ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) 2015/585 НА КОМИСИЯТА
от 18 декември 2014 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти за определяне на рисковите маржин периоди
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (1), и по-специално член 304, параграф 5, четвърта алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Рамката за изчисляване на рисковите маржин периоди (РМП), използвани за изчисляването на изискванията за собствен капитал във връзка с експозициите на клиринговите членове към техните клиенти, следва да бъде подходяща както за институциите, използващи метода на вътрешните модели (МВМ) така и за институциите, използващи стандартните методи. Тя следва също да отразява промените в пазарните условия, за да представлява ясен пруденциален подход, без обаче да създава прекомерна оперативна тежест за институциите.
(2)
При все че определението за периоди на ликвидация, използвано от централните контрагенти (ЦК), не е еднакво с определението за РМП, използвано от клиринговите членове за целите на изчисляването на изискванията за собствен капитал във връзка с експозициите към техните клиенти, двете понятия са много сходни от гледна точка на тяхното съдържание. Всъщност периодите за ликвидация отразяват промените в пазарните условия и отчитат периодите за приключване на договори и сделки. Следователно оценката на ЦК за периодите на ликвидация следва да служи като заместител на РМП при изчисляването на изискванията за собствен капитал във връзка с експозициите на клирингови членове към техните клиенти.
(3)
Чрез използването на периодите на ликвидация ще бъдат обхванати всички видове продукти и сделки, посочени в член 301, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, за които се извършва клиринг от ЦК, и като допълнителна полза ще отпадне необходимостта от актуализирането на настоящия делегиран регламент всеки път, когато ЦК започне да извършва клиринг на нов вид продукт или сделка.
(4)
За разлика от РМП, оповестените от ЦК периоди на ликвидация понякога включват допълнителни периоди от време за целите на новацията на позициите на клирингов член, който не е в неизпълнение. Тъй като тези допълнителни периоди са специфични за периодите на ликвидация и не отразяват разликите в поеманите от клиринговите членове рискове, не е необходимо те да бъдат добавени към РМП, които институциите могат да използват за изчисляването на капиталовото изискване във връзка с експозициите им към клиент, когато действат като клирингови членове.
(5)
За да се гарантира, че тези оценки са предмет на одобрение от надзорните органи, само периодите на ликвидация, прогнозирани от квалифицирани централни контрагенти съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 88 от Регламент (ЕС) № 575/2013, следва да могат да бъдат използвани като заместител на РМП при изчисляването на изискванията за собствен капитал във връзка с експозициите на клиринговите членове към техните клиенти.
(6)
Тъй като целта на РМП е да отразява промените в пазарната стойност на нетиращата съвкупност от сделки за времето от последната размяна на обезпечение по тази нетираща съвкупност с изпаднал в неизпълнение контрагент, до момента в който сделките са ликвидирани и остатъчният пазарен риск се хеджира отново, и тъй като пазарите може да бъдат затворени на определени календарни дни, РМП следва да бъдат изразени в работни дни. Това ще гарантира, че изискването за собствен капитал във връзка с тези сделки отразява напълно рисковете, на които е изложена институцията по време на РМП. Затова е уместно да се предвиди, че минималната продължителност на РМП за целите на член 304, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013 е 5 работни дни, т.е. по-дълга от минималния срок от пет дни, предвиден в същия член. По този начин минималната продължителност на РМП ще бъде приведена в съответствие с разпоредбите, предвидени в част три, дял II, глава 6, раздел 6 от Регламент (ЕС) № 575/2013, които обхващат изискванията за използване на МВМ.
(7)
В съответствие с член 304, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013 по-кратките РМП, които институциите могат да прилагат при изчисляването на изискванията за собствен капитал във връзка с техните експозиции към клиент, се прилагат само когато институциите действат като клирингови членове. Ето защо правилата относно РМП, които институциите могат да използват съгласно тези разпоредби, не се прилагат в случаите, когато институциите изчисляват изискванията за собствен капитал във връзка с експозициите към клиенти, но не действат като клирингови членове за тези експозиции; независимо от това дали институцията прилага МВМ или не, и независимо от това дали на съответните експозиции към клиенти е извършен централизиран клиринг.
(8)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, предадени на Комисията от Европейския банков орган.
(9)
Европейският банков орган проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета Група на участниците от банковия сектор (2),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Рисковите маржин периоди (РМП) за дадена нетираща съвкупност, които институциите могат да използват за целите на член 304, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013, се определят в съответствие с параграфи 2 и 3 от настоящия член.
2. Когато съответната нетиращата съвкупност включва сделки, чийто клиринг е извършен от квалифициран централен контрагент съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 88 от Регламент (ЕС) № 575/2013, РМП, които могат да използват институциите, са периодите с по-голяма продължителност от следните:
а)
пет работни дни;
б)
най-дългия период на ликвидация на договорите или сделките, включени в нетиращата съвкупност, оповестен в съответствие с член 10, параграф 1, буква б), подточка vi) от Делегиран регламент (ЕС) № 153/2013 на Комисията (3) от квалифицирания централен контрагент, който е извършил клиринга на тези договори или сделки.
За целите на буква б) от първа алинея, когато оповестеният период на ликвидация включва допълнителен период за целите на новацията на позициите на клирингов член, който не е в неизпълнение, периодът, който институции трябва да използва като РМП, изключва този допълнителен период.
3. Когато съответната нетираща съвкупност включва сделки, чийто клиринг не е извършен от квалифициран централен контрагент съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 88 от Регламент (ЕС) № 575/2013, РМП, които институциите могат да използват, са равни на поне десет работни дни.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 18 декември 2014 година.
A BIZOTTSÁG (EU) 2015/585 FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. december 18.)
az 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a letéti kockázati periódusokat meghatározó szabályozástechnikai standardok tekintetében való kiegészítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről és a 648/2012/EU rendelet módosításáról szóló, 2013. június 26-i 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 304. cikke (5) bekezdésének negyedik albekezdésére,
mivel:
(1)
Indokolt, hogy a klíringtagok ügyfelekkel szembeni kitettségekhez kapcsolódó szavatolótőke-követelményeinek megállapításához használt letéti kockázati periódusok kiszámításának keretrendszere megfelelő legyen mind a belső modell módszert, mind a sztenderd módszert alkalmazó intézmények számára. Tükröznie kell továbbá a piaci feltételeket, hogy prudenciálisan megbízható módszert biztosítson, ugyanakkor azonban ne jelentsen túlságosan nagy működési terhet az említett intézmények számára.
(2)
Bár a központi szerződő felek által alkalmazott likvidációs időszakok fogalmának meghatározása nem azonos a klíringtagok ügyfelekkel szembeni kitettségekhez kapcsolódó szavatolótőke-követelményeinek kiszámításához használt letéti kockázati periódusok meghatározásával, lényegüket tekintve nagyon hasonlóak. A likvidációs időszakok tükrözik a piaci feltételekben bekövetkezett változásokat és figyelembe veszik a szerződések és ügyletek zárási időszakait. A központi szerződő felek által becsült likvidációs időszakoknak ezért összehasonlítási alapként kell szolgálniuk a klíringtagok ügyfelekkel szembeni kitettségekhez kapcsolódó szavatolótőke-követelményeinek kiszámításához használt letéti kockázati periódusok esetében.
(3)
A likvidációs időszakok alkalmazása biztosítaná továbbá az 575/2013/EU rendelet 301. cikke (1) bekezdésében meghatározott, központi szerződő felek által elszámolt termékek és ügyletek valamennyi típusának átfogó lefedését és további előnyt jelentene, hogy nem lenne szükség e felhatalmazáson alapuló rendelet minden olyan alkalommal történő aktualizálására, amikor egy központi szerződő fél új típusú termék vagy ügylet elszámolását kezdi meg.
(4)
A központi szerződő felek által közzétett likvidációs időszakok a letéti kockázati periódusoktól eltérően időnként kiegészítő időszakokat tartalmaznak, lehetővé téve a teljesítő klíringtagok pozícióinak novációját. Mivel az említett kiegészítő időszakok kifejezetten a likvidációs időszakokhoz kapcsolódnak és nem tükrözik a klíringtagok által viselt kockázatok eltéréseit, ezeket nem kell hozzáadni azokhoz a letéti kockázati periódusokhoz, amelyeket az intézmények - amennyiben klíringtagként járnak el - felhasználhatnak az ügyfelekkel szembeni kitettségekhez kapcsolódó szavatolótőke-követelményeik kiszámításához.
(5)
Annak biztosításához, hogy ezek a becslések felügyeleti jóváhagyás hatálya alá tartozzanak, csak az 575/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 88. pontjában meghatározott elfogadott központi szerződő felek által becsült likvidációs időszakok esetében indokolt engedélyezni, hogy összehasonlítási alapként szolgáljanak a klíringtagok ügyfelekkel szembeni kitettségekhez kapcsolódó szavatolótőke-követelményeinek kiszámításához használt letéti kockázati periódusokhoz.
(6)
Mivel a letéti kockázati periódus célja, hogy megragadja az ügyletek nettósítási halmazának piaci értékében bekövetkezett változásokat a nemteljesítő partnerrel szemben fennálló ügyletek nettósítási halmazát biztosító fedezetek utolsó átadásától a partnerrel szembeni pozíciók lezárásáig és az ebből eredő piaci kockázatok újbóli lefedezéséig tartó időszakban, és mivel a piacok bizonyos naptári napokon zárva lehetnek, a letéti kockázati periódusokat munkanapban kell kifejezni. Ez biztosítja, hogy az említett ügyletekre vonatkozó szavatolótőke-követelmények teljes mértékben tükrözzék azokat a kockázatokat, amelyeknek az intézmény a letéti kockázati periódus során ki van téve. Indokolt ezért előírni, hogy a letéti kockázati periódus alsó korlátja az 575/2013/EU rendelet 304. cikke (3) bekezdésének alkalmazásában 5 munkanapnak feleljen meg, vagyis hosszabb legyen, mint az említett cikkben előírt ötnapos minimum. A letéti kockázati periódus alsó korlátja így össze lenne hangolva az 575/2013/EU rendelet harmadik része II. címe 6. fejezete 6. szakaszában meghatározott, a belső modell módszer alkalmazására vonatkozó követelményekre vonatkozó előírásokkal.
(7)
Az 575/2013/EU rendelet 304. cikke (3) és (4) bekezdésének megfelelően az intézmények csak akkor használhatnak az ügyfelekkel szembeni kitettségekhez kapcsolódó szavatolótőke-követelmények kiszámításához rövidebb letéti kockázati periódusokat, ha klíringtagként járnak el. Az említett előírások szerinti, az intézmények által használható letéti kockázati periódusokra vonatkozó szabályok következésképpen nem alkalmazandók akkor, ha az intézmények kiszámítják az ügyfelekkel szembeni kitettségekhez kapcsolódó szavatolótőke-követelményeket, de a szóban forgó kitettségek vonatkozásában nem klíringtagként járnak el. Ez független attól, hogy az intézmények alkalmazzák-e a belső modell módszert vagy sem, valamint attól is, hogy az ügyfelekkel szembeni releváns kitettségeket központilag számolják-e el.
(8)
Ez a rendelet az Európai Bankhatóság által a Bizottsághoz benyújtott szabályozástechnikai standardtervezeten alapul.
(9)
Az EBH nyilvános konzultációt folytatott az e rendelet alapját képező szabályozástechnikai standard tervezetéről, elemezte az ezzel összefüggésben felmerülő lehetséges költségeket és hasznot, és kikérte az 1093/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 37. cikke alapján létrehozott banki érdekképviseleti csoport véleményét,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Valamely nettósítási halmaznak az intézmények által az 575/2013/EU rendelet 304. cikke (3) és (4) bekezdésének alkalmazásában használt letéti kockázati periódusait e cikk (2) és (3) bekezdésének megfelelően kell meghatározni.
(2) Amennyiben a releváns nettósítási halmaz az 575/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 88. pontjában meghatározott elfogadott központi szerződő féllel elszámolt ügyleteket tartalmaz, az intézmények által használható letéti kockázati periódus a következők közül a hosszabb:
a)
öt munkanap;
b)
a nettósítási halmazhoz tartozó szerződéseknek vagy ügyleteknek a 153/2013/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (3) 10. cikke (1) bekezdése b) pontja vi. alpontjának megfelelően közzétett leghosszabb likvidációs időszaka azon elfogadott központi szerződő fél esetében, amellyel a szóban forgó szerződéseket vagy ügyleteket elszámolták.
Az első albekezdés b) pontjának alkalmazásában, amennyiben a közzétett likvidációs időszak valamely teljesítő klíringtag pozícióinak novációja céljából kiegészítő időszakokat tartalmaz, az intézmények által letéti kockázati periódusként alkalmazott időszak nem tartalmazhatja a szóban forgó kiegészítő időszakot.
(3) Amennyiben a releváns nettósítási halmaz olyan ügyleteket tartalmaz, amelyeket nem az 575/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 88. pontjában meghatározott elfogadott központi szerződő fél számolt el, az intézmények által alkalmazható letéti kockázati periódus legalább tíz munkanap.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. december 18-án.