РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 375/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 3 април 2014 година
за създаване на Европейския доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициатива „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 214, параграф 5 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Солидарността е основна ценност на Съюза и съществува потенциал за по-нататъшното разработване на способи за изразяване на солидарността на гражданите на Съюза с хората в трети държави, уязвими по отношение на предизвикани от човека кризи или природни бедствия или засегнати от такива. В допълнение към това, Съюзът като цяло е най-големият донор на хуманитарна помощ, която представлява почти 50 % от хуманитарната помощ в световен мащаб.
(2)
Доброволчеството е конкретен и ясен израз на солидарност, който дава на хората възможност да посветят своите знания, умения и време в услуга на други човешки същества, без да са водени предимно от паричен интерес.
(3)
Съществува необходимост от доразвиване на солидарността с жертвите на кризи и бедствия в трети държави, както и от повишаване на степента на осведоменост и видимостта на хуманитарната помощ и като цяло на доброволческата дейност сред гражданите на Съюза.
(4)
Концепцията на Съюза за хуманитарна помощ, в това число обща цел, принципи и добри практики, както и обща рамка за предоставяне на хуманитарната помощ от Съюза, е изложена в съвместната декларация на Съвета и представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, Европейския парламент и Европейската комисия, озаглавена „Европейският консенсус относно хуманитарната помощ“ (2). Европейският консенсус относно хуманитарната помощ подчертава твърдия ангажимент на Съюза, като се основава на подход, обоснован от конкретните нужди, да утвърждава и насърчава основните хуманитарни принципи на хуманност, неутралност, безпристрастност и независимост. Действията на Европейския доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“) следва да се ръководят от Европейския консенсус относно хуманитарната помощ.
(5)
Хуманитарната помощ от Съюза се предоставя в ситуации, в които могат да действат и други възможни инструменти, свързани със сътрудничеството за развитие, управлението на кризи и гражданската защита. При действието на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да се търси съгласуваност и взаимно допълване и да се избягва припокриване със съответните политики и инструменти на Съюза, по-специално с политиката на Съюза за хуманитарна помощ, политиката на сътрудничество за развитие и с Механизма за гражданска защита на Съюза, създаден с Решение № 1313/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), Координационния център за реагиране при извънредни ситуации, създаден със същото решение, както и с Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) и делегациите на ЕС, за да се координира реакцията на Съюза при хуманитарни кризи в трети държави
(6)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да допринася за усилията за укрепване на капацитета на Съюза за осигуряване на свързаната с конкретните потребности хуманитарна помощ, както и за укрепване на капацитета и устойчивостта на уязвимите или засегнати от бедствия общности в трети държави. Освен това е важно да се насърчава сътрудничеството със съответните международни организации и други партньори в областта на хуманитаризма и местните и регионални участници. Това сътрудничество следва да се осъществява в съответствие с действията, предприемани от Организацията на обединените нации, за да се оказва подкрепа на централната координираща роля на Службата на ООН за координация по хуманитарните въпроси (OCHA) като цяло.
(7)
Броят, мащабът и сложността на хуманитарните кризи по света, както природни, така и предизвикани от човека, и свързаните с тях усложнения се увеличиха значително през годините и тази тенденция вероятно ще продължи да води до растяща необходимост от незабавна, ефективна, резултатна и съгласувана реакция от страна на хуманитарните организации, както и от подкрепа от тяхна страна за местните общности в трети държави, за да се намали тяхната уязвимост и да се засили устойчивостта им при бедствия.
(8)
Доброволците могат да допринасят за засилването на капацитета на Съюза за предоставяне на свързана с конкретните потребности и основаваща се на принципи хуманитарна помощ и да допринасят за повишаването на ефективността на сектора на хуманитарна дейност, когато са подбрани, обучени и подготвени за изпращане на терен по подходящ начин, така че да се гарантира, че притежават необходимите умения и компетентност да помагат по най-ефективен начин на нуждаещите се, при условие че те могат да разчитат на достатъчна подкрепа и надзор на място.
(9)
В Европа и по света съществуват доброволчески схеми, съсредоточени върху изпращането на доброволци в трети държави. Това често са национални схеми, насочени основно или изцяло към проекти за развитие. Затова инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да носи добавена стойност, като предоставя на доброволците възможности за съвместен принос към операции за хуманитарна помощ, укрепвайки по този начин активното европейско гражданско участие. Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ може също така да носи добавена стойност, като насърчава транснационалното сътрудничество между организациите, участващи в осъществяването на действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, като по този начин подобрява международните отношения, представя положителен образ на Съюза по света и насърчава интереса към общоевропейски хуманитарни проекти.
(10)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да бъде ефективна по отношение на разходите, следва да допълва съществуващите национални и международни доброволчески схеми, без да ги дублира, и следва да бъде съсредоточена върху решаването на проблемите на конкретни потребности и липси в хуманитарната сфера.
(11)
Както се подчертава в съобщението на Комисията от 23 ноември 2010 г., озаглавено „Доброволческата дейност като израз на солидарността на гражданите на ЕС: първи размисли за Европейски доброволен корпус за хуманитарна помощ“ в доброволческата дейност в областта на хуманитарната помощ понастоящем съществуват слабости, които могат да бъдат отстранени с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, ако доброволците с подходящите профили бъдат изпратени на подходящите места в подходящия момент. Това може да се постигне по-специално чрез осигуряването на европейски стандарти и процедури за намирането и подбора на хуманитарни доброволци, съвместно определени показатели за обучението и подготовката на хуманитарните доброволци за изпращане на терен, база данни на потенциалните доброволци, които се набелязват въз основа на нуждите на място, както и възможности за доброволците да допринесат при хуманитарни операции не само чрез работа на терен, но и чрез административна подкрепа и доброволчески дейности, осъществявани по интернет.
(12)
Подходящото обучение, а също така и сигурността и безопасността на доброволците следва да продължат да бъдат от първостепенна важност и да подлежат на редовен обмен на информация, включително с държавите членки. Доброволците на ЕС за хуманитарна помощ не следва да бъдат изпращани за операции, провеждани в театъра на международни и местни въоръжени конфликти.
(13)
Съюзът провежда операциите си за хуманитарна помощ в партньорство с организации, които ги осъществяват, и въз основа на конкретни потребности. Тези организации следва да играят значителна роля в осъществяването на дейността на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, за да се гарантират ангажираност и отговорност от страна на участниците в процеса на място и да се постигнат максимални резултати по отношение на действията по инициативата. Съюзът следва да възложи на тези организации по-специално намирането, подбора, подготовката, изпращането на терен на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, както и наблюдението по време на мисията и след нея в съответствие с определените от Комисията стандарти и процедури. Когато е уместно, Комисията следва да може да използва успешно обучени и подготвени доброволци за изпращане на терен в своите местни бюра за оказване на подкрепа.
(14)
Съобщението на Комисията от 25 октомври 2011 г., озаглавено „Обновена стратегия на ЕС за периода 2011-2014 г. за корпоративната социална отговорност“ посочва, че частните предприятия могат да играят важна роля и да допринесат за хуманитарните операции на Съюза по-специално чрез доброволческата дейност от страна на техни служители.
(15)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да помага на европейците от всички възрасти да демонстрират активно европейско гражданско участие. Инициативата следва да допринася за популяризирането на доброволческата дейност в целия Съюз и за личностното развитие и междукултурната осведоменост на участващите доброволци, като по този начин подобрява техните компетентности и пригодността им за заетост в световната икономика.
(16)
Принципите на Съюза за предоставяне на равни възможности и недопускане на дискриминация предполагат, че гражданите на Съюза и дългосрочно пребиваващите в Съюза лица от всички възрасти и поприща следва да могат да се ангажират с активно гражданско участие. Предвид конкретните предизвикателства във връзка с предоставянето на хуманитарна помощ, доброволците на ЕС за хуманитарна помощ следва да са на възраст над 18 години и могат да представляват широк спектър от профили и поколения, включително експерти и квалифицирани пенсионери.
(17)
Ясният правен статут е изключително важно предварително условие за изпращането на доброволци в държави извън територията на Съюза. Конкретните условия за изпращането на доброволците на терен следва да са договорно установени, в това число стандартите за защита и безопасност на доброволците, отговорностите на изпращащите и приемащите организации, застрахователното покритие, покриването на дневните разходи, настаняването и други съответни разходи. Изпращането на доброволците в трети държави следва да бъде предмет на подходящи разпоредби за безопасност и сигурност.
(18)
Препоръките, съдържащи се в политическата програма за доброволчеството в Европа, и работата на европейски и международни доброволчески организации и програмата на ООН за доброволци следва, когато е уместно, да бъдат отчитани при действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
(19)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да подкрепя основани на конкретни потребности действия, насочени към засилване на капацитета на приемащите организации за хуманитарна помощ в трети държави с цел да се засили готовността на местно равнище и реакциите при хуманитарни кризи и да се гарантира ефективното и устойчиво въздействие на работата на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на място чрез управление на риска от бедствия, готовност и реагиране, наставничество, обучение за управление на доброволческата дейност и други съответни области.
(20)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва, когато е уместно, да има за цел да допринася за засилване на равенството между половете в политиката за хуманитарна помощ на Съюза, като насърчава подходящи хуманитарни реакции в отговор на специфични нужди на жените и мъжете от всички възрасти. Специално внимание следва да се отделя на сътрудничеството с женски организации и мрежи с цел да се насърчава участието и ръководната роля на жените в хуманитарната помощ и да се използват техните способности и експертни знания за подпомагане на възстановяването, укрепването на мира, намаляването на риска от бедствия и изграждането на устойчивост на засегнатите общности.
(21)
С настоящия регламент се определя за целия финансов период финансов пакет, който в рамките на годишната бюджетна процедура представлява основната референтна сума за Европейския парламент и за Съвета по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (4).
(22)
Отпускането на финансова помощ следва да се осъществява в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (5). Заради специфичния характер на действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ е уместно да се предвиди възможността за предоставяне на финансова помощ на физически лица и на юридически лица, които са частноправни или публичноправни субекти. Важно е също така да се гарантира спазването на разпоредбите на този регламент, по-специално по отношение на заложените в него принципи за икономичност, ефикасност и ефективност.
(23)
Подобряването на изпълнението и повишаването на качеството на разходите следва да представлява ръководен принцип за постигането на целите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, като същевременно се гарантира най-доброто използване на финансовите средства.
(24)
Финансовите интереси на Съюза следва да се защитават посредством пропорционални мерки през целия цикъл на разходите, в това число чрез предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, възстановяване на изгубени, неправомерно изплатени или неправилно използвани средства, и в случаите, когато е необходимо - санкции. Следва да бъдат предприети подходящи мерки за предотвратяване на нередности и измами, както и необходимите стъпки за възстановяване на изгубени, неправомерно изплатени или неправилно използвани средства в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета (6), Регламент (Евратом, EО) № 2185/96 на Съвета (7) и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (8).
(25)
Участието на трети държави, по-специално присъединяващи се държави, държави кандидатки, потенциални кандидатки, държави - партньори по линия на европейската политика за съседство и държави от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ), следва да е възможно въз основа на споразумения за сътрудничество.
(26)
Участващите доброволци и организациите, изпълняващи действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, от сътрудничещите държави, следва да също да се придържат и застъпват за зачитане на принципите, залегнали в Европейския консенсус относно хуманитарната помощ, с акцент върху защитата на „хуманитарното пространство“.
(27)
За да се предостави възможност за непрекъсната обратна връзка и подобрения и за да се повиши гъвкавостта и ефикасността на тяхното приемане, на Комисията следва да се делегират правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора по отношение на разпоредбите, свързани със стандартите за подбор, управление и изпращане на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, изменянето на показателите за резултати и тематичните приоритети и допълнителното определяне на процентите за разпределение на финансовия пакет за прилагане на настоящия регламент. От особена важност е Комисията да провежда подходящи консултации в хода на подготвителната си дейност, в това число на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигурява едновременно, своевременно и подходящо предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(28)
За да се гарантират еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (9). Процедурата по разглеждане следва да се използва за приемането на процедурите за подбора, управлението и изпращането на терен на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, на механизма за сертифициране, програмата за обучение и годишната работна програма на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
(29)
В настоящия регламент се зачитат основните права и се съблюдават принципите, признати от Хартата на основните права на Европейския съюз.
(30)
Обработването на лични данни, което се извършва в рамките на настоящия регламент, не надхвърля необходимото и пропорционалното за целите на осигуряването на гладкото функциониране на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“. Всяко обработване на лични данни от страна на Комисията ще се осъществява в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (10). Всяко обработване на лични данни от страна на организациите, изпълняващи действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, които са законно установени в Съюза, ще се извършва в съответствие с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11).
(31)
Бяха проведени консултации с Европейския надзорен орган по защита на данните в съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001, който на 23 ноември 2012 г. е представил становище (12).
(32)
Целесъобразно е периода на прилагане на настоящия регламент да се хармонизира с Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (13). Следователно настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се създава Европейски доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“) като рамка за съвместен принос от страна на европейски доброволци за подкрепа и допълване на операции за хуманитарна помощ в трети държави.
В него се определят правилата и процедурите за функционирането на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и правилата за осигуряването на финансова помощ.
Член 2
Обхват
Настоящият регламент се прилага по отношение на:
1)
подбор, обучение и изпращане на терен на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ за подкрепа и допълване на хуманитарна помощ в трети държави;
2)
действия, с които се подпомага, популяризира и подготвя изпращането на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане и допълване на хуманитарна помощ в трети държави;
3)
действия на територията на Съюза и извън нея, насочени към изграждането на капацитет за хуманитарна помощ в приемащите организации в трети държави.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„доброволец“ означава лице, което избира, свободно и без да е водено от паричен интерес, да участва в дейности, които са в полза на общността и в полза на обществото като цяло;
б)
„кандидат за доброволец“ означава лице, отговарящо на условията по член 11, параграф 3, което кандидатства за участие в дейностите по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“;
в)
„доброволец на ЕС за хуманитарна помощ“ означава кандидат за доброволец, който е бил избран, обучен в съответствие с конкретни стандарти, процедури и референтни критерии, и оценен като отговарящ на условията за допустимост и регистриран като лице, което е на разположение за изпращане за подпомагане и допълване на операции за хуманитарна помощ в трети държави;
г)
„хуманитарна помощ“ означава дейности и операции в трети държави, чиято цел е да се осигури спешно подпомагане въз основа на нуждите, насочено към запазването на човешки живот, предотвратяването и облекчаването на човешко страдание и запазването на човешкото достойнство при предизвикани от човека кризи или природни бедствия. Понятието обхваща операции за подпомагане, помощ и защита при хуманитарни кризи или непосредствено след тях, подкрепящи мерки за осигуряване на достъп до нуждаещите се и за улесняване на свободното движение на помощи, както и действия, целящи подобряването на подготвеността за бедствия и намаляването на риска от тях и допринасящи за укрепване на устойчивостта и за увеличаване на капацитета за справяне с кризи и възстановяване след тях;
д)
„трета държава“ означава държава извън Съюза, в която се осъществяват дейностите и операциите за хуманитарна помощ, посочени в буква г).
Член 4
Цел
Целта на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ е да се допринася за укрепване на капацитета на Съюза да предоставя хуманитарна помощ, основана на конкретни потребности и предназначена да спасява живот, да предотвратява и облекчава човешко страдание и да поддържа човешкото достойнство, както и за укрепване на капацитета и устойчивостта на уязвимите или поразени от бедствия общности в трети държави, по-специално чрез готовност при бедствия, намаляване на риска от бедствия и чрез засилване на връзката между подпомагане, възстановяване и развитие. Тази цел се постига чрез добавената стойност на съвместния принос на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, като по този начин се дава израз на ценностите на Съюза и на солидарността с хората в нужда и се насърчава видимо чувството за европейско гражданско участие.
Член 5
Общи принципи
1. Действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ се осъществяват в съответствие с принципите на хуманитарната помощ - хуманност, неутралност, безпристрастност и независимост и в съответствие с Европейския консенсус относно хуманитарната помощ.
2. Действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ отговарят на хуманитарните нужди на местните общности и изискванията на приемащите организации и имат за цел да допринасят за повишаването на ефективността на сектора на хуманитарна дейност.
3. Безопасността и сигурността на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ са приоритет.
4. Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ насърчава съвместни проекти и транснационални партньорства, основани на конкретни потребности между участващи доброволци от различни държави и организации, изпълняващи действия по тази инициатива, посочени в член 10.
Член 6
Съгласуваност и взаимно допълване на действията на Съюза
1. При прилагането на настоящия регламент се осигурява съгласуваност и взаимно допълване с други инструменти и области на външната дейност на Съюза и с други свързани политики на Съюза, по-специално политиката за хуманитарната помощ, политиката за сътрудничество за развитие и Механизма за гражданска защита на Съюза, като се избягва дублиране и припокриване и като се приема, че хуманитарната помощ се урежда от принципите на хуманитарна помощ, посочени в член 5, параграф 1 от настоящия регламент. Особено внимание се обръща на гарантирането на гладък преход между предоставянето на помощ, възстановяването и развитието.
2. Комисията и държавите членки си сътрудничат за постигането на ефикасност и ефективност чрез гарантиране на последователност и съгласуваност между съответните национални доброволчески схеми и действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“. Тези действия се изграждат на основата на съответните добри практики и съществуващи програми и, когато това е уместно, използват установените европейски мрежи.
3. Съюзът насърчава сътрудничеството със съответните международни организации и с други партньори в областта на хуманитаризма и със заинтересовани участници на местно и регионално равнище при осъществяването на действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Когато насърчават последователен международен отговор при хуманитарни кризи, действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ са в съответствие с действията, извършвани от Организацията на обединените нации, за да се подкрепи централната и всеобхватна координираща роля на OCHA.
Член 7
Оперативни цели
1. Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ има следните оперативни цели:
а)
Принос за увеличаване и подобряване на капацитета на Съюза за предоставяне на хуманитарна помощ.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, изпратени или подготвени за изпращане на терен с необходимите квалификации, и броя на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, които са изпълнили своите договори за изпращане на терен,
-
броя на лицата, до които достига предоставяната от Съюза хуманитарна помощ чрез инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, и достигнатите средни разходи на човек,
-
степента на удовлетвореност от изпратените на терен доброволци на ЕС за хуманитарна помощ и от изпращащите и приемащите организации по отношение на ефективния хуманитарен принос на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на място.
б)
Подобряване на уменията, знанията и компетентностите на доброволците в областта на хуманитарната помощ и реда и условията за тяхното наемане.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя на обучените кандидати за доброволци и доброволците, които са преминали успешно оценката след обучението,
-
броя на сертифицираните изпращащи организации, прилагащи стандартите и процедурите за управление на кандидати за доброволци и доброволци на ЕС за хуманитарна помощ,
-
степента на удовлетвореност на обучените и изпратените на терен доброволци, на изпращащите и приемащите организации по отношение на качеството на обучението, нивото на знания и компетентност на доброволците, изпълнението и адекватността на стандарти и процедури за управление на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
в)
Изграждане на капацитета на приемащите организации и насърчаване на доброволчеството в трети държави.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя и вида на действията за изграждане на капацитет в трети държави,
-
числеността на персонала и доброволците от трети държави, участващи в действията за изграждане на капацитет,
-
степента на удовлетвореност на служителите на приемащите организации и на доброволците от трети държави, участващи в действия за засилване на капацитета, от качеството и ефективността на проведените действия.
г)
Комуникиране на принципите на хуманитарната помощ на Съюза, договорени в рамките на Европейският консенсус относно хуманитарната помощ.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя, вида и разходите за информация, комуникация и действия за повишаване на осведомеността.
д)
Постигане на по-голяма последователност и съгласуваност на доброволческата дейност в държавите членки с цел подобряване на възможностите за гражданите на Съюза за участие в дейности и операции за хуманитарна помощ.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя на сертифицираните изпращащи организации,
-
броя и вида на дейностите за техническа помощ за изпращащите организации,
-
разпространението и възпроизвеждането на стандартите и процедурите за управление на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ от страна на други доброволчески схеми.
2. Показателите, посочени в параграф 1, букви а)-д), се използват, по целесъобразност, за наблюдението, оценката и прегледа на резултатите. Те са примерни и могат да бъдат изменяни посредством делегирани актове в съответствие с член 24, за да се вземе под внимание опитът от измерването на напредъка.
ГЛАВА II
ДЕЙСТВИЯ ПО ИНИЦИАТИВАТА „ДОБРОВОЛЦИ НА ЕС ЗА ХУМАНИТАРНА ПОМОЩ“
Член 8
Действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ преследва целите, посочени в членове 4 и 7, посредством следните видове действия:
-
разработване и поддържане на стандарти по отношение на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ,
-
разработване и поддържане на механизъм за сертифициране за изпращащите и приемащите организации,
-
намиране и подбор на кандидати за доброволци,
-
създаване на програма за обучение и подкрепа на обучението и стажуването,
-
създаване, поддръжка и актуализиране на база данни на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ,
-
изпращане на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане и допълване на хуманитарната помощ в трети държави,
-
изграждане на капацитета на приемащите организации,
-
създаване и управление на Мрежа за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“,
-
комуникация и повишаване на осведомеността,
-
помощна дейност, способстваща за отчетността, прозрачността и ефективността на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Член 9
Стандарти и процедури по отношение на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ
1. Въз основа на съществуващите съответни практики Комисията установява стандарти и процедури, обхващащи необходимите условия, договорености и изисквания, които трябва да бъдат прилагани от изпращащите и приемащите организации при определянето, подбора, подготовката, управлението и изпращането на терен на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане на операциите за оказване на хуманитарна помощ в трети държави:
2. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 24 за определяне на стандарти относно:
-
рамка на компетентности, използвана за идентификация, подбор и подготовка на доброволците като младши или утвърдени специалисти,
-
разпоредби за осигуряване на равни възможности и недискриминация при установяването и процеса на подбор,
-
разпоредби за гарантиране на спазването от страна на изпращащите и приемащите организации на съответно национално законодателство и на правото на Съюза, както и на правото на приемащата държава,
-
стандарти, уреждащи партньорствата между изпращащите и приемащите организации,
-
разпоредби за признаване на уменията и компетентностите, придобити от доброволци на ЕС за хуманитарна помощ, в съответствие със съществуващите съответни инициативи на Съюза.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема актове за изпълнение за определяне:
-
процедурите, които трябва да бъдат следвани при идентификацията, подбора и необходимата подготовка на кандидатите за доброволци преди изпращането на терен, включително за стаж, когато е уместно,
-
разпоредби за изпращане на терен и управление на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави, включително, наред с другото, наблюдение на място, продължаваща подкрепа чрез обучение, наставничество, допълнително обучение, необходими условия на труд, подкрепа след завръщането от терен,
-
осигуряването на застрахователно покритие и условия на живот на доброволци, включително осигуряването на дневни разходи, жилищно настаняване, пътуване и други съответни разходи,
-
процедурите, които трябва да бъдат следвани преди, по време на и след изпращане на терен, за да се гарантира задължение за полагане на грижа и подходящи мерки за безопасност и сигурност, включително протоколи за евакуация по медицински причини и планове за сигурност, които обхващат аварийна евакуация от трети държави, включително необходимите процедури за връзка с националните органи,
-
процедури за мониторинг и оценка на индивидуалните резултати от дейността на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
Член 10
Механизъм за сертифициране на изпращащите и приемащите организации
1. Комисията разработва посредством актове за изпълнение механизъм за сертифициране с участието, ако е целесъобразно, на партньорите в областта на хуманитарната помощ, с който се гарантира спазването от страна на изпращащите организации на стандартите и процедурите, посочени в член 9, както и диференциран механизъм за сертифициране за приемащите организации.
Комисията установява процедура, свързана с функционирането на механизмите за сертифициране, като се основава на съответните съществуващи механизми и процедури за сертифициране, чрез актове за изпълнение.Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
2. При изготвянето на механизма за сертифициране Комисията търси взаимодействия с инструментите за партньорство на Комисията в областта на хуманитарната помощ и съществуващите хуманитарни стандарти с цел административно опростяване. Този сертифициращ механизъм е приобщаващ и не дискриминира нито една организация, която отговаря на условията.
3. Изпращащите организации отговарят на условията за допустимост за сертифициране, ако:
а)
се придържат към стандартите и процедурите, посочени в член 9;
б)
осъществяват дейност в сферата на хуманитарната помощ съгласно определението в член 3, буква г); и
в)
принадлежат към някоя от следните категории:
i)
неправителствени организации с нестопанска цел, които са създадени в съответствие със законодателството на държава членка и чието седалище се намира на територията на Съюза;
ii)
публичноправни органи с граждански характер, чиято дейност се урежда от правото на държава членка;
iii)
неправителствените организации с нестопанска цел, установени в държавите, посочени в член 23 при условията, определени в този член и в посочените в него споразумения;
iv)
публичноправните органи с граждански характер, създадени в държавите, посочени в член 23 при условията, определени в този член и в посочените в него споразумения;
v)
международната федерация на националните дружества на Червения кръст и Червения полумесец.
4. Организациите в трети държави отговарят на условията за допустимост за приемащи организации,ако:
а)
се придържат се към стандартите и процедурите, посочени в член 9;
б)
осъществяват дейност в сферата на хуманитарната помощ съгласно определението в член 3, буква г); и
в)
принадлежат към някоя от следните категории:
i)
неправителствени организации с нестопанска цел, осъществяващи дейност или установени в трета държава съгласно действащото в тази държава законодателство;
ii)
публичноправни органи с граждански характер, чиято дейност се урежда от правото на трета държава;
iii)
международни агенции и организации.
5. Без да се засягат изискванията, посочени в параграфи 3 и 4, изпращащите и приемащите организации могат да осъществяват действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ съвместно с частни организации със стопанска цел.
6. Въз основа на предварителна оценка на потребностите, изпращащите организации, които трябва да бъдат сертифицирани, могат да се възползват от техническа помощ, с която се цели засилване на техния капацитет за участие в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и гарантиране съответствие със стандартите и процедурите, посочени в член 9.
Приемащите организации, които трябва да бъдат сертифицирани, могат също така да се възползват от помощта, посочена в първа алинея, в рамките на действията, посочени в член 15.
7. Комисията своевременно публикува списъка със сертифицираните изпращащи и приемащи организации след сертифицирането.
Член 11
Идентификация и подбор на кандидати за доброволци
1. Въз основа на предварителна оценка на нуждите в трети държави, извършена от изпращащи или приемащи организации, или от други съответни участници в процеса, сертифицираните изпращащи организации идентифицират и подбират кандидати за доброволци, които да бъдат обучени.
2. Идентифицирането и подборът на кандидатите за доброволци се извършва в съответствие със стандартите и процедурите, посочени в член 9 при зачитане на принципите за недопускане на дискриминация и за предоставяне на равни възможности.
3. Следните категории лица, които са най-малко на възраст 18 години, могат да кандидатстват за доброволци:
а)
граждани на Съюза;
б)
граждани на трети държави, дългосрочно пребиваващи в държава членка; и
в)
граждани на държавите, посочени в член 23, параграф 1, при условията, посочени в същия член.
Член 12
Програма за обучение и подпомагане на обучение и стажове
1. Комисията създава програма за обучение, с която кандидатите за доброволци да бъдат подготвени за изпращане с цел подпомагане и допълване на хуманитарната помощ, която се основава на съществуващи програми и процедури, при участието, по целесъобразност, на специализирани институции.
2. Кандидатите за доброволци, открити и подбрани в съответствие с член 11, отговарят на условията за допустимост за участие в провежданата от квалифицирани организации програма за обучение. Конкретният обхват и съдържанието на обучението, което всеки кандидат за доброволец трябва да премине, се определят от съответната сертифицирана изпращаща организация, при провеждане на консултация с приемащата организация, въз основа на потребностите, като се взема предвид предишният опит на кандидата за доброволец и предвижданото изпращане на терен.
3. Като част от своето обучение, и по-специално от своята подготовка за изпращане на терен от кандидатите за доброволци може да се изисква да вземат участие в стажове в сертифицирани изпращащи организации, по възможност в държава, различна от държавата им на произход.
4. Без да се засягат разпоредбите на параграф 3, кандидатите за доброволци, които не са преминали стаж, могат да получат, когато това е целесъобразно, допълнителна подготовка преди изпращането на терен, която да бъде специално изготвена с оглед потребностите и конкретните обстоятелства на изпращането на терен. Подготовката и стажовете са в съответствие със стандартите и процедурите за подготовка, посочени в член 9.
5. Програмата за обучение включва оценка на подготвеността на кандидатите за доброволци за изпращане в операции за подпомагане и допълване на хуманитарна помощ в трети държави и за отговаряне на местните потребности. Оценката се извършва в сътрудничество с изпращащите организации.
6. Комисията приема условията и реда за програмата за обучение и процедурата за оценяване на подготвеността на кандидатите за доброволци за изпращане на терен посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
Член 13
База данни на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ
1. Кандидатите за доброволци, които успешно са преминали оценката, посочена в член 12, параграф 5, се считат за доброволци на ЕС за хуманитарна помощ и се допускат до изпращане на терен. Те са включени като такива в базата данни на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ.
2. Комисията създава, поддържа и актуализира базата данни на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ (включително по отношение на наличността и допустимостта на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и за изпращане на място) и урежда достъпа до нея и нейното използване. Обработката на личните данни, събирани в тази база данни и за целите на базата данни, се извършва, когато е необходимо, в съответствие с Директива 95/46/ЕО и на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 14
Изпращане на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави
1. Регистрираните в базата данни доброволци на ЕС за хуманитарна помощ могат да бъдат изпращани, за да подпомагат и допълват хуманитарната помощ съгласно определението в член 3, буква г):
а)
от сертифицирани изпращащи организации в приемащи организации в трети държави; или
б)
когато това е целесъобразно, от Комисията в местните ѝ бюра за хуманитарна помощ.
2. Изпращането на терен отговаря на реалните нужди, изразени на местно равнище от приемащите организации.
3. По отношение на изпращането на терен, посочено в параграф 1, буква а), сертифицираните изпращащи организации осигуряват съответствие със стандартите и процедурите, посочени в член 9. Доброволците на ЕС за хуманитарна помощ не се изпращат на терен за операции, провеждани в театъра на международни и местни въоръжени конфликти.
4. Сертифицираните изпращащи организации информират съответните национални органи на държавите членки и другите участващи държави в съответствие с член 23, преди някой от техните граждани да бъде изпратен на терен като доброволец на ЕС за хуманитарна помощ съгласно стандартите и процедурите, посочени в член 9.
5. Конкретните условия за изпращане на терен и ролята на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ се определят при провеждане на консултация с приемащите организации, в договор между изпращащите организации и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, като там са включени техните права и задължения, продължителността и местоположението на операцията, както и задачите на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
6. По отношение на изпращането на терен, посочено в параграф 1, буква б), Комисията подписва с доброволците на ЕС за хуманитарна помощ „договор за изпращане на доброволец“, в който се определят конкретният ред и условия за изпращане. С договорите за изпращане на доброволци на последните не се предоставят права и не се възлагат задължения, произтичащи от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, посочени в регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета (14).
7. Всеки доброволец на ЕС за хуманитарна помощ има определен ръководител от приемащата организация, който да упражнява надзор и да подпомага доброволеца по време на изпращането му на място.
Член 15
Изграждане на капацитет за хуманитарна помощ на приемащите организации
Въз основа на предварителна оценка на потребностите в трети държави, извършена от изпращащи или приемащи организации или други съответни участници в процеса, Комисията подкрепя действия, насочени към укрепването на капацитета на приемащите организации за хуманитарна помощ, за да се засили готовността на местна почва и капацитета за реагиране на хуманитарни кризи и за да се гарантира ефективно и дългосрочно въздействие на работата на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на място, в това число:
а)
управление на риска при бедствия, готовност и реагиране, обучения за управление на доброволци и други свързани области за персонала и доброволците от приемащите организации;
б)
обмен на най-добри практики, техническа помощ, туининг програми и обмен на персонал и доброволци, създаване на мрежи, както и други свързани действия.
Член 16
Мрежа за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“
1. Комисията създава и управлява Мрежа за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, която се състои от:
а)
кандидати за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, които участват или са участвали в инициативата;
б)
изпращащи и приемащи организации;
в)
представители на държавите членки и на Европейския парламент.
2. По-специално, мрежата за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“:
а)
улеснява взаимодействието и служи за платформа за обмен на знания, консултации и разпространение на информация, за обмен на най-добри практики, както и за целите на необходимата оценка, посочена в член 21, параграф 3;
б)
улеснява изграждането на партньорства и разработването на съвместни проекти за изпращане на терен и дейности за изграждане на капацитет, ангажиращи изпращащи организации в Съюза, както и приемащи организации от трети държави;
в)
осигурява база, на която да се основават действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ с оглед гарантиране на непрестанно подобряване и ефективен мониторинг и оценка;
г)
осигурява възможности за онлайн доброволчески проекти, свързани с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Член 17
Комуникация и повишаване на осведомеността
1. Комисията подкрепя действия за информиране на обществеността, комуникация и повишаване на осведомеността, за да се популяризира видима инициатива „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и да се насърчи доброволчеството в областта на хуманитарната помощ в Съюза и неговите държави членки, както и в третите държави, получаващи подкрепа от действията по тази инициатива.
2. Комисията изработва план за комуникация във връзка с целите, действията и видимите резултати на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, в който се определят комуникационните и информационните дейности, насочени към обществеността, и по-конкретно към бъдещи потенциални кандидати за доброволци и бенефициерите на действията по посочената инициатива. Този план за комуникация се прилага от Комисията и от бенефициерите, по-специално изпращащите и приемащите организации, както и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
ГЛАВА III
ПЛАНИРАНЕ И РАЗПРЕДЕЛЕНИЕ НА СРЕДСТВАТА
Член 18
Допустими действия
1. Действията, посочени в член 8, отговарят на условията за получаване на финансова помощ, в това число мерките, необходими за тяхното осъществяване, както и мерки за засилване на координацията между инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и други съответни схеми на национално и международно равнище, основаващи се на съществуващите добри практики.
2. С финансовата помощ, посочена в параграф 1, могат да се покриват също така разходи, свързани с подготвителни дейности и дейности за наблюдение, контрол, одит и оценка, които са необходими с оглед на управлението на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и постигането на нейните цели.
3. Разходите, посочени в параграф 2, могат да включват по-специално проучвания, срещи на експерти, информационни и комуникационни действия, както е посочено в член 17, включително институционална комуникация във връзка с политическите приоритети на Съюза, доколкото те са свързани с целите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, разходи за мрежи на информационните технологии, съсредоточени в обработването и обмена на информация (включително тяхното свързване със съществуващи или бъдещи системи за насърчаване на междусекторния обмен на данни и съответното оборудване), както и всякакви други разходи на Комисията за техническа и административна помощ.
Член 19
Бенефициери на финансова помощ
Финансова помощ съгласно настоящия регламент може да се предоставя на физически и юридически лица, независимо дали те са частноправни или публичноправни субекти, които тогава се считат за бенефициери на финансова помощ по смисъла на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
Член 20
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за прилагането на настоящия регламент за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г. възлиза на 147 936 000 EUR по текущи цени. Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в границите на многогодишната финансова рамка. При необходимост за покриване на подобни разходи могат да бъдат предвидени бюджетни кредити за плащания в бюджета след 2020 г., за да бъде възможно управлението на плащанията за действия, които все още не са приключили до 31 декември 2020 г.
2. Финансовият пакет, посочен в параграф 1, се отпуска за периода 2014-2020 г. съгласно оперативните цели, тематичните приоритети и процентите, определени в приложението.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 24, за да изменя приоритетите и да адаптира всяка една от стойностите в приложението с над 10 до 20 процентни пункта. Подобно адаптиране може да се извърши единствено след резултатите от преглед от страна на Комисията на тематичните приоритети и процентите, посочени в приложението, във връзка с резултата от междинната оценка, посочена в член 27, параграф 4, буква б), в който случай делегираните актове се приемат до 30 юни 2018 г.
4. Когато императивни причини за спешност налагат необходимост от промяна на наличните бюджетни средства за помощ за операции за реагиране при неотложни ситуации, Комисията се оправомощава да приеме делегирани актове за преработка на посочените в приложението стойности с над 10 и не повече от 20 процентни пункта, в рамките на наличните бюджетни средства и в съответствие с предвидената в член 25 процедура.
Член 21
Видове финансова помощ и процедури за изпълнение
1. Комисията отпуска финансовата помощ от Съюза в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Финансовата помощ по линия на настоящия регламент може да се отпуска във всяка една от формите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
3. С оглед на прилагането на настоящия регламент Комисията приема годишна работна програма на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2. Годишната работна програма определя набелязаните цели, очакваните резултати, метода на изпълнение и общия размер на свързаните с това разходи. В работната програма се съдържа и описание на действията, които ще се финансират, указание за размера на средствата, определени за всяко действие, при отчитане по целесъобразност на оценените нужди, и примерен график за изпълнение. По отношение на безвъзмездните средства годишната работна програма съдържа приоритетите, основните критерии за оценка и максималния процент на съфинансиране. Годишната програма определя също така участието на трети държави съгласно условията, посочени в член 23.
Член 22
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, с които се гарантира, че при изпълнението на действия, финансирани по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измами, корупция и всякакви други незаконни дейности посредством ефективни проверки и, при установяването на нередности, посредством възстановяването на неправомерно изплатени суми и, когато е уместно, посредством ефективни, пропорционални и възпиращи санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
3. На Европейската служба за борба с измамите (OLAF) се разрешава да извършва проверки и инспекции на място по отношение на икономически оператори, имащи пряко или непряко отношение към такова финансиране, в съответствие с процедурите, предвидени в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 с цел да установи дали е била осъществена измама, корупция или някаква друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор за финансиране по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
4. Без да се засягат разпоредбите на параграфи 1 и 2, в споразумения за сътрудничество с трети държави и международни организации, споразумения за отпускане на безвъзмездни средства, решения за отпускане на безвъзмездни средства и договори, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, на Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се предоставят пълномощия за извършване на такива одити, проверки и инспекции на място, при надлежно спазване на всички съответни процесуални гаранции.
ГЛАВА IV
СЪТРУДНИЧЕСТВО С ДРУГИ ДЪРЖАВИ
Член 23
Сътрудничество с други държави
1. В инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ могат да участват:
а)
граждани и изпращащи организации от държави в процес на присъединяване, държави кандидатки и потенциални кандидатки и държави - партньори по линия на европейската политика за съседство, в съответствие с общите принципи и общия ред и условия за участие на тези държави в програмите на Съюза, определени в съответните рамкови споразумения и решения на Съвета за асоцииране или в подобни договорености;
б)
граждани и изпращащи организации от държави, членуващи в Европейската асоциация за свободна търговия, които са част от Европейското икономическо пространство (ЕИП), в съответствие с условията, определени в Споразумението за ЕИП;
в)
граждани и изпращащи организации от други европейски държави, при условие че с тези държави са сключени двустранни споразумения;
2. Участващите доброволци и организации, които осъществяват действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, от сътрудничещите държави, спазват също така общите принципи, очертани в член 4.
3. Сътрудничеството с участващите държави, посочени в параграф 1,се основава, когато е целесъобразно, на предоставянето от страна на участващите държави на допълнителни финансови средства, които следва да се предоставят в съответствие с процедури, които ще се договорят с тези държави.
ГЛАВА V
ДЕЛЕГИРАНЕ НА ПРАВОМОЩИЯ И ПРАВИЛА ЗА ПРИЛАГАНЕ
Член 24
Делегиране
1. Правомощията за приемане на делегирани актове се предоставят на Комисията при спазване на условията, предвидени в настоящия член.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 7, параграф 2, в член 9, параграф 2, и в член 20, параграф 3, се предоставя на Комисията за срок от седем години, считано от 25 април 2014 г.
3. Делегираните правомощия, посочени в член 7, параграф 2, в член 9, параграф 2, и в член 20, параграф 3, могат да бъдат оттеглени по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в това решение. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна дата, посочена в решението. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след приемането на делегиран акт Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 7, параграф 2, член 9, параграф 2, и член 20, параграф 3, влиза в сила само ако, в срок от два месеца от уведомяването на Европейския парламент и на Съвета за него, нито Европейският парламент, нито Съветът не е представил възражение, или ако преди изтичането на този срок Европейският парламент и Съветът са информирали Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 25
Процедура по спешност
1. При извънредни и надлежно обосновани обстоятелства делегираните актове, приети съгласно настоящия член, влизат в сила незабавно и се прилагат, докато не бъдат представени възражения в съответствие с параграф 2. В нотификацията относно делегирания акт до Европейския парламент и Съвета се посочват причините за използването на процедурата по спешност.
2. Европейският парламент или Съветът могат да повдигнат възражения срещу делегиран акт в съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 5. В такъв случай Комисията отменя акта незабавно след нотифицирането на решението на Европейския парламент или на Съвета, с което се представят възражения.
Член 26
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден съгласно член 17, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1257/96 на Съвета (15). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
ГЛАВА VI
НАБЛЮДЕНИЕ И ОЦЕНКА
Член 27
Наблюдение и оценка
1. Действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, за които се получава финансова помощ, са обект на редовно наблюдение с цел да се следи тяхното осъществяване, както и на редовна независима външна оценка, за да се оцени тяхната резултатност, ефективност и въздействието от тях спрямо целите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“. Наблюдението и оценката включват докладите, посочени в параграф 4, както и други дейности във връзка с конкретни аспекти от настоящия регламент, които могат да започнат по всяко време в хода на прилагането му.
2. Изпращащите организации, които изпращат доброволци на ЕС за хуманитарна помощ извън територията на Съюза, отговарят за наблюдението на тяхната дейност и редовно представят на Комисията доклади във връзка с наблюдението, като защитават всички права на отделните доброволци по отношение на защитата на личните данни.
3. При оценките се използват съществуващите стандарти за оценяване, в това число тези, които са разработени от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие и Комитета за подпомагане на развитието, с цел измерване на въздействието на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ върху хуманитарната помощ в дългосрочен план. Във фазата на оценка Комисията осигурява редовното допитване до всички съответни заинтересовани страни, в това число доброволци, изпращащи и приемащи организации, местното население и общности, на които се оказва помощ, хуманитарни организации и работещите на място. Резултатите от оценката се вземат предвид при проектирането на програмите и разпределението на средствата.
4. Комисията представя пред Европейския парламент и Съвета:
а)
годишни доклади, в които се разглежда напредъкът, постигнат при прилагането на настоящия регламент, в това число резултатите и, в рамките на възможното, основните резултати;
б)
междинен доклад за оценка във връзка с постигнатите резултати и качествените и количествените аспекти на прилагането на настоящия регламент, включително относно въздействието на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ в областта на хуманитаризма и съотношението между разходи и ефикасност на програмата, през първите три години от неговото прилагане не по-късно от 31 декември 2017 г.;
в)
съобщение относно продължаващото прилагане на настоящия регламент, основаващо се на междинния доклад за оценка, посочен в буква б) от настоящия параграф, не по-късно от 31 декември 2018 г.;
г)
доклад за последваща оценка за седемгодишния финансов период на прилагане не по-късно от 31 декември 2021 г.
5. Комисията преразглежда мерките, установени в настоящия регламент, до 1 септември 2019 г. и когато това е целесъобразно след приключването на междинния доклад за оценка, посочен в буква б) от параграф 4 от настоящия член, придружава прегледа със законодателно предложение за изменение на настоящия регламент.
6. Комисията също така редовно информира ЕСВД за дейностите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ съгласно съответните работни ангажименти.
ГЛАВА VII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 28
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 3 април 2014 година.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 375/2014/EU RENDELETE
(2014. április 3.)
az Európai Önkéntes Humanitárius Segítségnyújtási Hadtest létrehozásáról (az „EU segítségnyújtási önkéntesei” kezdeményezés)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 214. cikke (5) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében (1),
mivel:
(1)
A szolidaritás az Unió alapvető értéke és még tovább lehet fejleszteni azokat az eszközöket, amelyekkel az uniós polgárok kifejezésre juttathatják szolidaritásukat az ember okozta válságoknak vagy természeti katasztrófáknak kitett vagy azok által sújtott harmadik országbeli emberek iránt. Továbbá az Unió egésze a humanitárius segélyek tekintetében a legfőbb adományozó, világviszonylatban a támogatások csaknem 50 %-át biztosítja.
(2)
Az önkéntesség a szolidaritás konkrét és látható kifejezésre juttatása, amellyel az egyének tudásukat, készségeiket és idejüket anyagi érdek nélkül embertársaik szolgálatába állíthatják.
(3)
Tovább kell erősíteni a válságok és katasztrófák sújtotta harmadik országbeli áldozatok iránti szolidaritást, valamint fokozni kell a humanitárius segítségnyújtást és általában az önkéntességet érintő tudatosságot és láthatóságot az uniós polgárok körében.
(4)
Az Unió humanitárius segítségnyújtással kapcsolatos jövőképét, ideértve a közös célkitűzést, az alapelveket és a bevált módszereket, valamint az uniós humanitárius segítségnyújtás közös keretét a Tanács és a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői, az Európai Parlament és az Európai Bizottság által elfogadott, „A humanitárius segítségnyújtással kapcsolatos európai konszenzus” című együttes nyilatkozata (2) határozza meg. A humanitárius segítségnyújtással kapcsolatos európai konszenzus hangsúlyozza az Unió szilárd elkötelezettségét a szükségleteken alapuló megközelítés, valamint amellett, hogy fenntartja és előmozdítja az alapvető humanitárius elveket, az emberséget, a semlegességet, a pártatlanságot és a függetlenséget. Az Európai Önkéntes Humanitárius Segítségnyújtási Hadtest (az „EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés”) fellépéseire a humanitárius segítségnyújtással kapcsolatos európai konszenzus az irányadó.
(5)
Az Unió olyan helyzetekben nyújt humanitárius segítséget, amelyekben a fejlesztési együttműködéshez, a válságkezeléshez és a polgári védelemhez kapcsolódó más eszközök is alkalmazásra kerülhetnek. A harmadik országbeli humanitárius válságokra való uniós reagálás koordinálása érdekében az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésnek koherensnek és kiegészítő jellegűnek kell lennie, és el kell kerülnie a releváns uniós szakpolitikákkal és eszközökkel - különösen az Unió humanitárius segítségnyújtási szakpolitikájával, fejlesztési együttműködési szakpolitikájával, az 1313/2013/EU európai parlamenti és tanácsi határozattal (3) létrehozott uniós polgári védelmi mechanizmussal, az e határozattal létrehozott Veszélyhelyzet-reagálási Koordinációs Központtal, valamint az Európai Külügyi Szolgálattal (EKSZ) és az EU-küldöttségekkel - való átfedéseket.
(6)
Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésnek hozzá kell járulnia a szükségleteken alapuló humanitárius segítségnyújtásra irányuló uniós kapacitás erősítését célzó erőfeszítésekhez, valamint a sérülékeny vagy katasztrófák által sújtott harmadik országbeli közösségek kapacitásának erősítéséhez és ellenálló képességük növeléséhez. Fontos továbbá az érintett nemzetközi szervezetekkel és más humanitárius partnerekkel, valamint a helyi és regionális szereplőkkel folytatott együttműködés előmozdítása. Az ENSZ Humanitárius Ügyekért Felelős Koordinációs Hivatala (OCHA) központi és átfogó koordináló szerepének erősítése érdekében az említett együttműködést az ENSZ fellépéseivel összhangban kell megvalósítani.
(7)
Az évek során világszerte jelentősen megnőtt mind a természet, mind az ember okozta humanitárius válságok száma, mérete és összetettsége, és ez a tendencia valószínűleg tovább folytatódik, ami egyre inkább növeli az olyan humanitárius szereplők iránti szükségletet, amelyek azonnali, eredményes, hatékony és koherens módon képesek reagálni és támogatást nyújtani a harmadik országbeli közösségek számára sérülékenységük csökkentése és ellenálló képességük növelése érdekében.
(8)
A megfelelően kiválasztott, kiképzett és kiküldésre felkészített önkéntesek hozzájárulhatnak a szükségleteken alapuló és elvek által vezérelt uniós humanitárius segítségnyújtási kapacitás erősítéséhez, valamint a humanitárius ágazat eredményességének fokozásához, amennyiben rendelkeznek azokkal a készségekkel és képességekkel, amelyek a rászorulók leghatékonyabb segítéséhez szükségesek, feltéve, hogy megfelelő támogatásra és felügyeletre számíthatnak az önkéntes tevékenység helyszínén.
(9)
Európában és világszerte számos, harmadik országbeli kiküldésekre összpontosító önkéntességi program létezik. Ezek gyakran nemzeti programok, amelyek túlnyomórészt vagy kizárólagosan fejlesztési projektekre koncentrálnak. Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésnek többletértéket kell tehát nyújtania azáltal, hogy lehetőséget biztosít az önkéntesek számára a humanitárius segítségnyújtási műveletekben való közös részvételre, ezáltal megerősítve az aktív európai polgári szerepvállalást. Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés többletérték nyújthat azáltal is, hogy előmozdítja az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépéseinek végrehajtásában részt vevő szervezetek közötti transznacionális együttműködést, mindezek révén javítva a nemzetközi kapcsolatokat, pozitív képet sugározva az Unióról a világ számára és növelve a páneurópai humanitárius projektek iránti érdeklődést.
(10)
Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésnek költséghatékonynak kell lennie, ki kell egészítenie a már létező nemzeti és nemzetközi önkéntes programokat, elkerülve azok megkettőzését, és a humanitárius területen megmutatkozó konkrét szükségletekre és hiányosságokra kell összpontosítania.
(11)
Amint azt a Bizottság 2010. november 23-i, „Az uniós polgárok szolidaritásának kifejezési lehetőségei az önkéntességen keresztül: az Európai Önkéntes Humanitárius Segítségnyújtási Hadtestre vonatkozó előzetes észrevételek” című közleménye kiemeli, a humanitárius önkéntesség területén jelenleg hiányosságok vannak, amelyeket az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés pótolhat azáltal, hogy megfelelő képességekkel rendelkező önkénteseket küld ki kellő időben a megfelelő helyekre. Ez nevezetesen a következők révén biztosítható: a humanitárius önkéntesek azonosítására és kiválasztására vonatkozó európai előírások és eljárások, közösen meghatározott teljesítménymutatók a képzésére és a humanitárius önkéntesek kiküldésre való felkészítésére vonatkozóan, a helyszíni szükségletek alapján azonosított, potenciális önkénteseket tartalmazó adatbázis, valamint lehetőségek az önkéntesek számára a humanitárius műveletekben való részvételhez nemcsak kiküldéseken keresztül, hanem háttértámogatás és a virtuális önkéntességi tevékenységek révén is.
(12)
A megfelelő képzés, valamint az önkéntesek biztonsága és védelme döntő fontossággal bír, és arról - többek között a tagállamok bevonásával - rendszeres információcserét kell folytatni. Az uniós segítségnyújtási önkéntesek nem küldhetők ki nemzetközi és belső fegyveres konfliktusok helyszínén folytatott műveletekhez.
(13)
Az Unió humanitárius segítségnyújtási műveleteit a felmerülő szükségletek alapján a végrehajtó szervezetekkel partnerségben végzi. Ezeknek a szervezeteknek jelentős szerepet kell játszaniuk az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés végrehajtásában annak érdekében, hogy biztosítsák a helyszíni szereplők felelősségvállalását, és maximalizálják az említett kezdeményezés fellépéseiben való részvételt. Az Uniónak a Bizottság által meghatározott előírásoknak és eljárásoknak megfelelően ilyen szervezeteket kell megbíznia az uniós segítségnyújtási önkéntesek azonosításával, kiválasztásával, felkészítésével, kiküldésével, valamint a megbízatásuk ideje alatt és azt követően történő monitoringgal. Amennyiben szükséges, a helyi kirendeltségekre támogató feladatok elvégzése céljából történő kiküldésekhez a Bizottság részére sikeresen kiképzett és felkészített önkénteseknek kell rendelkezésre állniuk.
(14)
A Bizottság 2011. október 25-i„A vállalati társadalmi felelősségvállalásra vonatkozó megújult uniós stratégia (2011-2014)”című közleményében foglaltak szerint a magánvállalkozások fontos szerepet játszhatnak és hozzájárulhatnak az Unió humanitárius műveleteihez, különösen a munkavállalói önkéntesség révén.
(15)
Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésnek segítenie kell az európaiakat - legyenek bármely életkorban - abban, hogy aktív európai polgári szerepvállalásról tegyenek bizonyságot. A kezdeményezésnek ily módon Unió-szerte elő kell mozdítania az önkéntességet, valamint a részt vevő önkéntesek személyes fejlődését és interkulturális tudatosságát, ezzel is javítva képességeiket és foglalkoztathatóságukat a globális gazdaságban.
(16)
Az esélyegyenlőségnek és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának uniós elve arra utal, hogy bármilyen társadalmi háttérrel rendelkező és bármilyen életkorú uniós polgár és az Unió területén huzamosan tartózkodó személy válhat aktív polgárrá. Tekintettel a humanitárius kontextus különleges kihívásaira, az uniós segítségnyújtási önkénteseknek legalább 18. életévüket betöltött személyeknek kell lenniük, és sokféle szakmai háttérrel rendelkezhetnek és bármely korosztályhoz tartozhatnak, ideértve a szakértőket és a képzett nyugdíjasokat is.
(17)
Az önkéntesek Unió területén kívüli országokba való kiküldésének döntő előfeltétele az egyértelmű jogállás. Szerződésben kell meghatározni az önkéntesek kiküldésének feltételeit, ideértve az önkéntesek védelmére és biztonságára vonatkozó előírásokat, a küldő és a fogadó szervezetek kötelezettségeit, a biztosítást, valamint az ellátás, a lakhatás és más kapcsolódó kiadások fedezését. Az önkéntesek harmadik országbeli kiküldése megfelelő biztonsági és védelmi feltételekhez kötött.
(18)
Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépései során adott esetben figyelembe kell venni az európai önkéntesség szakpolitikai menetrendjében szereplő ajánlásokat, valamint az önkéntességgel foglalkozó európai és nemzetközi szervezetek és az Egyesült Nemzetek önkéntességi programja által folytatott munkát.
(19)
Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésnek a harmadik országbeli fogadó szervezetek humanitárius segítségnyújtási kapacitásának erősítésére irányuló, szükségleteken alapuló fellépéseket kell támogatnia annak érdekében, hogy humanitárius válságok esetén fokozza a helyi felkészülést és a reagálási képességet, valamint hogy a válsághelyzeti kockázatkezelés, a felkészülés és a reagálási képesség, továbbá az önkéntesek irányítására és az egyéb kapcsolódó területekre vonatkozó coaching és képzés révén biztosítsa az uniós segítségnyújtási önkéntesek helyszíni munkájának eredményes és fenntartható hatását.
(20)
Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésnek adott esetben arra kell törekednie, hogy a bármilyen korosztályhoz tartozó nők és férfiak egyedi szükségleteihez igazított megfelelő humanitárius reagálás révén erősítse az uniós humanitárius segítségnyújtási szakpolitikájának nemi dimenzióját. Külön figyelmet kell fordítani a nők csoportjaival és hálózataival való együttműködésre annak érdekében, hogy fokozni lehessen a nők részvételét és vezető szerepvállalását a humanitárius segítségnyújtásban, valamint hogy támaszkodni lehessen képességeikre és szakértelmükre a válság sújtotta közösségek újjáépítése, a béketeremtés, a katasztrófakockázatok csökkentése és az ellenálló képesség erősítése során.
(21)
E rendelet meghatározza a pénzügyi időszak teljes időtartamára szóló pénzügyi keretösszeget, és az éves költségvetési eljárás során ez az összeg jelenti az Európai Parlament és a Tanács számára az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, a költségvetési fegyelemről, a költségvetési ügyekben való együttműködésről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról szóló, 2013. december 2-i intézményközi megállapodás (4)17. pontja értelmében vett elsődleges referenciaösszeget.
(22)
A pénzügyi támogatást a 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (5) megfelelően kell elosztani. Tekintettel az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépéseinek különleges jellegére, helyénvaló biztosítani, hogy pénzügyi támogatás természetes személyeknek, valamint a közjog vagy a magánjog hatálya alá tartozó jogi személyeknek is nyújtható legyen. Fontos továbbá biztosítani az említett rendelet szabályainak betartását, különösen a gazdaságosság, a hatékonyság és az eredményesség elve tekintetében.
(23)
Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés célkitűzéseinek megvalósítása során - a pénzügyi források optimális felhasználásának biztosításával egyidejűleg - vezérelvnek kell tekinteni a kiadási oldal végrehajtásának és minőségének javítását.
(24)
Az Unió pénzügyi érdekeit a teljes kiadási ciklusban arányos intézkedésekkel kell védeni, ideértve a szabálytalanságok megelőzését, felderítését és kivizsgálását, az elveszített, jogosulatlanul kifizetett vagy szabálytalanul felhasznált források visszafizettetését, valamint adott esetben szankciók alkalmazását. Megfelelő intézkedéseket kell hozni a szabálytalanságok és a csalás megelőzése érdekében, valamint meg kell tenni a szükséges lépéseket az eltűnt, jogosulatlanul kifizetett vagy szabálytalanul felhasznált források visszafizettetésére a 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendeletnek (6), a 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendeletnek (7), továbbá a 883/2013/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (8) megfelelően.
(25)
A harmadik országok - különösen a csatlakozó országok, a tagjelölt országok, a potenciális tagjelölt országok, az európai szomszédságpolitika partnerországai és az Európai Szabadkereskedelmi Társulás országai - részvételét együttműködési megállapodások alapján lehetővé kell tenni.
(26)
Az együttműködő országok részt vevő önkénteseinek és az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépéseit végrehajtó szervezeteinek tiszteletben kell tartaniuk és hirdetniük kell a humanitárius segítségnyújtással kapcsolatos európai konszenzusban megfogalmazott elvek tiszteletben tartását, különös tekintettel a „humanitárius tér” védelmére.
(27)
A folyamatos visszacsatolás és javítás, valamint az elfogadás rugalmasságának és hatékonyságának javítása érdekében fel kell hatalmazni a Bizottságot arra, hogy az EUMSZ 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el az uniós segítségnyújtási önkéntesek kiválasztására, irányítására és kiküldésére vonatkozó előírásokhoz, a teljesítménymutatók és a tematikus prioritások módosításához, valamint az e rendelet végrehajtásához szükséges pénzügyi keretösszeg felosztása során alkalmazandó százalékok kiigazításához kapcsolódó rendelkezésekre vonatkozóan. Különösen fontos, hogy a Bizottság előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(28)
E rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatáskörökkel kell ruházni. Ezeket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (9) megfelelően kell gyakorolni. Vizsgálóbizottsági eljárást kell alkalmazni az uniós segítségnyújtási önkéntesek kiválasztására, irányítására és kiküldésére vonatkozó eljárásoknak, az akkreditációs mechanizmusnak, a képzési programnak és az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés éves munkaprogramjának elfogadására.
(29)
Ez a rendelet tiszteletben tartja az alapvető jogokat, és szem előtt tartja az Európai Unió Alapjogi Chartája által elismert elveket.
(30)
A személyes adatok e rendelet keretében történő feldolgozása nem lépi túl az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés zökkenőmentes működésének biztosítása szempontjából szükséges és arányos mértéket. A személyes adatok Bizottság általi bármilyen feldolgozása a 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (10) megfelelően történik. A személyes adatoknak az Unió területén jogszerűen letelepedett, az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépéseit végrehajtó szervezetek általi bármilyen feldolgozása a 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (11) megfelelően történik.
(31)
Az európai adatvédelmi biztossal való konzultáció a 45/2001/EK rendelet 28. cikkének (2) bekezdésével összhangban megtörtént, a biztos 2012. november 23-án kinyilvánította véleményét (12).
(32)
Helyénvaló e rendelet alkalmazásának időtartamát összehangolni az 1311/2013/EU, Euratom tanácsi rendelettel (13). Ezért e rendeletnek 2014. január 1-jétől kell alkalmazandónak lennie,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
BEVEZETŐ RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet létrehozza az Európai Önkéntes Humanitárius Segítségnyújtási Hadtestet („az EU segítségnyújtási önkéntesei” kezdeményezés), amely keretet nyújt az európai önkénteseknek ahhoz, hogy együttes hozzájárulásukkal támogassák és kiegészítsék a harmadik országokban folyó humanitárius segítségnyújtást.
Ez a rendelet meghatározza az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés működésére vonatkozó szabályokat és eljárásokat, valamint a pénzügyi támogatás nyújtására vonatkozó szabályokat.
2. cikk
Hatály
Ez a rendelet az alábbiakra alkalmazandó:
1.
az uniós segítségnyújtási önkéntesek kiválasztása, képzése és kiküldése a harmadik országbeli humanitárius segítségnyújtás támogatása és kiegészítése céljából;
2.
olyan fellépések, amelyek támogatják, elősegítik és előkészítik az uniós segítségnyújtási önkéntesek kiküldését a harmadik országbeli humanitárius segítségnyújtás támogatása és kiegészítése céljából;
3.
az Unión belüli és kívüli olyan fellépések, amelyek célja a fogadó szervezetek harmadik országbeli humanitárius segítségnyújtási kapacitásának építése.
3. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a) „önkéntes”: az a személy, aki szabad akaratából és anyagi érdek nélkül valamely közösséget és a társadalom egészét szolgáló tevékenységeket végez;
b) „önkéntesjelölt”: az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépéseiben való részvételre a 11. cikk (3) bekezdésével összhangban alkalmas személy;
c) „uniós segítségnyújtási önkéntes”: az az önkéntesjelölt, akit kiválasztottak, és a különleges előírások, eljárások és referenciakritériumok alapján kiképeztek, alkalmasnak ítéltek, és akit harmadik országbeli humanitárius segítségnyújtás támogatása vagy kiegészítése céljából történő kiküldésre rendelkezésre állóként regisztráltak;
d) „humanitárius segítségnyújtás”: olyan harmadik országban végzett tevékenységek és műveletek, amelyek célja a szükségleteken alapuló sürgősségi segély nyújtása az élet védelme, az emberi szenvedés megelőzése és enyhítése, valamint az emberi méltóság megőrzése érdekében az ember okozta válságok vagy természeti katasztrófák esetén. A humanitárius segítségnyújtás kiterjed a humanitárius válságok vagy azok közvetlen hatásai miatt szükséges támogatási, segítségnyújtási és védelmi műveletekre, a rászorulók megközelíthetőségét biztosító és az akadálymentes segítségnyújtást elősegítő támogató intézkedésekre, továbbá az olyan fellépésekre is, amelyek célja a katasztrófákra való felkészülés megerősítése és a katasztrófakockázatok csökkentése, az ellenálló képesség erősítéséhez való hozzájárulás, valamint a válságkezelés és a válságokból való felépülés képességének javítása;
e) „harmadik ország”: az Unió területén kívüli ország, ahol a d) pontban említett humanitárius segítségnyújtási tevékenységeket és műveleteket folytatják.
4. cikk
Célkitűzés
Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés célja az, hogy hozzájáruljon a szükségleteken alapuló uniós humanitárius segítségnyújtási kapacitás erősítéséhez, amelynek célja az élet védelme, az emberi szenvedés megelőzése és enyhítése, valamint az emberi méltóság megőrzése, továbbá - különösen a katasztrófákra való felkészülés megerősítése, a katasztrófakockázatok csökkentése, valamint a kárenyhítés, helyreállítás és fejlesztés közötti kapcsolat megerősítése révén - a sérülékeny vagy katasztrófa sújtotta harmadik országbeli közösségek kapacitásának és ellenálló képességének növelése. Ez a célkitűzés az Unió értékeit és a rászoruló emberek iránti szolidaritását kifejező és az európai polgárság szellemiségét láthatóan előmozdító uniós segítségnyújtási önkéntesek együttes hozzájárulása által jelentett hozzáadott érték révén valósul meg.
5. cikk
Általános elvek
(1) Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépéseit az emberiesség, a semlegesség, a pártatlanság és a függetlenség humanitárius segítségnyújtási elvével és a humanitárius segítségnyújtással kapcsolatos európai konszenzussal összhangban kell megvalósítani.
(2) Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépéseinek a helyi közösségek humanitárius szükségleteinek és a fogadó szervezetek követelményeinek kell megfelelniük, és a humanitárius ágazat eredményességének fokozásához történő hozzájárulásra kell irányulniuk.
(3) Prioritásként kell kezelni az önkéntesjelöltek és az uniós segítségnyújtási önkéntesek védelmét és biztonságát.
(4) Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésnek elő kell mozdítania a szükségleteken alapuló közös projekteket, valamint a különböző országokból származó részt vevő önkéntesek és az e kezdeményezés fellépéseit végrehajtó, a 10. cikkben említett szervezetek közötti transznacionális partnerségeket.
6. cikk
Az uniós fellépés koherens és kiegészítő jellege
(1) E rendelet végrehajtása során - a párhuzamos feladatvégzés és az átfedések elkerülése mellett, valamint felismerve, hogy a humanitárius segítségnyújtásra az e rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében említett humanitárius segítségnyújtási elvek vonatkoznak - biztosítani kell a koherenciát és a kiegészítő jelleget az Unió külső fellépésének egyéb eszközeivel és területeivel, valamint egyéb vonatkozó uniós szakpolitikával, különösen az Unió humanitárius segítségnyújtási szakpolitikájával, fejlesztési együttműködési szakpolitikájával és az uniós polgári védelmi mechanizmussal. Külön figyelmet kell fordítani a kárenyhítés, a helyreállítás és a fejlesztés közötti zökkenőmentes átmenet biztosításának.
(2) A vonatkozó nemzeti önkéntességi programok és az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépései közötti konzisztencia és koherencia biztosítása révén a Bizottság és a tagállamok együttműködnek a hatékonyság és az eredményesség érdekében. Az említett fellépéseknek a vonatkozó bevált gyakorlatokra és a meglévő programokra kell támaszkodniuk, és adott esetben ki kell használniuk a már meglévő uniós hálózatokat.
(3) Az Unió elősegíti az együttműködést az érintett nemzetközi szervezetekkel és más humanitárius partnerekkel, valamint a helyi és regionális szereplőkkel az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépéseinek végrehajtása terén.
A humanitárius válságokra adott koherens nemzetközi reagálás előmozdítása érdekében az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépéseinek a Humanitárius Ügyekért Felelős Koordinációs Hivatal (ENSZ-OCHA) központi és átfogó koordináló szerepe elismerése céljából összhangban kell lenniük az ENSZ kezdeményezéseivel.
7. cikk
Működési célkitűzések
(1) Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés a következő működési célkitűzéseket követi:
a)
az Unió humanitárius segítségnyújtási kapacitásának növeléséhez és javításához való hozzájárulás.
Az e működési célkitűzés elérésében tett előrelépést olyan mutatók alapján értékelik, mint:
-
a szükséges képesítésekkel rendelkező, kiküldött vagy kiküldésre kész uniós segítségnyújtási önkéntesek, valamint a kiküldési szerződésüknek már eleget tevő uniós segítségnyújtási önkéntesek száma,
-
az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés által nyújtott humanitárius segélyben részesült emberek száma és a személyenkénti átlagos költség,
-
az uniós segítségnyújtási önkéntesek helyszínen való tényleges humanitárius közreműködésével kapcsolatos elégedettségi szint a kiküldött uniós segítségnyújtási önkéntesek, valamint a küldő és a fogadó szervezetek körében.
b)
Az önkéntesek készségeinek, tudásának és képességeinek javítása a humanitárius segítségnyújtás terén, valamint az alkalmazásukra vonatkozó feltételek és szabályok.
Az e működési célkitűzés elérésében tett előrelépést olyan mutatók alapján értékelik, mint:
-
a kiképzett önkéntesjelöltek száma és a kiképzést követő értékelésen sikerrel túljutó önkéntesek száma,
-
az önkéntesjelöltek és az uniós segítségnyújtási önkéntesek irányítására vonatkozó előírásokat és eljárásokat alkalmazó, akkreditált küldő szervezetek száma,
-
az önkéntesek képzésének minőségével, valamint tudásának és képességeinek szintjével kapcsolatos elégedettségi szint a kiképzett és kiküldött önkéntesek, valamint a küldő és a fogadó szervezetek körében, továbbá az önkéntesjelöltek és az uniós segítségnyújtási önkéntesek kiküldésére és irányítására vonatkozó előírásoknak és eljárásoknak való megfelelés és azok helyénvalósága.
c)
A fogadó szervezetek kapacitásának építése és az önkéntesség előmozdítása harmadik országokban:
Az e működési célkitűzés elérésében tett előrelépést olyan mutatók alapján értékelik, mint:
-
a harmadik országbeli kapacitásépítési fellépések száma és típusa,
-
a kapacitásépítési fellépésekben részt vevő, harmadik országbeli alkalmazottak és önkéntesek száma,
-
a fellépések minőségével és eredményességével kapcsolatos elégedettségi szint a kapacitásépítési fellépésekben részt vevő, fogadó szervezetekben dolgozó alkalmazottak és a harmadik országbeli önkéntesek körében.
d)
A Unió humanitárius segítségnyújtási elveinek kommunikációja a humanitárius segítségnyújtással kapcsolatos európai konszenzusban foglaltak szerint.
Az e működési célkitűzés elérésében tett előrelépést olyan mutatók alapján értékelik, mint:
-
a tájékoztatási, kommunikációs és tudatosító fellépések száma, típusa és költsége.
e)
Az önkéntesség koherenciájának és konzisztenciájának javítása a tagállamokban az uniós polgárok humanitárius segítségnyújtási tevékenységekben és műveletekben való részvételi lehetőségeinek javítása érdekében:
Az e működési célkitűzés elérésében tett előrelépést olyan mutatók alapján értékelik, mint:
-
az akkreditált küldő szervezetek száma,
-
a küldő szervezetek számára szervezett technikai segítségnyújtási fellépések száma és típusa,
-
az önkéntesjelöltek és az uniós segítségnyújtási önkéntesek irányítására vonatkozó előírások és eljárások terjesztése és átvétele más önkéntességi programok révén.
(2) Az (1) bekezdés a)-e) pontjában említett mutatókat kell használni szükség szerint a teljesítmény monitoringjára, értékelésére és felülvizsgálatára. A mutatók indikatívak és a 24. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusok útján módosíthatók az előrelépés mérése terén szerzett tapasztalatok figyelembevétele érdekében.
II. FEJEZET
AZ EU SEGÍTSÉGNYÚJTÁSI ÖNKÉNTESEI KEZDEMÉNYEZÉS FELLÉPÉSEI
8. cikk
Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépései
Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés a 4. és a 7. cikkben említett célkitűzéseket követi a következő fellépéstípusok révén:
-
az önkéntesjelöltekre és az uniós segítségnyújtási önkéntesekre vonatkozó előírások és eljárások kidolgozása és fenntartása,
-
a küldő és a fogadó szervezetek számára akkreditációs mechanizmus kidolgozása és fenntartása,
-
az önkéntesjelöltek azonosítása és kiválasztása,
-
képzési program létrehozása, valamint a képzések és gyakornoki helyek támogatása,
-
az uniós segítségnyújtási önkéntesek adatbázisának létrehozása, fenntartása és frissítése,
-
uniós segítségnyújtási önkéntesek kiküldése a harmadik országbeli humanitárius segítségnyújtás támogatása és kiegészítése céljából,
-
a fogadó szervezetek kapacitásának építése,
-
az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés hálózatának létrehozása és irányítása,
-
kommunikáció és tudatosítás,
-
az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés elszámoltathatóságát, átláthatóságát és eredményességét fokozó kiegészítő tevékenységek.
9. cikk
Az önkéntesjelöltekre és az uniós segítségnyújtási önkéntesekre vonatkozó előírások és eljárások
(1) A meglévő bevett gyakorlatok alapján a Bizottság előírásokat és eljárásokat állapít meg arra vonatkozóan, hogy az önkéntesjelöltek és az uniós segítségnyújtási önkéntesek harmadik országokban folyó humanitárius segítségnyújtási műveletek támogatása céljából történő azonosítása, kiválasztása, felkészítése, irányítása és kiküldése során a küldő és a fogadó szervezeteknek milyen feltételeket, szabályokat és követelményeket kell alkalmazniuk.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 24. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a következő előírások meghatározására vonatkozóan:
-
az önkéntesek mint kezdő vagy vezető szakemberek azonosítására, kiválasztására és felkészítésére használt kompetencia-referenciakeret,
-
az azonosítási és kiválasztási eljárás során az esélyegyenlőségnek és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának a biztosítására irányuló rendelkezések,
-
az annak biztosítására irányuló rendelkezések, hogy a küldő és a fogadó szervezetek megfeleljenek a vonatkozó nemzeti és uniós jognak, valamint a fogadó ország jogának,
-
a küldő és a fogadó szervezetek közötti partnerséget szabályozó előírások,
-
az uniós segítségnyújtási önkéntesek által elsajátított készségek és képességek elismerésére vonatkozó rendelkezések, a meglévő vonatkozó uniós kezdeményezésekkel összhangban.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy végrehajtási jogi aktusokat fogadjon el a következőkre vonatkozóan:
-
az önkéntesjelöltek azonosítása, kiválasztása és kiküldés előtti felkészítése során követendő eljárások, ideértve adott esetben a gyakornoki helyeket is,
-
az uniós segítségnyújtási önkéntesek harmadik országokba történő kiküldésére és az e harmadik országokban való irányítására vonatkozó rendelkezések, ideértve többek között a helyszíni felügyeletet, továbbá a coaching, mentorálás, továbbképzés, a megfelelő munkafeltételek biztosítása és a hazatérést követő támogatás révén történő folyamatos támogatást,
-
az önkéntesek számára biztosítási fedezet és megfelelő életkörülmények biztosítása, ideértve az ellátási, lakhatási, utazási és egyéb kapcsolódó költségek fedezését,
-
a kiküldés előtt, alatt és után követendő, a gondoskodási kötelezettség és a megfelelő védelmi és biztonsági eljárások, ideértve a harmadik országokból való sürgősségi evakuálásra vonatkozó egészségügyi célú evakuálási és biztonsági terveket, köztük a nemzeti hatóságokkal való kapcsolattartást illető eljárásokat,
-
az uniós segítségnyújtási önkéntesek egyéni teljesítményének monitoringjára és értékelésére szolgáló eljárások.
Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 26. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
10. cikk
A küldő és fogadó szervezetekre vonatkozó akkreditációs mechanizmus
(1) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok révén - adott esetben a humanitárius partnerek bevonásával - akkreditációs mechanizmust hoz létre, amely biztosítja, hogy a küldő szervezetek megfeleljenek a 9. cikkben említett előírásoknak és eljárásoknak, és külön akkreditációs mechanizmust hoz létre a fogadó szervezetek számára.
A Bizottság a meglévő vonatkozó akkreditációs mechanizmusok és eljárások alapján - végrehajtási jogi aktusok révén - elfogadja az akkreditációs mechanizmus működésére vonatkozó eljárást. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 26. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(2) Az akkreditációs mechanizmus kidolgozása során - az adminisztráció egyszerűsítése céljából - a Bizottság törekszik a bizottsági partnerségi humanitárius eszközök és a meglévő humanitárius előírások közötti szinergiák kialakítására. Az akkreditációs mechanizmusnak befogadó jellegűnek kell lennie, és egyik típusú alkalmas szervezettel szemben sem alkalmazhat hátrányos megkülönböztetést.
(3) A küldő szervezetek akkor akkreditálhatók, ha:
a)
megfelelnek a 9. cikkben említett előírásoknak és eljárásoknak;
b)
a 3. cikk d) pontjában meghatározottaknak megfelelően a humanitárius segítségnyújtás területén tevékenykednek, és
c)
a következő kategóriák valamelyikébe tartoznak:
i.
a valamely tagállam jogának megfelelően létrehozott, Unión belüli székhellyel rendelkező, nem kormányzati non-profit szervezetek;
ii.
valamely tagállam jogának hatálya alá tartozó civil jellegű közjogi szervezetek;
iii.
a 23. cikkben említett országokban letelepedett nem kormányzati non-profit szervezetek az említett cikkben meghatározott feltételek és az abban említett megállapodások szerint;
iv.
a 23. cikkben említett országokban letelepedett civil jellegű közjogi szervezetek az említett cikkben meghatározott feltételek és az abban említett megállapodások szerint;
v.
a Vöröskereszt és Vörös Félhold Társaságok Nemzetközi Szövetsége.
(4) Harmadik országbeli szervezetek akkor lehetnek fogadó szervezetek, ha:
a)
megfelelnek a 9. cikkben említett előírásoknak és eljárásoknak;
b)
a 3. cikk d) pontjában meghatározottaknak megfelelően a humanitárius segítségnyújtás területén tevékenykednek; és
c)
a következő kategóriák valamelyikébe tartoznak:
i.
nem kormányzati non-profit szervezetek, amelyek valamely harmadik ország hatályos jogszabályainak megfelelően működnek, vagy amelyek valamely harmadik ország hatályos jogszabályainak megfelelően letelepedettek;
ii.
harmadik ország jogának hatálya alá tartozó civil jellegű közjogi szervezetek;
iii.
nemzetközi ügynökségek és szervezetek.
(5) A (3) és a (4) bekezdésekben említett követelmények sérelme nélkül a küldő és a fogadó szervezetek az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépéseit végrehajthatják nyereségérdekelt magánszervezetek közreműködésével is.
(6) A szükségletek előzetes értékelése alapján az akkreditálandó küldő szervezetek számára technikai segítséget lehet nyújtani abból a célból, hogy nagyobb kapacitással tudjanak részt venni az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésben, valamint hogy biztosítani lehessen a 9. cikkben említett előírásoknak és eljárásoknak való megfelelésüket.
A 15. cikkben említett fellépések keretében az akkreditálandó fogadó szervezet számára is nyújtható az első albekezdésben említett segítség.
(7) Az akkreditációt követően a Bizottság kellő időben közzéteszi az akkreditált küldő és fogadó szervezetek jegyzékét.
11. cikk
Az önkéntesjelöltek azonosítása és kiválasztása
(1) A harmadik országbeli szükségletek küldő vagy fogadó szervezetek, vagy más érintett szereplők által elvégzett előzetes felmérése alapján az akkreditált küldő szervezetek azonosítják és kiválasztják a képzésben részesülő önkéntesjelölteket.
(2) Az önkéntesjelöltek azonosítása és kiválasztása során meg kell felelni a 9. cikkben említett előírásoknak és eljárásoknak, és tiszteletben kell tartani a hátrányos megkülönböztetés tilalmának és az esélyegyenlőségnek az elvét.
(3) Önkéntesjelöltként alkalmasak pályázni azok a legalább 18. életévüket betöltött személyek, akik:
a)
az Unió polgárai;
b)
az Unió valamely tagállamában huzamosan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok; és
c)
a 23. cikk (1) bekezdésében említett országok állampolgárai, az abban a cikkben említett feltételek mellett.
12. cikk
Képzési program, valamint a képzések és gyakorlatok támogatása
(1) A Bizottság a meglévő programok és eljárások alapján, valamint adott esetben szakosított intézmények bevonásával képzési programot hoz létre az önkéntesjelöltek számára, hogy fel lehessen készíteni őket a humanitárius segítségnyújtás támogatása és kiegészítése céljából történő kiküldésre.
(2) Azok az önkéntesjelöltek, akiket a 11. cikkben foglaltaknak megfelelően azonosítottak és kiválasztottak, alkalmasak a minősített szervezetek által megvalósított képzési programokban való részvételre. Az egyes önkéntesjelöltek által teljesítendő képzés körét és tartalmát az akkreditált fogadó szervezettel folytatott konzultációt követően az érintett akkreditált küldő szervezet határozza meg a szükségletek alapján, figyelembe véve az önkéntesjelölt előzetes tapasztalatát és a tervezett kiküldést.
(3) A képzésük és különösen a kiküldésre való felkészítésük részeként az önkéntesjelöltek számára előírhatják, hogy teljesítsenek gyakorlatot az akkreditált küldő szervezeteknél, lehetőség szerint a származási országuktól eltérő országban.
(4) A (3) bekezdés sérelme nélkül azok az önkéntesjelöltek, akik nem teljesítettek gyakorlatot, adott esetben a kiküldés szükségleteihez és egyedi körülményeihez igazított kiegészítő felkészítésben részesülhetnek a kiküldést megelőzően. Ennek a felkészítésnek és a gyakorlatnak meg kell felelnie a 9. cikkben említett, felkészítésre vonatkozó előírásoknak és eljárásoknak.
(5) A képzési program keretében értékelni kell, hogy az önkéntesjelöltek mennyire felkészültek a harmadik országbeli humanitárius segítségnyújtás támogatása és kiegészítése céljából történő kiküldésre, valamint a helyi szükségletek kielégítésére. Ezen értékelést a küldő szervezetekkel együttműködésben kell elvégezni.
(6) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján elfogadja a képzési program szabályait és az önkéntesjelöltek kiküldésre való felkészültségének értékelésére szolgáló eljárást. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 26. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
13. cikk
Az uniós segítségnyújtási önkéntesek adatbázisa
(1) A 12. cikk (5) bekezdésében említett értékelésen sikerrel túljutott önkéntesjelöltek uniós segítségnyújtási önkéntesnek tekintendők és alkalmasak kiküldésre. Az ilyen önkéntesjelöltek neve szerepel az uniós segítségnyújtási önkéntesek adatbázisában.
(2) Az uniós segítségnyújtási önkéntesek (többek között a rendelkezésre álló és kiküldhető uniós segítségnyújtási önkénteseket tartalmazó) adatbázisát a Bizottság hozza létre, tartja fenn és frissíti, valamint szabályozza az ahhoz való hozzáférést és annak felhasználását. Az ezen adatbázisban szereplő vagy az ezen adatbázis számára gyűjtött személyes adatokat - amennyiben alkalmazandó - a 95/46/EK irányelvvel és a 45/2001/EK rendelettel összhangban kell feldolgozni.
14. cikk
Az uniós segítségnyújtási önkéntesek kiküldése harmadik országokba
(1) Az adatbázisban szereplő uniós segítségnyújtási önkéntesek kiküldhetők a 3. cikk d) pontjában meghatározott humanitárius segítségnyújtás támogatása és kiegészítése céljából:
a)
akkreditált küldő szervezetek által harmadik országok fogadó szervezeteihez; vagy
b)
adott esetben a Bizottság által a helyi humanitárius segítségnyújtási irodáiba, támogató feladatok végzése érdekében.
(2) A kiküldésnek igazodnia kell a fogadó szervezetek által helyi szinten megfogalmazott tényleges szükségletekhez.
(3) Az 1. cikk a) pontjában említett kiküldést illetően az akkreditált küldő szervezeteknek biztosítaniuk kell, hogy megfelelnek a 9. cikkben említett előírásoknak és eljárásoknak. Az uniós segítségnyújtási önkéntesek nem küldhetők ki nemzetközi és belső fegyveres konfliktusok helyszínén folytatott műveletekhez.
(4) A 23. cikkel összhangban az akkreditált küldő szervezetek tájékoztatják az adott tagállam és más részt vevő országok illetékes nemzeti hatóságait, mielőtt egy állampolgárukat a 9. cikkben említett előírásokkal és eljárásokkal összhangban uniós segítségnyújtási önkéntesként kiküldik.
(5) A kiküldés részletes feltételeit és az uniós segítségnyújtási önkéntesek szerepét a fogadó szervezettel folytatott szoros együttműködésben határozzák meg a küldő szervezetek és az uniós segítségnyújtási önkéntesek közötti szerződésben, amely kitér a jogokra és kötelezettségekre, a kiküldés időtartamára és helyére, valamint az adott uniós segítségnyújtási önkéntes feladataira.
(6) Az 1. cikk b) pontjában említett kiküldést illetően a Bizottság „önkénteskiküldési szerződést” ír alá az uniós segítségnyújtási önkéntesekkel, amelyben meghatározza a kiküldésre vonatkozó részletes feltételeket. Az önkénteskiküldési szerződések alapján az önkéntesekre nem vonatkoznak a 259/68/EGK, Euratom, ESZAK tanácsi rendeletben (14) meghatározott, az Európai Unió tisztviselőinek személyzeti szabályzata, valamint az Európai Unió egyéb alkalmazottainak alkalmazási feltételei szerinti jogok és kötelezettségek.
(7) A fogadó szervezet mentort jelöl ki az uniós segítségnyújtási önkéntes részére a kiküldése alatti felügyelete és támogatása céljából.
15. cikk
A fogadó szervezetek humanitárius segítségnyújtási kapacitásának építése
A harmadik országok szükségleteinek küldő és fogadó szervezetek, vagy más érintett szereplők általi előzetes értékelése alapján, a Bizottság támogatja a fogadó szervezetek humanitárius segítségnyújtási kapacitásának építésére irányuló fellépéseket a humanitárius válságok kapcsán a helyi felkészülés és a reagálási képességet fokozása, valamint annak biztosítása céljából, hogy az uniós segítségnyújtási önkéntesek helyszíni tevékenységének hatása eredményes és fenntartható legyen. Ezek a fellépések a következők lehetnek:
a)
válsághelyzeti kockázatkezelés, felkészülés és reagálás, coaching és képzés az önkéntesek irányítása, valamint más releváns területeken a fogadó szervezetek alkalmazottai és önkéntesei számára;
b)
a bevált gyakorlatok cseréje, technikai segítségnyújtás, ikerintézményi programok, alkalmazottak és önkéntesek cseréje, hálózatok létrehozása és más releváns fellépések.
16. cikk
Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés hálózata
(1) A Bizottság létrehozza és irányítja az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés hálózatát, amelyben a következők vesznek részt:
a)
önkéntesjelöltek, a kezdeményezésben jelenleg részt vevő vagy korábban részt vett uniós segítségnyújtási önkéntesek;
b)
küldő és fogadó szervezetek;
c)
a tagállamok és az Európai Parlament képviselői.
(2) Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés hálózatának tevékenységéhez tartoznak különösen:
a)
a kölcsönhatás elősegítése, platform biztosítása a tudásmegosztás, a konzultáció és az információk terjesztése, a bevált gyakorlatok megosztása és a 21. cikk (3) bekezdésében említett szükségletértékelés céljából;
b)
a partnerségépítésnek, valamint a kiküldésekre és a kapacitásépítésre irányuló közös projektek kidolgozásának előmozdítása az unióbeli küldő szervezetek és a harmadik országbeli fogadó szervezetek bevonásával;
c)
olyan alap nyújtása, amelyre az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépéseit építeni lehet azzal a céllal, hogy biztosítani lehessen a folyamatos javítást, az eredményes monitoringot és az értékelést;
d)
az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezéssel kapcsolatos projektre való online jelentkezés lehetőségének biztosítása.
17. cikk
Kommunikáció és tudatosítás
(1) A Bizottság támogatja a nyilvánosság tájékoztatását és a tudatosító fellépéseket a látható EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés előmozdítására, és az önkéntesség ösztönzésére a humanitárius segítségnyújtás területén az Unión és tagállamain belül, valamint azokban a harmadik országokban, amelyek az e kezdeményezés fellépéseinek kedvezményezettjei.
(2) A Bizottság az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés célkitűzéseit, fellépéseit és látható eredményeit tartalmazó kommunikációs tervet dolgoz ki, amely meghatározza a nyilvánosságot és különösen a jövőbeli potenciális önkéntesjelölteket, valamint az e kezdeményezés fellépéseinek kedvezményezettjeit célzó kommunikációs és ismeretterjesztési tevékenységeket. Ezt a kommunikációs tervet a Bizottság és a kedvezményezettek, különösen a küldő és a fogadó szervezetek, valamint az EU segítségnyújtási önkéntesei hajtják végre.
III. FEJEZET
PROGRAMOZÁS ÉS FORRÁSELOSZTÁS
18. cikk
Támogatható fellépések
(1) A 8. cikkben említett fellépések jogosultak pénzügyi támogatásra, ideértve az e fellépések végrehajtásához szükséges intézkedéseket, valamint az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés és a vonatkozó nemzeti és nemzetközi szintű programok közötti koordinációt erősítő, a bevált gyakorlatokra épülő intézkedéseket.
(2) Az (1) bekezdésben említett pénzügyi támogatás fedezheti az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés irányításához és célkitűzéseinek eléréséhez szükséges előkészítő, monitoring, kontroll, audit és értékelési tevékenységekhez kapcsolódó kiadásokat is.
(3) A (2) bekezdésben említett kiadások körébe tartozhatnak különösen a 17. cikkben említett tanulmányok, szakértői találkozók, tájékoztatási és kommunikációs fellépések, ideértve az Unió szakpolitikai prioritásainak intézményi kommunikációját is - amennyiben ezek az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés célkitűzéseihez kapcsolódnak -, az információfeldolgozásra és -cserére összpontosító informatikai hálózatokkal (többek között azoknak az ágazatközi adatcsere előmozdítását szolgáló meglévő vagy jövőbeli rendszerekkel való összekapcsolásával és a kapcsolódó berendezésekkel) összefüggő kiadások, és minden más technikai és igazgatási segítségnyújtásra fordított kiadás, amely a Bizottságnál felmerül.
19. cikk
Pénzügyi kedvezményezettek
Az e rendelet szerinti pénzügyi támogatás természetes személyeknek, és akár a magánjog, akár a közjog hatálya alá tartozó jogi személyeknek nyújtható, akik vagy amelyek ezt követően a 966/2012/EU, Euratom rendelet értelmében vett pénzügyi kedvezményezetteknek minősülnek.
20. cikk
Pénzügyi keretösszeg
(1) Az e rendelet végrehajtásához szükséges pénzügyi keretösszeg folyó árakon a 2014. január 1. és 2020. december 31. közötti időszakra vonatkozóan 147 936 000 EUR. Az éves előirányzatokat az Európai Parlament és a Tanács engedélyezi a többéves pénzügyi keret keretein belül. A 2020. december 31-ig le nem zárult fellépésekhez szükséges kifizetések kezelése céljából szükség esetén a 2020 utáni költségvetésben is szerepelhetnek hasonló kiadások fedezésére szolgáló kifizetési előirányzatok.
(2) Az (1) bekezdésében említett pénzügyi keretösszeget a 2014 és 2020 közötti időszakban a mellékletben meghatározott működési célkitűzéseknek, tematikus prioritásoknak és százalékoknak megfelelően kell elosztani.
(3) A Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy a 24. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a mellékletben szereplő prioritások módosítására és a számadatok több mint 10, de legfeljebb 20 százalékponttal történő kiigazítására vonatkozóan. Az ilyen kiigazításra csak azután kerülhet sor, hogy a 27. cikk (4) bekezdésének b) pontjában említett időközi értékelés eredménye tükrében a Bizottság felülvizsgálta a mellékletben meghatározott tematikus prioritásokat és százalékokat, amely esetben a felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat 2018. június 30-ig el kell fogadni.
(4) Amennyiben a veszélyhelyzet-reagálási fellépések támogatására rendelkezésre álló költségvetési források szükséges felülvizsgálata rendkívül sürgős esetben azt megköveteli, a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el annak érdekében, hogy a rendelkezésre álló költségvetési előirányzatok keretében és a 25. cikkben előírt eljárással összhangban 10-nél több, de legfeljebb 20 százalékponttal kiigazítson a mellékletben szereplő minden egyes számadatot.
21. cikk
A pénzügyi beavatkozás típusai és végrehajtási eljárások
(1) A Bizottság az uniós pénzügyi támogatást a 966/2012/EU, Euratom rendeletnek megfelelően hajtja végre.
(2) Az e rendelet szerinti pénzügyi támogatás a 966/2012/EU, Euratom rendeletben meghatározott bármely formát öltheti.
(3) A Bizottság e rendelet végrehajtása érdekében végrehajtási jogi aktusok révén elfogadja az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés éves munkaprogramját. E végrehajtási jogi aktusokat a 26. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni. Az éves munkaprogram meghatározza a célkitűzéseket, a várt eredményeket, a végrehajtás módját és a vonatkozó kiadások teljes összegét. Az éves munkaprogram tartalmazza továbbá a finanszírozandó fellépések leírását, az egyes fellépésekhez rendelt összegek megjelölését - szükség esetén figyelembe véve az értékelt szükségleteket -, valamint az indikatív végrehajtási ütemtervet. A vissza nem térítendő támogatásokra vonatkozóan tartalmazza a prioritásokat, az alapvető értékelési kritériumokat és a társfinanszírozás maximális mértékét is. Az éves munkaprogram meghatározza továbbá a harmadik országoknak a 23. cikkben említett feltételek szerinti részvételét.
22. cikk
Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme
(1) A Bizottság megfelelő intézkedésekkel - csalás, korrupció és más jogellenes cselekmények elleni megelőző intézkedésekkel, hatékony ellenőrzésekkel, szabálytalanság feltárása esetén a jogosulatlanul kifizetett összegek visszafizettetésével, valamint szükség esetén hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókkal - biztosítja az Unió pénzügyi érdekeinek védelmét az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés alapján finanszírozott fellépések végrehajtása során.
(2) A Bizottság vagy képviselői, valamint a Számvevőszék jogosultak dokumentumalapú és helyszíni auditot végezni az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés alapján uniós forrásokban részesülő kedvezményezetteknél, vállalkozóknál és alvállalkozóknál.
(3) Az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) jogosult az ilyen finanszírozással közvetlenül vagy közvetetten érintett gazdasági szereplőknél a 2185/96/Euratom, EK rendeletben és a 883/2013/EU, Euratom rendeletben előírt eljárásoknak megfelelően helyszíni ellenőrzéseket és vizsgálatokat végezni annak megállapítására, hogy történt-e az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés alapján finanszírozott támogatási megállapodással, támogatási határozattal vagy szerződéssel összefüggésben olyan csalás, korrupció vagy más jogellenes cselekmény, amely az Unió pénzügyi érdekeit sérti.
(4) Az (1) és (2) bekezdés sérelme nélkül az e rendelet végrehajtása keretében harmadik országokkal és nemzetközi szervezetekkel kötött együttműködési megállapodásokban, támogatási megállapodásokban, támogatási határozatokban és szerződésekben kifejezetten rendelkezni kell arról, hogy az összes vonatkozó eljárási garancia tiszteletben tartása mellett a Bizottság, a Számvevőszék és az OLAF elvégezheti az ilyen auditokat, helyszíni ellenőrzéseket és vizsgálatokat.
IV. FEJEZET
MÁS ORSZÁGOKKAL FOLYTATOTT EGYÜTTMŰKÖDÉS
23. cikk
Más országokkal folytatott együttműködés
(1) Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezésben a következők vehetnek részt:
a)
csatlakozó országok, tagjelölt országok, potenciális tagjelöltek és az európai szomszédságpolitika partnerországainak állampolgárai és küldő szervezetei, az említett országok uniós programokban való részvételének a vonatkozó keretmegállapodásokban és társulási tanácsi határozatokban vagy hasonló megállapodásokban meghatározott általános alapelveknek és általános feltételeknek megfelelően;
b)
az Európai Szabadkereskedelmi Társulás azon országainak állampolgárai és küldő szervezetei, amelyek tagjai az Európai Gazdasági Térségnek (EGT), az EGT-megállapodásban rögzített feltételeknek megfelelően;
c)
más európai országok állampolgárai és küldő szervezetei, amennyiben ezekkel az országokkal kétoldalú megállapodásokat kötnek.
(2) Az együttműködő országok részt vevő önkénteseinek és az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépéseit végrehajtó szervezeteinek szintén tiszteletben kell tartaniuk a 4. cikkben említett általános elveket.
(3) Az (1) bekezdésben említett részt vevő országokkal folytatott együttműködés adott esetben az (1) bekezdésben említett részt vevő országoktól származó további előirányzatokon alapul, amelyek az említett országokkal megállapítandó eljárásoknak megfelelően bocsátandók rendelkezésre.
V. FEJEZET
FELHATALMAZÁS ÉS VÉGREHAJTÁSI RENDELKEZÉSEK
24. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására.
(2) A Bizottság 7. cikk (2) bekezdésében, a 9. cikk (2) bekezdésében és a 20. cikk (3) bekezdésében említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozó felhatalmazása hétéves időtartamra szól 2014. április 25-től kezdődő hatállyal.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 7. cikk (2) bekezdésében, a 9. cikk (2) bekezdésében és a 20. cikk (3) bekezdésében említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5) A 7. cikk (2) bekezdése, a 9. cikk (2) bekezdése és a 20. cikk (3) bekezdése értelmében elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.
25. cikk
Sürgősségi eljárás
(1) Kivételes és kellően indokolt esetben az e cikk alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus haladéktalanul hatályba lép és mindaddig alkalmazandó, amennyiben nem emelnek ellene kifogást a (2) bekezdésnek megfelelően. Az Európai Parlament és a Tanács felhatalmazáson alapuló jogi aktusról való értesítése tartalmazza a sürgősségi eljárás alkalmazásának indokait.
(2) Az Európai Parlament vagy a Tanács a 24. cikk (5) bekezdésének megfelelően kifogást emelhet a felhatalmazáson alapuló jogi aktus ellen. Ebben az esetben a Bizottság az Európai Parlament vagy a Tanács kifogásáról szóló határozatról való értesítést követően haladéktalanul hatályon kívül helyezi a felhatalmazáson alapuló jogi aktust.
26. cikk
Bizottsági eljárás
(1) A Bizottságot az 1257/96/EK tanácsi rendelet (15) 17. cikkének (1) bekezdése alapján létrehozott bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
VI. FEJEZET
MONITORING ÉS ÉRTÉKELÉS
27. cikk
Monitoring és értékelés
(1) Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés fellépéseit végrehajtásuk érdekében rendszeresen monitoring alá vonják, és független külső értékeléssel rendszeresen értékelik azok hatékonyságát, eredményességét és hatásait az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés célkitűzései viszonylatában. A monitoring és értékelés magában foglalja az (4) bekezdésben említett jelentéseket, valamint az e rendelet egyedi aspektusait érintő tevékenységeket, amelyek bármikor elindíthatók e rendelet végrehajtása folyamán.
(2) Az Unió területén kívülre uniós segítségnyújtási önkénteseket kiküldő küldő szervezetek felelősek tevékenységeik monitoringjáért, és rendszeresen monitoringjelentéseket nyújtanak be a Bizottságnak az egyes önkéntesek személyes adatok védelmére vonatkozó valamennyi jogának biztosítása mellett.
(3) Az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés humanitárius segítségnyújtásra gyakorolt hosszú távú hatásának felmérése érdekében, az értékelések során támaszkodni kell a meglévő értékelési előírásokra, többek között a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet Fejlesztési Segítségnyújtási Bizottsága által kidolgozott előírásokra. Az értékelési szakaszban a Bizottság biztosítja az összes érdekelttel való rendszeres konzultációt, ideértve az önkénteseket, a küldő és a fogadó szervezeteket, a segítségnyújtásban részesülő helyi lakosságot és közösségeket, a humanitárius szervezeteket, és a helyszínen dolgozó munkatársakat. Az értékelés eredményei visszacsatolásra kerülnek a programtervezésbe és a forráselosztásba.
(4) A Bizottság a következőket nyújtja be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak:
a)
az e rendelet végrehajtása terén tett előrehaladást - ideértve lehetőség szerint a fő eredményeket - vizsgáló éves jelentéseket;
b)
az e rendelet végrehajtásának első három évében az elért eredményekre és az e rendelet végrehajtásának minőségi és mennyiségi vonatkozásaira - köztük az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés hatékonyságára a humanitárius ágazatban és a program költséghatékonyságára - vonatkozó időközi értékelő jelentést, legkésőbb 2017. december 31-ig;
c)
az e bekezdés b) pontjában említett időközi értékelő jelentésen alapuló közleményt e rendelet folyamatos végrehajtásáról, legkésőbb 2018. december 31-ig;
d)
a hétéves pénzügyi végrehajtási időszakra vonatkozó utólagos értékelő jelentést, legkésőbb 2021. december 31-ig.
5. A Bizottság 2019. szeptember 1-ig felülvizsgálja az e rendeletben előírt intézkedéseket, és - szükség esetén az e cikk (4) bekezdésének b) pontjában említett időközi értékelő jelentés következtetéseit követve - e felülvizsgálati jelentéshez az e rendelet módosítására irányuló jogalkotási javaslatot csatol.
6. A Bizottság továbbá rendszeresen tájékoztatja az EKSZ-t az EU segítségnyújtási önkéntesei kezdeményezés tevékenységeiről, a vonatkozó együttműködési megállapodásoknak megfelelően.
VII. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
28. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet 2014. január 1-jétől alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. április 3-án.