettel, valamint azért, mert ezek az övezetek különösen érzékenyek a nitrogén kilúgozódására. A „vizes övezet” fogalma az alábbiakat foglalja magában:
a)
vízgyűjtő területek, valamint a felszín alatti vizek II. és III. típusú védett övezetei, amelyek a felszín alatti vizek kezelésére vonatkozó intézkedésekről szóló, 1984. január 24-i rendelet alkalmazásával kerültek kijelölésre,
b)
ivóvízkivételre szánt felszíni vizek felszín alatti vízgyűjtő medencéin belüli érzékeny területek, amelyekre a flamand kormány megállapítása szerint szigorúbb előírásokat kell alkalmazni, és amelyek a felszíni vizek szennyezés elleni védelméről szóló, 1971. március 26-i törvény alkalmazásával kerültek kijelölésre,
c)
nitrátérzékeny talajú földterületek, ahol a flamand kormány megállapítása szerint szigorúbb előírásokat kell alkalmazni, és amelyek a felszín alatti vizek kezelésére vonatkozó intézkedésekről szóló, 1984. január 24-i rendelet alkalmazásával kerültek kijelölésre.
(30)
Az alábbi táblázat a vizes övezetekben végzett trágyázásra 1996. január 1-jétől alkalmazandó előírásokat mutatja be. Ezek a szabályok a felsorolt terménycsoportok hozamszintjén, valamint az ezen övezetekben környezetvédelmileg elfogadható veszteségen alapulnak. A táblázatban a P2O5 és a nitrogén hektáronkénti, éves, kilogrammban kifejezett mennyisége szerepel.
Terménycsoport
Foszfor-pentoxid
Vegyi trágyázószerekből származó nitrogén
Az istállótrágyából és egyéb trágyázószerekből származó nitrogén
Összes nitrogén
Gyepterület
120
200
200
350
Kukorica
100
150
170
275
Csekély nitrogénigényű termények
80
70
125
125
Egyéb termények
100
150
170
275
(31)
A vizes övezetekben szeptember 1. és január 21. között tilos trágyázni, kivéve a felszíni víz gyűjtésére használt területek A. és B. övezeteit, ahol a tilalom február 15-ig tart.
(32)
A „természeti övezet” fogalma az alábbiakat foglalja magában:
a)
az országos területrendezésről és a várostervezésről szóló, 1962. március 29-i törvény szerinti vidékfejlesztési térképeken feltüntetett völgyek és ökológiailag értékes mezőgazdasági területek,
b)
az 1988. október 17-i flamand kormányhatározatban kijelölt különleges természetvédelmi övezetek,
c)
meghatározott élőhelyek és a velük határos pufferzónák,
d)
az országos és várostervezésről szóló, 1962. március 29-i törvény szerinti vidékfejlesztési térképeken feltüntetett erdőterületek, természeti területek, rehabilitációs területek vagy természetvédelmi területek, amelyekre 1997. december 31-ig átmeneti intézkedés vonatkozott.
(33)
Az alábbi táblázat a természeti övezetekben végzett trágyázásra 1996. január 1-jétől alkalmazandó előírásokat mutatja be. Ezek a szabályok a felsorolt terménycsoportok hozamszintjén, valamint az ezen övezetekben környezetvédelmileg elfogadható veszteségen alapulnak. A táblázatban a P2O5 és a nitrogén hektáronkénti, éves, kilogrammban kifejezett mennyisége szerepel.
Terménycsoport
Foszfor-pentoxid
Vegyi trágyázószerekből származó nitrogén
Összes nitrogén
Gyepterület
120
200
400
Kukorica
100
150
275
Csekély nitrogénigényű termények
80
70
125
Egyéb termények
100
150
275
(34)
A természeti övezetekben szeptember 1. és január 21. között tilos trágyázni, emellett a madarak védelme szempontjából lényeges gyepterületeken adott esetben április 1. és június 30. között is megtiltható a trágyázás. Továbbá az erdőterületeken, a természeti területeken, a rehabilitációs területeken és a természetvédelmi területeken 1998. január 1-jétől tilos bármilyen trágyázószert használni a földterületen legelő állatok ürülékének kivételével, az állatok legnagyobb megengedett állománysűrűségi mutatója pedig éves szinten 2 számosállategység/hektár lehet. A családi gazdaságok ideiglenes mentességet szerezhetnek e tilalom alól.
(35)
A trágyáról szóló rendelet értelmében csak gyepterület és kukorica esetében jár automatikusan kompenzáció. Egyéb termények esetében az alapfeltételezés az, hogy kevesebb trágyázószer használata nem eredményez hozamcsökkenést. Ez utóbbi esetben viszont a mezőgazdasági termelő csak akkor jogosult kompenzációra, ha bizonyítani tudja, hogy veszteség érte.
(36)
A gyepterület hozamának megváltozása miatt nyújtott kompenzáció kiszámítása a trágyázószerek érzékeny övezeteken kívül megengedett szintjének és az érzékeny övezetekben megengedett szintjének a különbségén alapul, a vizes, illetve a természeti övezetekben fekvő földterületek megkülönböztetésével. A támogatás célja, hogy a kevesebb műtrágya használatából eredő hozamkiesést és jövedelmezőségromlást kompenzálja.
(37)
A támogatás kiszámításának kiindulási alapja a kompenzáció nyújtását megelőző három év BEF/ha-ban kifejezett átlagos félbruttó árrése a jövedelemadó-törvénynek megfelelően. Különbséget tesznek a tejelő állomány tartására használt földterület és egyéb gyepterületek között. A félbruttó árrés kiszámítása céljából Flandriát 13 területre osztották azok agronómiai jellemzői alapján.
(38)
A tejelő állomány tartására használt gyepterületek közül Antwerpen-Kempenland rendelkezett a legmagasabb félbruttó árréssel (55 700 BEF/ha), a Dűnék területén volt a legalacsonyabb ez az érték (33 167 BEF/ha), a Flandria egészére vonatkozó átlagérték pedig 44 160 BEF/ha volt. A nem tejelő állomány tartására használt gyepterületek közül a homokos-vályogos talajú Nyugat-Flandria régióban volt a legmagasabb a félbruttó árrés (36 100 BEF/ha), a Dűnék területén pedig a legalacsonyabb (24 633 BEF/ha), míg a Flandria egészére vonatkozó átlagérték 31 941 BEF/ha volt.
(39)
A vizes övezetek esetében a kompenzáció alapjául az a tény szolgál, hogy a nitrogénfelhasználás legnagyobb megengedett szintje 350 kg/ha, szemben a normál övezetekre vonatkozó 450 kg/ha értékkel. Ez 22 %-os csökkentésnek felel meg. A csökkenő hozadék elve értelmében ez 15 %-os terméshozam-csökkenést eredményez a belga hatóságok számítása szerint. A mezőgazdasági üzem jövedelmezőségére gyakorolt hatás azonban ennél is nagyobb. Az állandó költségek levonása után a félbruttó árrés a belga hatóságok számításai szerint a teljes hozam átlagosan 40 %-át teszi ki. Következésképpen a hozam 15 %-os csökkenése a félbruttó árrés 37,5 %-os csökkenését eredményezi (15 % × 100/40). A hozamcsökkenés miatt fizetett kompenzáció alapja az érintett területeken így a félbruttó árrés szorozva 37,5 %-kal. A vizes övezetekben ugyanakkor a mezőgazdasági termelők hektáronként 50 kilogrammal kevesebb vegyi trágyázószert használhatnak. Ez 800 BEF megtakarítást jelent (50 kg N × 16 BEF/kg). Ezt az összeget ezért levonják a fizetendő támogatás összegéből.
(40)
A természeti övezetek esetében a kompenzáció hasonló elveken alapul. A természeti övezetekben a nitrogénfelhasználás legnagyobb megengedett szintje 400 kg/ha, szemben a normál övezetekre vonatkozó 450 kg/ha értékkel, ami 11 %-os csökkentésnek felel meg. A belga hatóságok számítása szerint ez 7 %-os terméshozam-csökkenést eredményez. A hozam 7 %-os csökkenése a félbruttó árrés 17,5 %-os csökkenését eredményezi (7 % × 100/40). A hozamcsökkenés miatt fizetett kompenzáció alapja a természeti övezetekben így a félbruttó árrés szorozva 17,5 %-kal. Emellett a támogatás összegét ebben az esetben is csökkentik 800 BEF összeggel (lásd a (39) preambulumbekezdést), figyelembe véve a kevesebb trágyázószer használatából eredő megtakarítást.
(41)
Az alábbi táblázat a legmagasabb, a legalacsonyabb és az átlagos támogatási összegeket foglalja össze.
Tejelő állomány tartására használt gyepterületek
Félbruttó árrés
Támogatás összege vizes övezetekben
FOR-L_2013285HU.01000801.notes.0001.xml.jpg
Támogatás összege természeti övezetekben
FOR-L_2013285HU.01000801.notes.0002.xml.jpg
Antwerpen-Kempenland
55 700
20 088
8 948
Dűnék
33 167
11 638
5 004
Átlag
44 160
15 760
9 928
Egyéb gyepterületek
Félbruttó árrés
Támogatás összege vizes övezetekben
FOR-L_2013285HU.01000801.notes.0003.xml.jpg
Támogatás összege természeti övezetekben
FOR-L_2013285HU.01000801.notes.0004.xml.jpg
Nyugat-Flandria homokos-vályogos talajú régió
36 100
12 738
5 518
Dűnék
24 633
8 437
3 511
Átlag
31 941
11 177
4 789
(42)
A belga hatóságok hangsúlyozzák, hogy ezek a számadatok a kompenzáció hektáronkénti összegei. A kompenzációra jogosító gyepterület összterülete 31 003 hektár, amelyből 17 468 hektár fekszik vizes, 13 535 hektár pedig természeti övezetekben. Ennek megfelelően a vizes övezetekben elvileg legfeljebb 202 822 411 BEF összeget, a természeti övezetekben pedig 65 900 155 BEF összeget fizethettek volna ki kompenzációként. Mivel azonban a nem tejelő állomány tartására használt gyepterületek esetében a támogatás összege kisebb, ezért a legelők esetében nyújtott tényleges kompenzáció összege évente 250 275 012 BEF volt, amelyből 186 505 640 BEF összeget nyújtottak vizes övezetekben, 63 769 372 BEF összeget pedig természeti övezetekben. A belga hatóságok szerint a támogatási összegek elméleti maximuma és a ténylegesen kifizetett összegek között megfigyelhető különbség számos tényezőre vezethető vissza, de különösen arra, hogy csak azon gyepterületek esetében fizettek kompenzációt, amelyeket az adott mezőgazdasági üzem már 1994-ben is gyepterületként használt.
(43)
Kukorica esetében a hozamkiesésért nyújtott átalánytámogatás összege hektáronként 3 600 BEF, feltéve, hogy a kukoricát ugyanazon a parcellán termesztik, nem pedig felszántott korábbi gyepterületekbe vetik. A támogatás alapjául azon becslések szolgálnak, amelyek szerint kukorica esetében az átlagos szárazanyaghozam 14 500 kg/ha, a szigorúbb előírásokból eredő hozamkiesés pedig 900 kg/ha. 4 BEF/kg becsült szárazanyagárral számolva ez 3 600 BEF bevételkiesést jelent.
(44)
A mezőgazdasági termelőket emellett arra ösztönzik, hogy a kukorica után füvet vessenek, hogy ezzel mérsékeljék a nitrátok talajból való kiürülését, valamint a nitrogén kilúgozódását. Erre a célra további 3 600 BEF/ha támogatást nyújtottak. A belga hatóságok szerint ez a támogatás mindössze a fűmagvásárlás költségeit fedezi.
(45)
A vizes és természeti övezetekben fekvő mezőgazdasági üzemek támogatást kapnak a trágyázásra vonatkozó alacsonyabb határértékek miatt keletkező trágyafelesleg ártalmatlanításához kapcsolódó többletköltségek fedezésére.
(46)
A támogatás abban az esetben jár, ha a mezőgazdasági üzemben a trágyázásra vonatkozó szigorúbb előírások miatt trágyafelesleg gyülemlik fel. A támogatás összegének kiszámításakor különbséget tesznek az alábbiak között:
a)
családi állattartó gazdaságok és egyéb állattartó gazdaságok, amelyek nem szereztek további szántóföldet 1993 és 1996 között; az 1996. évi nyilvántartás szerinti szántóföldek területét figyelembe veszik a trágyaártalmatlanítás lehetőségeinek kidolgozásakor;
b)
nem családi állattartó gazdaságok, amelyek nem szereztek további szántóföldet 1993 és 1996 között; a trágyaártalmatlanítás lehetőségeinek kidolgozásakor figyelembe vett terület meghatározásához az 1994-ben nyilvántartásba vett szántóföldeket (a gazdaság 1993-as állapota) veszik alapul.
(47)
A támogatás összegének kiszámításhoz súlyozott átlagot használnak, amelynek alapjául a különböző fajokba (szarvasmarha, sertés, baromfi, egyéb) tartozó flandriai állatok száma, valamint az egyes fajok trágyájának ásványianyag-tartalom szempontjából vizsgált ásványianyag-összetétele szolgál.
(48)
Az erre épülő becslések szerint a trágya tonnánként 6,6 kg nitrogént és 4,2 kg difoszfor-pentoxidot tartalmaz.
(49)
A támogatást a kompenzációra jogosító ásványi anyag egysége (a difoszfor-pentoxid [P2O5] kilogrammja és nitrogén [N] kilogrammja) után fizetik. A gazdaság elhelyezkedésén múlik a kifizetés összege. A fizetendő támogatás összege:
a)
13 BEF/egység: olyan, „fehér” településeken található mezőgazdasági üzemek esetében, ahol a felülvizsgált kibocsátás kevesebb mint 75 kg P2O5/ha,
b)
20 BEF/egység: „szürke” településeken, ahol a felülvizsgált kibocsátás 75-125 kg P2O5/ha,
c)
27 BEF/egység: egyetlen mezőgazdasági üzem esetében, amely olyan településen található, ahol a felülvizsgált kibocsátás több mint 125 kg P2O5/ha.
(50)
A támogatás összege magasabb azon települések esetében, ahol nagyobb a felülvizsgált kibocsátás, mivel a trágyát messzebb kell szállítani.
(51)
Emellett azon mezőgazdasági termelők kompenzálására is fizetendő támogatás, akik már nem élhetnek azzal a lehetőséggel, hogy a szomszédos mezőgazdasági üzemekkel kötött megállapodás értelmében kiszórják a felesleges trágyát azok területén. A mezőgazdasági üzem akkor jogosult erre a támogatásra, ha 1995-ben megállapodást kötött a felesleges trágya ártalmatlanításáról egy olyan földhasználóval, aki szigorúbb előírások hatálya alá tartozó területen rendelkezik földdel, és ha olyan településen működik, ahol a felülvizsgált kibocsátás meghaladja a 100 kg P2O5/ha-t. A kompenzációt az ásványi anyag egységének, vagyis a P2O5 és a nitrogén kilogrammonkénti mennyiségének a továbbadott mennyiséggel csökkentett értéke után fizetik. A kompenzációra jogosító maximális mennyiség a trágyázásra vonatkozó rendes előírások és a szigorúbb szabályozás alá tartozó területeken alkalmazandó előírások ártalmatlanítási lehetőségei közötti különbség. A gazdaság elhelyezkedésén múlik a fizetendő összeg, amely a következőképpen alakul:
a)
27 BEF/egység: egyetlen mezőgazdasági üzem esetében, amely olyan településen található, ahol a felülvizsgált kibocsátás több mint 125 kg P2O5/ha,
b)
20 BEF/egység: minden egyéb mezőgazdasági üzem esetében.
(52)
Azok a családi állattartó gazdaságok, amelyeknek Kluizenben az ivóvízkivételre szánt felszíni vizek felszín alatti vízgyűjtő medencéjének területén vagy a Maas folyó partjának nitrátérzékeny talajú földterületein fekvő parcellákon keletkezett trágyafeleslegük, kihasználhatják azt a lehetőséget, hogy a trágyatanács köteles átvenni a trágyázásra vonatkozó szigorúbb előírások betartása miatt keletkezett felesleges trágyamennyiséget. Ebben az esetben a trágya ártalmatlanításáért és tárolásáért nyújtott kompenzáció összege azon ásványianyag-mennyiség arányában csökken, amellyel kapcsolatosan a trágyatanács segítséget nyújtott.
(53)
Az, hogy a vizes és a természeti övezetekben más területekkel ellentétben szeptember 21. helyett már szeptember 1-jétől tilos a trágyázás, egyes mezőgazdasági termelők számára nehézségeket okozott, mivel sok mezőgazdasági üzemben a betakarítás után trágyáznak, és számos terményt a tilalom (éves) kezdő időpontja után takarítanak be. A vizes és természeti övezetekben erre a továbbiakban nem volt lehetőség. Ennek következményeként ezeknek a mezőgazdasági üzemeknek a belga hatóságok becslése szerint három hónapon át további trágyatároló létesítményekre lenne szükségük.
(54)
A normál területeken, illetve a vizes és természeti övezetekben a trágyázásra vonatkozó előírások alkalmazása közötti különbség megközelítőleg 50 kg P2O5/ha. Mivel egy tonna trágya átlagosan 5,2 kg P2O5-öt tartalmaz, így 50 kg P2O5/ha megközelítőleg 10 tonna/ha tárolókapacitást tesz szükségessé.
(55)
Azon becslés alapján, hogy egy 500 m3-es tárolólétesítmény megépítésének költsége 1 263 120 BEF, a szükséges tárolókapacitás biztosításához a belga hatóságok számításai szerint a tárolókapacitás tonnájánként nagyjából 2 500 BEF beruházást tesz szükségessé, amely 20 év alatt amortizálható, így éves értéke 125 BEF/t. Ezért évente 1 250 BEF/ha kompenzáció fizetendő azoknak a mezőgazdasági termelőknek, akiknek a mezőgazdasági üzemében istállótrágya keletkezik, és akik olyan területeken rendelkeznek szántófölddel, ahol szigorúbb szabályok vonatkoznak a trágyázásra.
(56)
Azok a mezőgazdasági termelők, akik 1996-ban a trágyáról szóló rendelet szerint ilyen kompenzációban részesültek a trágyatárolásért, ugyanabban az évben nem kaphatnak kamattámogatást vagy tőkeprémiumot istállótrágyának szánt tárolólétesítmény építésére a flamand mezőgazdasági beruházási alapból (VLF).
(57)
Mivel a vizes övezetekben földdel rendelkező mezőgazdasági termelők állati trágya használatával nem tudják elérni a hektáronként megengedett nitrogénmennyiséget, a belga hatóságok ezért arra számítanak, hogy e területeken a mezőgazdasági termelők vegyi trágyázószerek pótlólagos hozzáadásával próbálják majd fenntartani a hozamszinteket, különösen az „egyéb termények” kategóriába tartozó növények és a kukorica esetében.
(58)
E mezőgazdasági üzemek a feltételezések szerint hektáronként további 60 kg nitrogént használnak majd, amelynek költsége 16 BEF/kg. A fizetendő támogatás összege ezért 960 BEF (60 × 16), amelyet 1 000 BEF/ha átalányösszegre kerekítenek.
(59)
Azok a mezőgazdasági termelők, akik 1994-ben vizes vagy természeti övezetben fekvő szántófölddel rendelkeztek, e területeken kompenzációt kérelmezhetnek a program igazgatásáért felelős trágyatanácstól. Térképeken és vázlatokon kell megjelölniük szántóföldjüket parcellánként, és közölniük kell az 1994. évre és a kérelmezés évére vonatkozó vetési tervet is. Amennyiben a szántóföld több területen és övezetben fekszik, a kompenzációt a trágyázásra vonatkozó legszigorúbb előírások alapján számítják ki. A trágyatanács megvizsgálja a kérelmeket, majd a rendelkezésre álló információk felhasználásával tájékoztatja az érintetteket arról, hogy milyen összegű kompenzáció kerül kifizetésre. Nem jár kompenzáció, ha az összege 1 000 BEF alatti. A kérelmezők jogosultak fellebbezni a flamand környezetvédelmi miniszternél, akinek hat hónapon belül határozatot kell hoznia, ellenkező esetben helyt kell adni a kérelemnek.
(60)
A trágyatanács, a rendőrök, a környezet-, természet- föld- és vízgazdálkodási hatóság környezetvédelmi ellenőrzési osztályának tisztviselői, valamint egyéb tisztviselők jogosultak ellenőrizni, hogy a mezőgazdasági termelők teljesítik-e a trágyáról szóló rendeletben foglalt kötelezettségeiket. Jogsértés észlelése esetén a mezőgazdasági termelők a támogatás visszafizetésére kötelezhetők. A trágyáról szóló rendelet értelmében nem nyújtható támogatás pihentetett földterületekre vonatkozóan.
III. A TÁMOGATÁS ÉRTÉKELÉSE
(61)
A fent ismertetett intézkedések az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak minősülnek. A kompenzációt állami forrásokból nyújtják meghatározott kategóriákba tartozó, vagyis a vizes vagy természeti övezetekben gazdálkodó mezőgazdasági termelőknek. Ez a támogatás torzítja a versenyt vagy annak torzításával fenyeget, és érinti a tagállamok közötti kereskedelmet, mivel javítja a kompenzációban részesülő mezőgazdasági termelők versenyhelyzetét azokkal a Belgium más részein vagy másik tagállamokban gazdálkodó mezőgazdasági termelőkkel szemben, akik nem részesülnek támogatásban. Továbbá, amennyiben a támogatott mezőgazdasági termelők által előállított termékek részt vesznek az Unión belüli kereskedelemben, az intézkedések valószínűleg a tagállamok közötti kereskedelmet is érintik.
(62)
A belga hatóságok írásban tett észrevételeikben kiemelték a támogatási program környezeti célkitűzéseit, ezzel összefüggésben pedig a környezetvédelmi követelményekkel és a természeti környezet megőrzésével összeegyeztethető mezőgazdasági termelési módszerekről szóló, 1992. június 30-i 2078/92/EGK tanácsi rendelet (a továbbiakban: 2078/92/EGK rendelet) (8) és a környezetvédelem állami támogatásáról szóló közösségi iránymutatás (9) rendelkezéseire hivatkoztak. A környezetvédelem állami támogatásáról szóló közösségi iránymutatás 2.1. pontja szerint az iránymutatás a mezőgazdasági ágazatban nem vonatkozik a 2078/92/EGK rendelet hatálya alá tartozó területre. Ezért helyénvaló első lépésként mérlegelni a 2078/92/EGK rendelet alkalmazását az érintett intézkedésekre.
(63)
A belga hatóságok kifejtették, hogy a természeti és vizes övezetekben végrehajtott intézkedés keretében a mezőgazdasági termelőknek nyújtott kompenzációt a 2078/92/EGK rendelet rendelkezéseinek végrehajtásaként kell értelmezni.
(64)
A 2078/92/EGK rendelet közösségi támogatási programot hozott létre azzal a céllal, hogy a mezőgazdasági termelők kötelezettségvállalásai alapján előmozdítsa többek között azon gazdálkodási gyakorlatok önkéntes alkalmazását, amelyek csökkentik a mezőgazdaság környezetszennyező hatásait (a 2. cikk (1) bekezdése). A tagállamok határozzák meg a támogatás odaítélésének feltételeit és a fizetendő támogatási összeget a kedvezményezett kötelezettségvállalása és a bevételkiesés, valamint a pénzügyi ösztönző biztosításának szükségessége alapján (az 5. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontja). Emellett a Bizottság által meghatározott feltételek szerint a Közösség is hozzájárulhat a tagállamok által nyújtott bizonyos támogatásokhoz, hogy kompenzálja a 2. cikkben említett korlátozások kötelező alkalmazásából eredő bevételkiesést az adott tagállamokban a közösségi rendelkezések szerint végrehajtott intézkedésekkel összefüggésben (a 2078/92/EGK rendelet 4. cikkének (5) bekezdése).
(65)
A 10. cikk (1) bekezdése szerint a tagállamoknak továbbá lehetőségük van nemzeti finanszírozású programokat bevezetni olyan kiegészítő intézkedések végrehajtása céljából, amelyek esetében a támogatások odaítélésének feltételei eltérnek a rendeletben meghatározott követelményektől, vagy amelyek támogatási összege meghaladja a rendeletben foglalt határértéket. E programoknak meg kell felelniük a rendeletben és az állami támogatásra vonatkozó szabályokban megfogalmazott céloknak.
(66)
A szóban forgó program nem azt a célt szolgálja, hogy a mezőgazdasági termelők által tett önkéntes kötelezettségvállalások teljesítésével összefüggő bevételkiesésért kompenzációt nyújtson, emellett a kompenzáció közösségi társfinanszírozását sem foglalja magában a Bizottság által meghatározott feltételeknek megfelelően Belgium által végrehajtott intézkedésekkel összefüggésben. Ehelyett a program a trágyázószerekre vonatkozó nemzeti jogszabályokban előírt kötelezettségek teljesítéséből fakadó bevételkiesés kompenzálásának (kizárólag) nemzeti finanszírozására szolgál.
(67)
A támogatás ezért nem tartozik a rendelet hatálya alá, és az állami támogatásra vonatkozó szabályok alkalmazandó rendelkezései szerint kell vizsgálni.
IV. A KÖRNYEZETVÉDELEM ÁLLAMI TÁMOGATÁSÁRÓL SZÓLÓ KÖZÖSSÉGI IRÁNYMUTATÁS ALKALMAZÁSA
(68)
Mérlegelni kell, hogy az intézkedés összeegyeztethetőnek tekinthető-e a környezetvédelem állami támogatásáról szóló 1994-es bizottsági iránymutatással (10) (a továbbiakban: az iránymutatás), amely az intézkedés bevezetésekor hatályos volt (11).
(69)
Ezzel összefüggésben megjegyzendő, hogy a gyepterület vagy a kukorica terméshozam-csökkenésének kompenzálása érdekében végrehajtott támogatási intézkedések, a trágyafelesleg ártalmatlanításáért nyújtott támogatások, valamint a műtrágyázás többletköltségeiért nyújtott kompenzáció működési támogatásnak minősül. A bizottsági szolgálatok kérdésére válaszolva a belga hatóságok előadták, hogy a trágya tárolásának költségei összehasonlíthatók ugyan a további tárolólétesítményekbe való beruházás költségeivel, de valójában közvetlenül nem függnek össze a tényleges beruházásokkal. A Bizottság e magyarázat alapján úgy ítéli meg, hogy ez az intézkedés is működési támogatásnak tekintendő.
(70)
A Bizottság általában véve úgy véli, hogy a mezőgazdasági ágazatban fizetett működési támogatás feltehetőleg nem járul hozzá tartósan az ágazat fejlődéséhez, ráadásul a versenyfeltételek torzulását eredményezheti, ami hátrányos helyzetbe hozhatja azokat a mezőgazdasági termelőket, akik nem részesülnek ilyen támogatásban. A Bizottság ezért szigorúan értékeli az ilyen támogatásokat.
(71)
A környezetvédelmi intézkedésekért nyújtott működési támogatás kifizetésével az iránymutatás 3.4. pontja foglalkozik. E pont így szól:
„A régóta fennálló politikának megfelelően a Bizottság rendszerint nem hagy jóvá olyan működési támogatásokat, amelyek a vállalkozásokat az általuk okozott környezetszennyezés vagy környezetterhelés költségeinek viselése alól mentesíti. A Bizottság mindazonáltal bizonyos jól meghatározott körülmények között eltérhet ettől az elvtől. Ez eddig a hulladékgazdálkodás és a környezetvédelmi adó alóli mentesség terén fordul elő. A Bizottság továbbra is a tényállás alapján, valamint azon szigorú követelmények fényében értékeli az ilyen eseteket, amelyeket a fent említett két területre vonatkozóan dolgozott ki. Ilyen követelmény, hogy a támogatásnak a hagyományos termeléshez viszonyított többletköltségeket kell kompenzálnia, valamint hogy átmenetinek és elvileg degresszívnek kell lennie, hogy ösztönözze a környezetszennyezés csökkentését vagy a hatékonyabb forrásfelhasználásra szolgáló módszerek gyorsabb bevezetését. A támogatás továbbá nem ütközhet az EK-Szerződés egyéb, különösen az áruk és szolgáltatások szabad mozgására vonatkozó rendelkezéseibe.
A hulladékgazdálkodás terén a kommunális hulladék szelektív gyűjtésével, hasznosításával és kezelésével járó többletköltségeinek a vállalkozások és a fogyasztók javára történő állami finanszírozása állami támogatást is tartalmazhat, de ilyen esetben akkor engedélyezhető, ha a vállalkozásoknak azzal arányosan számítják fel a költségeket, amilyen mértékben használják a programot, vagy amennyi hulladékot termelnek. Az ipari és a mezőgazdasági hulladék gyűjtésének, hasznosításának és kezelésének támogatását eseti alapon kell elbírálni.
Az új környezetvédelmi adók alóli ideiglenes mentesség akkor engedélyezhető, ha különösen a nemzetközi versenyképességben bekövetkezett veszteségek ellensúlyozásához szükséges. További tényező, amelyet figyelembe kell venni, hogy ennek fejében a vállalkozásoknak mit kell tenniük a szennyezés csökkentése érdekében. Ezt a rendelkezést a mentesség vagy annak összege tekintetében a tagállamok mérlegelési jogkörét megállapító közösségi jogi szabályozásban bevezetett adómentességekre is alkalmazni kell.”
(72)
A trágyafelesleg tárolásáért és ártalmatlanításáért nyújtott támogatással kapcsolatosan a Bizottság úgy véli, hogy a trágyafelesleg a mezőgazdasági hulladék egy formájának tekinthető. A fent idézett iránymutatással összhangban az ilyen hulladék ártalmatlanításáért nyújtott támogatást az iránymutatás 3.4. pontja fényében eseti alapon kell elbírálni.
(73)
A Bizottság megjegyzi, hogy a szóban forgó intézkedés átmeneti volt, mivel kizárólag az 1996. és 1997. évet érintette. A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy a belga hatóságok nem jelentették be a trágya tárolásáért és ártalmatlanításáért nyújtott támogatások közvetlen kifizetésének folytatását, holott változatlanul fennálltak azok a megállapodások, amelyek értelmében a trágyatanács begyűjtötte a trágyát bizonyos mezőgazdasági termelőktől.
(74)
A Bizottságnak azt is figyelembe kell vennie, hogy a támogatási intézkedések nem degresszívek, mivel mindkét vizsgált évben ugyanolyan mértékű támogatás nyújtottak (vö. a (38)-(40) és a (49)-(51) preambulumbekezdéssel).
(75)
Továbbá a belga hatóságok által közölt információk alapján úgy tűnik, hogy az intézkedés az érzékeny övezetekben előírt korlátozások miatt keletkező trágyafelesleg tárolásával és ártalmatlanításával járó összes költség kompenzálására irányul. A mezőgazdasági termelők ezért mentesülnének a hulladékártalmatlanítás költségeinek viselése alól. Emellett a jelek szerint nincs olyan követelmény, amely az érzékeny övezetekben előírná a mezőgazdasági termelőknek, hogy csökkentsék a trágyatermelésüket. Így a mezőgazdasági termelők nem nyújtanak ellenszolgáltatást a kapott támogatásért, amely egyszerűen csak kompenzálja őket az érzékeny övezetekben a trágya felhasználására vonatkozó szigorúbb előírások betartásáért. Következésképpen a támogatási intézkedés nem ösztönöz a trágyatermelés csökkentésére.
(76)
A Bizottság ennélfogva úgy véli, hogy ezek az intézkedések nem felelnek meg az iránymutatásnak, és nincsenek összhangban a 2078/92/EGK rendelet célkitűzéseivel. A Bizottság ennélfogva úgy véli, hogy az intézkedések nem egyeztethetők össze a belső piaccal.
(77)
A mezőgazdasági termelőknek az állati trágya használatának korlátozásából eredő hozamkiesésért való kompenzálására nyújtott támogatásokat - ideértve a műtrágyahasználat többletköltségeinek kompenzálására nyújtott támogatásokat is - illetően a Bizottság megjegyzi, hogy a hozamkiesésért nyújtott támogatásokat az iránymutatás külön nem említi. Mindazonáltal feltételezhető, hogy amilyen mértékben rontják a terméshozamot a trágyázásra vonatkozó korlátozások, olyan mértékben növelik a mezőgazdasági termelők termelési költségeit a fennmaradó termények esetében. A fent említett iránymutatásban foglalt alapelvek alapján úgy tűnik, hogy ilyen támogatások nyújtása csak akkor lehet indokolt, ha az alábbi feltételek teljesülnek (12):
a)
a támogatásnak átmenetinek és elvileg degresszívnek kell lennie, hogy ösztönözze a környezetszennyezés csökkentését vagy a hatékonyabb forrásfelhasználásra szolgáló módszerek gyorsabb bevezetését;
b)
a támogatás kizárólag a hagyományos termeléshez viszonyított többletköltségeket kompenzálhatja;
c)
a támogatás nem ütközhet az EK-Szerződés egyéb rendelkezéseibe.
Emellett a 2078/92/EGK rendelet 10. cikkéből következik, hogy a rendelet hatályán kívül eső, de a rendelet 2. cikkében foglalt valamely korlátozás megvalósítása céljából nyújtott támogatásoknak összhangban kell lenniük a rendelet célkitűzéseivel.
(78)
Mivel a támogatást mindössze egy kétéves időszakban nyújtották, feltehetőleg átmeneti volt. 2013. január 14-i tájékoztatásukban a belga hatóságok megerősítették, hogy az intézkedéseket 1998-ban beszüntették.
(79)
Az intézkedések alkalmazásának ideje alatt azonban a támogatás nem volt degresszív (vö. a (38)-(40) és a (49)-(51) preambulumbekezdéssel), következésképpen nem ösztönözte a hatékonyabb forrásfelhasználásra szolgáló módszerek gyorsabb bevezetését.
(80)
A fent említetteknek megfelelően a gyepterületen bekövetkezett hozamkiesésért nyújtott kompenzáció összegét a nem érzékeny övezetekben megengedett teljes trágyázószer-mennyiség figyelembevételével számítják ki, ami gyepterületek esetében 450 kg N/ha, kukorica esetében pedig 325 kg N/ha. A belga hatóságok szerint ezeket a számadatokat tudományos alapon számították ki annak biztosítása érdekében, hogy a felszín alatti és a felszíni víz nitrátkoncentrációja ne haladja meg az 50 mg NO3-N/l, illetve 11,3 mg NO3-N/l értéket, figyelembe véve az éves szinten hektáronként 70 kg NO3-N/l átlagos megengedhető veszteséget. A cél az optimális hozam elérése minimális lúgozódás mellett. A természeti és a vizes övezetekre vonatkozó határértékeket hasonló módszerrel számították ki, figyelembe véve, hogy ezek az övezetek nitrát szempontjából jóval érzékenyebbek, mint más övezetek.
(81)
1998. augusztus 7-i levelükben a belga hatóságok kifejtették, hogy döntés született az előírások közötti különbség miatt járó kompenzációnak a jogszerűen alkalmazható nitrogén - ideértve a műtrágyából és az állati trágyából származó nitrogént is - teljes mennyisége alapján történő kiszámításáról. A belga hatóságok szerint azért alkalmazták ezt a megközelítést, mert szükségesnek ítélték annak biztosítását, hogy ugyanazon a régión belül a mezőgazdasági termelők egyenlő bánásmódban részesüljenek azért, hogy azok a mezőgazdasági termelők, akiknek a földje szigorúbb helyi előírások hatálya alá tartozó területen fekszik, ne szenvedjenek hátrányt azokkal a mezőgazdasági termelőkkel szemben, akiknek a földjére nem vonatkoznak ilyen előírások. Amennyiben minden mezőgazdasági termelőre ugyanazok az előírások vonatkoznának minden területen, akkor ez a versenyelőny megszűnne, és nem lenne szükség kompenzáció fizetésére. Amennyiben a mezőgazdasági termelők ebben a helyzetben az alapvető környezetminőségi előírás túlteljesítésére törekednek, akkor a kompenzáció összege kiszámítható az elért szint és a minőségi előírásban foglalt szint közötti különbség alapján.
(82)
Az ugyanazon régión belüli egyenlőség elve értelmében a belga hatóságok úgy ítélték meg, hogy a vonatkozó szabályok alkalmazása nem minősül a mezőgazdasági termelők túlkompenzálásának és/vagy az uniós jogszabályokkal ellentétes mezőgazdasági gyakorlatok beszüntetéséért nyújtott kompenzációnak. A hatóságok érvelése szerint az ugyanazon mezőgazdasági régión belüli versenyhátrány vagy versenyelőny jelentősebb lesz az adott régión belül, mint az Európai Unió egészében. Ezért kompenzálták Flandriában az elszenvedett teljes veszteségért (tényleges terméshozam-kiesésért) azokat a mezőgazdasági termelőket, akiknek a földje a szigorúbb helyi előírások hatálya alá tartozó területen fekszik.
(83)
A belga hatóságok továbbá jelezték, hogy a flamand régióban már 1996-ban és 1997-ben is szigorúbb helyi előírások voltak hatályban, a nitrátról szóló irányelv viszont 1998. december 20-ig nem írta ezt elő. Az érzékeny vizes övezetekben a korlátozás határértékét a gyepterületekre vonatkozóan 200 kg N/ha-ban, a kukoricára és egyéb terményekre vonatkozóan 170 kg N/ha-ban határozták meg. A belga hatóságok szerint ezáltal az állati trágya megengedett mennyisége 1996 óta már kevesebb a 91/676/EGK irányelv szerinti első cselekvési programban előírtnál, bizonyos termények esetében pedig a második cselekvési programban foglalt szintre korlátozódik.
(84)
A belga hatóságok 2013. január 14-én részletes tájékoztatást nyújtottak a számítási módszerről annak bizonyítása érdekében, hogy az összhangban van a mezőgazdasági gyakorlattal és az intézkedés bevezetésekor hatályos uniós jogszabályokkal.
(85)
A rendelkezésre álló információk alapján azonban a vizes és a természeti övezetekben alkalmazott rendelkezések nem mutatnak túl jelentősen a 91/676/EGK irányelvben foglalt kötelezettségeken. Ezzel összefüggésben a Bizottság megjegyzi, hogy a belga hatóságok az írásban tett észrevételeikben maguk is jelezték, hogy a vizes és a természeti övezeteket a nitrátszennyezésre különösen érzékenynek találták, és ezért alacsonyabb határérték megállapítását tartották szükségesnek annak biztosítása érdekében, hogy a nitráttartalom 50 mg/l legyen a felszíni, főleg az ivóvíz kinyerésére használt édesvizekben, valamint a felszín alatti vizekben. A 91/676/EGK irányelv értelmében ez volt a kötelező szint 1995 végén.
(86)
Továbbá a kompenzáció összegének kiszámítására alkalmazott módszerrel kapcsolatosan a Bizottság arra kérte a belga hatóságokat, hogy a számításokhoz használt feltételezések pontosságát támasszák alá ellenőrzött vizsgálatokkal. Különösen azt kérte a belga hatóságoktól, hogy olyan vizsgálatok eredményeit közöljék, amelyek bizonyítják, hogy a terméshozam a teljes trágyázószer-felhasználás 450 kg N/ha-ról 350 kg N/ha-ra való csökkentése miatt valóban 15 %-kal esik vissza, 450 kg N/ha-ról 400 kg N/ha-ra való csökkentés esetén pedig 7 %-kal mérséklődik. A belga hatóságok 2013. január 14-i válaszukban bizonyították a számításokhoz alapul vett feltételezések pontosságát.
(87)
A Bizottság emellett arra kérte a belga hatóságokat, hogy különféle, többek között a kizárólag növénytermesztést folytató, valamint a növénytermesztést és állattenyésztést is folytató mezőgazdasági üzemekkel kapcsolatos hipotézisek alkalmazásával nyújtsanak további tájékoztatást azokról a feltételezésekről, amelyeket annak kiszámításához használnak fel, hogy az említett hozamkiesés milyen hatást gyakorol a mezőgazdasági üzem általános jövedelmezőségére A Bizottság különösen arra kért részletes magyarázatot a belga hatóságoktól, hogy a növénytermesztést és állattenyésztést is folytató mezőgazdasági üzemek esetében a gyephozam 15 %-ának kiesése megítélésük szerint miért okozza a mezőgazdasági üzem jövedelmezőségének 40 %-os csökkenését, figyelembe véve a különböző állattartási típusokat. A belga hatóságok 2013. január 14-i levelükben adtak erről tájékoztatást.
(88)
A Bizottság továbbá arra kérte a belga hatóságokat, hogy a kompenzáció nyújtásának alternatív módszerei, például a hozamkiesés pótlására vásárolt takarmány költségei alapján is végezzenek számításokat. A belga hatóságok 2013. január 14-i levelükben azt állították, hogy már nem végezhetők ilyen számítások, mivel azokat az intézkedés végrehajtásakor sem végezték el.
(89)
A Bizottság véleménye szerint ezért a belga hatóságok nem bizonyították, hogy a támogatás a termelési többletköltségek megtérítésére korlátozódott. Emellett a fentiekben ((79) preambulumbekezdés) igazolást nyert, hogy a támogatás nem volt degresszív.
(90)
A hozamkiesésért nyújtott támogatás ezért nem felel meg az iránymutatásban foglalt feltételeknek. A Bizottság ebből kifolyólag úgy ítéli meg, hogy a támogatási intézkedések összeegyeztethetetlenek a Szerződéssel.
V. KÖVETKEZTETÉS
(91)
A Bizottság megállapítja, hogy Belgium a trágyáról szóló rendelet szerinti kompenzációt jogellenesen, az EK-Szerződés 93. cikkének (3) bekezdését (jelenleg az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdése) megsértve nyújtotta.
(92)
Az intézkedések nem tartoznak a 2078/92/EGK rendelet hatálya alá.
(93)
A trágyafelesleg tárolásáért és ártalmatlanításáért, valamint a hozamkiesésért nyújtott kompenzációval kapcsolatos intézkedések működési támogatásnak minősülnek, amelyek csak kivételes esetben nyilváníthatók összeegyeztethetőnek. Ezzel összefüggésben az iránymutatásban megfogalmazott szigorú megközelítés szerint a tárolásra és ártalmatlanításra nyújtott támogatás akkor nyilvánítható összeegyeztethetőnek, ha átmeneti és degresszív, és ellenszolgáltatást követel meg a mezőgazdasági termelőtől. A hozamkiesésért nyújtott támogatásnak átmenetinek és degresszívnek kell lennie, és kizárólag a termelési többletköltségek kompenzálására korlátozódhat. Ahogy az a fenti elemzésből kitűnik, ezek a feltételek nem teljesültek.
(94)
Amennyiben a kedvezményezettek nem nyújtanak ellenszolgáltatást a támogatásért, a támogatási intézkedések pedig látszólag nem ösztönzik a kedvezményezetteket arra, hogy további lépéseket tegyenek a környezetvédelem javítása érdekében, akkor a Bizottság szerint a támogatási intézkedések az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdése c) pontjának értelmében nem járulnak hozzá egyes gazdasági tevékenységek fejlődéséhez.
(95)
A trágyáról szóló rendeletet 1998-ban hatályon kívül helyezték, és az összes intézkedést beszüntették.
(96)
A fenti okok miatt a Bizottság megállapítja, hogy az intézkedés az 1996 és 1997 közötti alkalmazási időszakában jogellenes és összeegyeztethetetlen támogatásnak minősült, amelyet elvileg vissza kell fizettetni.
(97)
Mivel a Bizottság összeegyeztethetetlen támogatás visszafizettetésére vonatkozó hatásköre tízéves jogvesztő határidőn belül érvényesíthető (13), ez az összeegyeztethetetlen támogatás nem fizettethető vissza.
(98)
Az egyedi támogatás az ilyen típusú támogatásra alkalmazott maximális támogatási intenzitás erejéig összeegyeztethető a belső piaccal, ha az odaítélésekor megfelelt a csoportmentesség vagy egy jóváhagyott támogatási program feltételeinek,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A trágyáról szóló rendelet szerinti kompenzációként nyújtott állami támogatás, amelyet Belgium az EK-Szerződés 93. cikke (3) bekezdésének megsértésével jogellenesen biztosított, összeegyeztethetetlen a belső piaccal.
2. cikk
Az 1. cikkben említett támogatási program keretében nyújtott egyedi támogatás az ilyen típusú támogatásra alkalmazott maximális támogatási intenzitás erejéig összeegyeztethető a belső piaccal, ha az odaítélésekor megfelelt a csoportmentesség vagy egy jóváhagyott támogatási program feltételeinek.
3. cikk
Ennek a határozatnak a Belga Királyság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2013. szeptember 16-án.