РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1243/2012 НА СЪВЕТА
от 19 декември 2012 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1342/2008 за създаване на дългосрочен план за запасите от атлантическа треска и риболовните стопанства, които експлоатират тези запаси
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 1342/2008 на Съвета (1) се установява дългосрочен план за запасите от атлантическа треска в Kattegat; Северно море, Skagerrak и източната част на Ламанша; зоната на запад от Шотландия; и Ирландско море, както и за риболовните стопанства, които стопанисват тези запаси („план за атлантическата треска“). Целта на плана е да се постигне устойчива експлоатация на посочените запаси от атлантическа треска на основата на максимален устойчив улов. Тази цел трябва да се постигне при запазване на определено равнище на смъртността от риболов при атлантическата треска в съответните възрастови групи.
(2)
С оглед постигането на целта на плана за атлантическата треска членове 7, 8 и 9 и член 12 от плана за атлантическата треска съдържат специални правила, предписващи подробна методика за ежегодно определяне, от една страна, на общия допустим улов (ОДУ) и, от друга страна, на ограниченията на риболовното усилие.
(3)
Научната оценка на изпълнението на плана за атлантическата треска, извършена от Научния, технически и икономически комитет по рибарство (НТИКР), показа редица проблеми, свързани със замисъла и действието му. Без да поставя под въпрос целите на плана за атлантическата треска, НТИКР достига до заключението, че е малко вероятно те да бъдат постигнати в срок, който да е в съответствие със заключенията на проведената в Йоханесбург през 2002 г. Световна среща на високо равнище за устойчивото развитие, освен ако не бъдат отстранени недостатъците в замисъла на плана за атлантическата треска, свързани, inter alia, с прилагането на членове 9 и 12.
(4)
Член 9 съдържа подробни правила за определяне на ОДУ при липса на достатъчно данни, когато правилата за определяне на ОДУ, установени в членове 7 и 8, не могат да бъдат приложени поради липса на достатъчно точна и представителна информация. Въпреки че е предвидено автоматичното годишно намаление на ОДУ с 25 % да се прилага само при извънредни обстоятелства, от 2009 г. до 2012 г. то се превърна в правило. В резултат на това след влизането в сила на плана за атлантическата треска се стигна до значително понижение на ОДУ за засегнатите зони, а по-нататъшни автоматични намаления биха довели на практика до прекратяване на риболова на атлантическа треска в тези зони. За да се постигнат целите на плана за атлантическата треска, в научната оценка, извършена от НТИКР, се предлага като по-подходящ вариант в някои случаи да се даде възможност за по-голяма гъвкавост, така че да се вземат предвид научните становища за всеки отделен случай. Поради това като част от тази гъвкавост е целесъобразно при определени условия да се даде възможност за спиране на годишното намаление на ОДУ или за определяне на алтернативно равнище на ОДУ, без да се излага на опасност постигането на целите на плана за атлантическата треска.
(5)
Член 12 съдържа подробни правила за определяне на допустимото риболовно усилие. Тъй като съгласно член 12, параграф 4 се прилага една и съща процентна корекция на допустимото риболовно усилие в съответствие с автоматичното годишно намаление на смъртността от риболов (съгласно членове 7 и 8) и в съответствие с автоматичното годишно намаление на ОДУ (съгласно член 9), допустимото риболовно усилие е намаляло с 25 % годишно между 2009 г. и 2012 г. в зоните, за които се прилага член 9, и е претърпяло значително намаление в зоните, за които се прилага член 8. Вследствие на това от влизането в сила на плана за атлантическата треска разпределеното максимално допустимото риболовно усилие е значително намалено по отношение на основните съоръжения за улов на атлантическа треска. Според научните становища не може да се докаже, че автоматичните годишни намаления на допустимото риболовно усилие са довели до очакваните намаления на смъртността от риболов. На практика тези автоматични годишни намаления са премахнали или понижили стимулите за рибарите за намаляване на смъртността от риболов по другите начини, предвидени в член 13. Ако автоматичните годишни намаления на усилието продължат да се прилагат, това няма да доведе до постигане на целите на плана за атлантическата треска, но ще окаже значително икономическо и социално въздействие върху тези части от флота, които използват същите съоръжения, но извършват улов основно на видове, различни от атлантическа треска. Следователно е целесъобразно да се даде възможност за по-гъвкав подход, който би позволил да се спре автоматичното годишно намаление на риболовното усилие, без да се излага на опасност постигането на целите на плана за атлантическата треска.
(6)
С оглед на гореизложеното е много важно спешно да бъдат изменени членове 9 и 12 от плана за атлантическата треска, за да се даде възможност за прилагане на новите правила за целите на определянето на възможностите за риболов за 2013 г.
(7)
Член 43, параграф 2 ДФЕС предвижда, че Европейският парламент и Съветът, като действат в съответствие с обикновената законодателна процедура и след консултация с Икономическия и социален комитет, създават общата организация на пазарите на риба и рибни продукти, предвидена в член 40, параграф 1 от него, и приемат останалите разпоредби, необходими за постигането на целите на общата политика в областта на рибарството. Член 43, параграф 3 ДФЕС предвижда, че Съветът, по предложение на Комисията, приема мерки за определянето и разпределянето на възможностите за риболов.
(8)
Измененията на членове 9 и 12 установяват подробни специални правила за определяне на възможностите за риболов, които се изразяват в ОДУ и ограничения на риболовното усилие. Те адаптират действащите понастоящем правила за определяне на възможностите за риболов, без да изменят целта на плана за атлантическата треска. Следователно те представляват мерки относно определянето и разпределянето на ОДУ и ограниченията на риболовното усилие и не могат да се разглеждат нито като разпоредби, установяващи общата организация на пазарите на риба и рибни продукти, нито като други разпоредби, необходими за изпълнението на целите на общата политика в областта на рибарството.
(9)
Ето защо Регламент (ЕО) № 1342/2008 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1342/2008 се изменя, както следва:
1)
Член 9 се заменя със следното:
„Член 9
Специална процедура за определяне на ОДУ
1. При липса на достатъчно информация за определяне на ОДУ в съответствие с член 7 ОДУ за запасите от атлантическа треска в Kattegat, в зоната на запад от Шотландия и в Ирландско море се определя на равнището, посочено в научните становища. Ако посоченото в научните становища равнище обаче надвишава с над 20 % ОДУ от предходната година, ОДУ се определя на равнище, което е с 20 % по-високо спрямо ОДУ от предходната година, или ако посоченото в научните становища равнище е с над 20 % по-ниско от ОДУ от предходната година, ОДУ се определя на равнище, което е с 20 % по-ниско спрямо ОДУ от предходната година.
2. Чрез дерогация от параграф 1, когато в научните становища се посочва, че не следва да е разрешен целеви риболов, както и че:
а)
приловът следва да е сведен до минимум или намален във възможно най-голяма степен, и/или
б)
уловът на атлантическа треска следва да бъде намален във възможно най-голяма степен,
Съветът може да реши да не прилага годишна корекция на ОДУ през следващата година или следващите години, при условие че се определя ОДУ само за прилова.
3. При липса на достатъчно информация за определяне на ОДУ в съответствие с член 8 ОДУ за запасите от атлантическа треска в Северно море, Skagerrak и източната част на Ламанша се определя чрез прилагането на параграфи 1 и 2 от настоящия член mutatis mutandis, освен ако консултациите с Норвегия не доведат до определяне на друго равнище на ОДУ.
4. Когато от научните становища личи, че прилагането на установените в член 8, параграфи 1-4 правила не е целесъобразно за постигането на целите на плана, Съветът може, независимо от посочените по-горе разпоредби, да вземе решение за определяне на алтернативно равнище на ОДУ.“
2)
Член 12 се изменя, както следва:
а)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. По отношение на сборните групи за риболовно усилие, при които процентът на сбора от уловите, изчислен съгласно параграф 3, буква г), е равен или надвишава 20 %, се прилагат годишни корекции. Максимално допустимото риболовно усилие на съответните групи се изчислява по следния начин:
а)
когато се прилага член 7 или член 8 - чрез прилагане към базата на същата процентна корекция като определената в посочените членове корекция за смъртност от риболов;
б)
когато се прилага член 9 - чрез прилагане към базата на същата процентна корекция на риболовното усилие като корекцията на ОДУ в сравнение с предходната година.“;
б)
добавя се следният параграф:
„6. Чрез дерогация от параграф 4, когато максимално допустимото риболовно усилие е било намалявано в продължение на четири последователни години, Съветът може да реши да не прилага годишна корекция на максимално допустимото риболовно усилие през следващата година или следващите години.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 декември 2012 година.
A TANÁCS 1243/2012/EU RENDELETE
(2012. december 19.)
a tőkehalállományokra és az ezen állományok halászatára vonatkozó hosszú távú terv létrehozásáról szóló 1342/2008/EK rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)
Az 1342/2008/EK tanácsi rendelet (1) hosszú távú tervet (a továbbiakban: a tőkehal-gazdálkodási terv) hoz létre a Kattegat, az Északi-tenger, a Skagerrak, a La Manche csatorna keleti része, a Skóciától nyugatra eső részek és az Ír-tenger vizeiben élő tőkehalállományokra, valamint ezen állományok halászatára vonatkozóan. A tőkehal-gazdálkodási terv célja annak biztosítása, hogy az érintett tőkehalállományok kiaknázása a legmagasabb fenntartható hozam alapján, fenntartható módon történjék. Ezt a célt úgy kell elérni, hogy közben ne lépjük túl a tőkehalra vonatkozó, halászat okozta állománypusztulás megfelelő korosztályok vonatkozásában megállapított egyedi szintjét.
(2)
A tőkehal-gazdálkodási terv célkitűzésének elérését segítendő, a terv 7., 8., 9. és 12. cikke konkrét szabályokat tartalmaz, amelyek részletes módszertant írnak elő egyfelől a teljes kifogható mennyiségeknek, másfelől pedig a halászati erőkifejtés korlátozásainak az éves szintű meghatározására vonatkozóan.
(3)
A Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottság (HTMGB) elvégezte a tőkehal-gazdálkodási terv eredményeinek tudományos értékelését, amely a terv kialakítása és működése kapcsán számos problémára világított rá. A tőkehal-gazdálkodási terv célkitűzéseinek megkérdőjelezése nélkül a HTMGB arra a megállapításra jutott, hogy nem valószínű, hogy e célkitűzéseket a fenntartható fejlesztésről Johannesburgban tartott 2002-es világ-csúcstalálkozón elfogadott következtetésekkel összhangban álló határidőn belül sikerül majd elérni, hacsak nem kerül sor a tőkehal-gazdálkodási terv kialakítása hibáinak kijavítására, mely hibák egyebek mellett a terv 9. és 12. cikkének alkalmazásához kapcsolódnak.
(4)
A 9. cikk részletes szabályokat tartalmaz a teljes kifogható mennyiségek (TAC) olyan esetekben történő meghatározására vonatkozóan, amikor kellően pontos és reprezentatív adatok hiányában nem alkalmazhatók a TAC meghatározására vonatkozóan a 7. és 8. cikkben megállapított szabályok. Jóllehet az eredeti szándék az volt, hogy a TAC 25 %-os automatikus éves csökkentésére csak rendkívüli körülmények fennállása esetén kerüljön sor, 2009 és 2012 között ez mégis szabállyá vált. Következésképpen a tőkehal-gazdálkodási terv hatálybalépése óta az érintett területek vonatkozásában a TAC jelentősen csökkent, a további automatikus csökkentések pedig a tőkehalhalászat tényleges megszűnéséhez vezetnének az érintett területeken. A HTMGB tudományos értékelése alapján a tőkehal-gazdálkodási terv célkitűzéseinek elérése érdekében egyes esetekben célszerűbb volna eseti alapon nagyobb rugalmasságot biztosítani a tudományos szakvéleménynek. E rugalmasság részeként ezért bizonyos feltételek mellett - és a tőkehal-gazdálkodási terv célkitűzései elérésének veszélyeztetése nélkül - helyénvaló engedélyezni a TAC éves csökkentésének a felfüggesztését, vagy alternatív TAC-szint megállapítását.
(5)
A 12. cikk részletes szabályokat tartalmaz a megengedett halászati erőkifejtés meghatározására vonatkozóan. Tekintettel arra, hogy a 12. cikk (4) bekezdésének megfelelően a halászati erőkifejtésre alkalmazott százalékos kiigazítás megegyezik a halászat okozta állománypusztulási arány (7. és 8. cikk szerinti) automatikus éves csökkentésének és a teljes kifogható mennyiségek (9. cikk szerinti) automatikus éves csökkentésének a mértékével, a megengedett halászati erőkifejtés 2009 és 2012 között évi 25 %-kal csökkent azokon a területeken, amelyekre a 9. cikket alkalmazták, és jelentősen csökkent azokon a területeken, amelyekre a 8. cikket alkalmazták. Következésképpen a tőkehal-gazdálkodási terv hatálybalépése óta a tőkehalhalászatra alkalmas fontosabb eszközöket használó hajók számára megengedett legnagyobb halászati erőkifejtés mértéke jelentősen csökkent. A tudományos szakvélemények szerint nem bizonyítható, hogy a megengedett halászati erőkifejtés ezen automatikus éves csökkentései a halászat okozta állománypusztulás várt csökkenését eredményezték volna. Ezen túlmenően a halászati erőkifejtés ezen automatikus éves csökkentései a gyakorlatban megszüntették vagy leépítették a halászok számára ahhoz biztosított ösztönzőket, hogy a 13. cikkben előirányzott egyéb eszközökkel is csökkentsék a halászat okozta állománypusztulás mértékét. A halászati erőkifejtés automatikus éves csökkentése gyakorlatának folytatása nem eredményezné a tőkehal-gazdálkodási terv célkitűzéseinek megvalósulását, ellenben jelentős gazdasági és társadalmi hatást gyakorolna azokra a flottaszegmensekre, amelyek ilyen halászeszközökkel elsősorban a tőkehaltól eltérő fajokra halásznak. Következésképpen helyénvaló egy olyan rugalmasabb megközelítést biztosítani, amely a tőkehal-gazdálkodási terv célkitűzései elérésének veszélyeztetése nélkül lehetővé tenné a halászati erőkifejtés automatikus éves csökkentésének a felfüggesztését.
(6)
A fentiekre figyelemmel rendkívül fontos minél hamarabb módosítani a tőkehal-gazdálkodási terv 9. és 12. cikkét, így lehetővé téve, hogy az új szabályokat már alkalmazni lehessen a 2013. évi halászati lehetőségek meghatározásakor.
(7)
Az EUMSZ 43. cikkének (2) bekezdése kimondja, hogy a halászati piacoknak a 40. cikk (1) bekezdésében előírt közös szervezését, továbbá a közös halászati politika célkitűzéseinek megvalósításához szükséges egyéb rendelkezéseket a Gazdasági és Szociális Bizottsággal folytatott konzultációt követően rendes jogalkotási eljárás keretében az Európai Parlament és a Tanács állapítja meg. Az EUMSZ 43. cikkének (3) bekezdése pedig úgy rendelkezik, hogy a Tanács a Bizottság javaslata alapján intézkedéseket fogad el a halászati lehetőségek meghatározására és elosztására vonatkozóan.
(8)
A 9. és 12. cikk módosításai részletes egyedi szabályokat állapítanak meg a teljes kifogható mennyiségben és a halászati erőkifejtés korlátozásában kifejezett halászati lehetőségek meghatározása céljából. A szóban forgó módosítások a tőkehal-gazdálkodási terv célkitűzéseinek módosítása nélkül kiigazítják a halászati lehetőségek meghatározására jelenleg alkalmazandó szabályokat. Következésképpen olyan intézkedésekről van szó, amelyek a teljes kifogható mennyiségeknek és a halászati erőkifejtés korlátozásainak a meghatározására és elosztására irányulnak, és amelyek nem tekinthetők sem a halászati piacok közös szervezésének létrehozására irányuló rendelkezéseknek, sem pedig a közös halászati politika célkitűzéseinek megvalósításához szükséges egyéb rendelkezéseknek.
(9)
Ezért az 1342/2008/EK rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1342/2008/EK rendelet a következőképpen módosul:
1.
A 9. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„9. cikk
A TAC meghatározására vonatkozó különleges eljárás
(1) Amennyiben a TAC 7. cikk szerinti megállapításához nem áll rendelkezésre elegendő információ, a Kattegatban, a Skóciától nyugatra fekvő területeken és az Ír-tengerben élő tőkehalállományokból kifogható teljes mennyiségeket a tudományos szakvélemények által ajánlott szinten kell megállapítani. Ha azonban a tudományos szakvélemények által ajánlott szint az előző évi teljes kifogható mennyiségnél több mint 20 %-kal magasabb, akkor a teljes kifogható mennyiséget az előző évihez képest 20 %-kal magasabban kell meghatározni, amennyiben pedig a tudományos szakvélemények által ajánlott szint az előző évi teljes kifogható mennyiségnél több mint 20 %-kal alacsonyabb, akkor a teljes kifogható mennyiséget az előző évihez képest 20 %-kal alacsonyabban kell meghatározni.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve, amennyiben a tudományos szakvélemény azt tartalmazza, hogy nem szabad célzott halászatot engedélyezni, és hogy
a)
a járulékos fogásokat minimálisra vagy a lehető legkisebbre kell csökkenteni; és/vagy
b)
a tőkehal-fogásokat a lehető legkisebbre kell csökkenteni,
a Tanács határozhat úgy, hogy a következő egy vagy több évben a TAC tekintetében nem alkalmaz éves kiigazítást, feltéve, hogy a megállapított TAC csak a járulékos fogásokra vonatkozik.
(3) Amennyiben a TAC 8. cikk szerinti megállapításához nem áll rendelkezésre elegendő információ, az Északi-tengerben, a Skagerrakban és a La Manche csatorna keleti részén élő tőkehalállományból kifogható teljes mennyiségeket e cikk (1) és (2) bekezdésének értelemszerű alkalmazásával kell megállapítani, hacsak a Norvégiával folytatott konzultációk a teljes kifogható mennyiségek más szinten történő megállapításához nem vezetnek.
(4) Amennyiben a tudományos szakvélemény azt támasztja alá, hogy a 8. cikk (1)-(4) bekezdésében megállapított szabályok alkalmazása révén nem teljesíthetők a terv célkitűzései, a Tanács a fent említett rendelkezések ellenére alternatív TAC-szintet állapíthat meg.”.
2.
A 12. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (4) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(4) Azon összevont erőkifejtési csoportok esetében, amelyeknél a (3) bekezdés d) pontjának megfelelően kiszámított összesített halfogás értéke 20 % vagy annál több, éves kiigazításokat kell alkalmazni. Az érintett csoportok számára megengedett legnagyobb halászati erőkifejtést a következőképpen kell kiszámítani:
a)
amennyiben a 7. vagy a 8. cikk alkalmazandó, a referenciaértékre ugyanazt a százalékos kiigazítást kell alkalmazni, mint amelyet az említett cikkek a halászat okozta állománypusztulás tekintetében megállapítanak;
b)
amennyiben a 9. cikk alkalmazandó, a halászati erőkifejtés kiigazításához a TAC előző évhez viszonyított kiigazításához használt százalékos arányt kell alkalmazni.”;
b)
a 12. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(6) Amennyiben a megengedett legnagyobb halászati erőkifejtést négy egymást követő évben csökkentették, a Tanács a (4) bekezdéstől eltérve úgy határozhat, hogy a következő egy vagy több évben a megengedett legnagyobb halászati erőkifejtés tekintetében nem alkalmaz éves kiigazítást.”
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2013. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. december 19-én.