РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1068/2013 НА КОМИСИЯТА
от 30 октомври 2013 година
за изменение на приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на употребата на дифосфати (E 450), трифосфати (E 451) и полифосфати (E 452) в мокро осолени риби
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно добавките в храните (1), и по-специално член 10, параграф 3 и член 30, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
С приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 се установява списък на Съюза на добавките в храните, одобрени за употреба в храни, и условията за тяхната употреба.
(2)
Списъкът може да бъде изменен в съответствие с процедурата по Регламент (ЕО) № 1331/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година за установяване на обща разрешителна процедура за добавките в храните, ензимите в храните и ароматизантите в храните (2).
(3)
Съгласно член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1331/2008 списъкът на Съюза на добавките в храните може да бъде актуализиран по инициатива на Комисията или при постъпване на заявление.
(4)
На 19 юни 2009 г. бе подадено заявление за разрешаване на употребата на дифосфати (E 450), трифосфати (E 451) и полифосфати (E 452) в мокро осолени риби, което бе предоставено на държавите членки.
(5)
Рибата може да бъде изсушена и консервирана чрез добавяне на големи количества сол към суровината. Първоначално в един етап, процесът на осоляване е доразработен в няколко етапа, от които етапът на предварително осоляване позволява по-кратък период на осоляване и относително хомогенна концентрация на сол в мускулната тъкан на рибата. Поради тази причина рибата първо се осолява предварително чрез инжектиране и/или осоляване в саламура на смес с контролирана концентрация на сол. След това рибата се подлага на сухо осоляване (т.е. сушене), за да се постигне точната концентрация на сол в крайния продукт.
(6)
През този дълъг период на консервиране все още е възможно да възникне оксидиране, особено ако в мускулната тъкан на рибата има липиди. Това ще доведе до промяна на цвета и аромата. Окисляването се ускорява от металните йони в мускулната тъкан на рибата и използваната сол. Поради факта, че образуват химически комплекси с метални йони, за дифосфатите (E 450), трифосфатите (E 451) и полифосфатите (E 452) е доказано, че дават най-добри резултати в предпазването на рибата от окисляване. Повечето от добавените фосфати и солта се отстраняват чрез съответното накисване във вода преди употреба. Съдържанието на вода в окончателния мокро осолен продукт не се увеличава от тази употреба на фосфати. Осолената риба, чийто първоначален цвят и вкус са се запазили, е особено търсена на пазара в Испания, Италия и Гърция.
(7)
Съгласно член 3 във връзка с член 6, параграф 4 от Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните (3) употребата на фосфати при мокро осолени риби трябва да е обозначена в списъка на съставките. Стопанските субекти в хранителната промишленост могат също да обозначат на своите продукти, че не са били използвани полифосфати.
(8)
Тъй като по-голямата част от добавените фосфати са отстранени по време на накисването във вода, излагането на потребителя на въздействието на фосфатите ще бъде минимално и поради тази причина не е възможно да има въздействие върху човешкото здраве. Поради това е целесъобразно да се разреши употребата на дифосфати (E 450), трифосфати (E 451) и полифосфати (E 452) в мокро осолени риби за консервиране/съхраняване на мокро осолени риби.
(9)
Съгласно член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1331/2008 Комисията трябва да изиска становището на Европейския орган за безопасност на храните, за да актуализира списъка на Съюза на добавките в храните, установен в приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008, освен в случаите, когато не е възможно въпросната актуализация да въздейства върху човешкото здраве. Тъй като разрешаването на употребата на дифосфати (E 450), трифосфати (E 451) и полифосфати (E 452) за консервирането на мокро осолени риби представлява актуализация на списъка, която не е възможно да въздейства върху човешкото здраве, то не е необходимо да се изисква становището на Европейския орган за безопасност на храните.
(10)
Bacalhau или португалска треска се произвежда чрез допълнително сушене на мокро осолена риба. Използването на полифосфати може да повлияе на този процес на сушене. Освен това тази употреба би могла да възпрепятства постигането на типичния цвят и вкус на bacalhau. Поради тази причина няма да има търсене на осолена риба, обработена с фосфати, от страна на производителите на традиционната bacalhau. С цел да се даде възможност на производителите на традиционната bacalhau да се приспособят за пускането на пазара на риба, третирана с фосфати, следва да се предложи преходен период. По време на този период, производителите на традиционната bacalhau могат да сключат споразумения с доставчици и да се запознаят с аналитични методи, които могат да бъдат използвани с цел контрол на съдържанието на добавените фосфати в рибата.
(11)
С цел по-нататъшна оценка на въздействието върху наличността на мокро осолени риби за производството на bacalhau в рамките на три години Комисията ще наблюдава употребата на полифосфати в основните страни - производителки на осолена треска.
(12)
В резултат на това приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 следва да бъде съответно изменено.
(13)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 30 октомври 2013 година.
A BIZOTTSÁG 1068/2013/EU RENDELETE
(2013. október 30.)
az 1333/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet II. mellékletének a difoszfátoknak (E 450), a trifoszfátoknak (E 451) és a polifoszfátoknak (E 452) sós lében konzervált halakban való felhasználása tekintetében történő módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az élelmiszer-adalékanyagokról szóló, 2008. december 16-i 1333/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 10. cikke (3) bekezdésére és 30. cikke (5) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az 1333/2008/EK rendelet II. melléklete meghatározza az élelmiszerekben felhasználható élelmiszer-adalékanyagok uniós jegyzékét és felhasználásuk feltételeit.
(2)
Az említett jegyzék az élelmiszer-adalékanyagok, az élelmiszerenzimek és az élelmiszer-aromák egységes engedélyezési eljárásának létrehozásáról szóló, 2008. december 16-i 1331/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (2) említett eljárásnak megfelelően módosítható.
(3)
Az 1331/2008/EK rendelet 3. cikkének (1) bekezdése alapján az élelmiszer-adalékanyagok uniós jegyzékének naprakésszé tétele vagy a Bizottság kezdeményezésére, vagy pedig kérelem alapján történhet.
(4)
2009. június 19-én kérelmet nyújtottak be a Bizottsághoz a difoszfátoknak (E 450), a trifoszfátoknak (E 451) és a polifoszfátoknak (E 452) sós lében konzervált halakban való felhasználásának engedélyezése iránt, mely kérelmet a Bizottság hozzáférhetővé tette a tagállamok számára.
(5)
A halak pácolhatók és tartósíthatók oly módon, hogy a nyersanyaghoz nagy mennyiségű sót adnak. Az egylépésesből többlépésessé fejlődött sózási eljárás része az elősózási lépés, amely lehetővé teszi a sózás időtartamának lerövidülését, és viszonylag homogén sókoncentrációt hoz létre a halak izomszöveteiben. Ezért a halakat először injektálással és/vagy sós lében pácolással elősózzák, ami előkészített, ellenőrzött sókoncentrációjú páclé segítségével történik. Ezután a halakat szárazsózásnak (a tulajdonképpeni sózásnak) vetik alá a végtermék megfelelő sókoncentrációjának elérése érdekében.
(6)
Előfordulhat, hogy e hosszú tartósítási folyamat során oxidáció lép fel, amely elsősorban a halak izomszöveteiben jelen lévő zsírokat érinti. Ez a szín és az íz megváltozásához vezet. Az oxidációt felgyorsítják a halak izmaiban és a használt sóban található fémionok. A difoszfátok (E 450), a trifoszfátok (E 451) és a polifoszfátok (E 452) a fémionokkal kémiai komplexeket alkotnak, ezért bizonyítottan a leghatékonyabbak a sós lében konzervált halak oxidáció elleni védelmében. A hozzáadott foszfátok és a só nagy része a vizes áztatás során, még a fogyasztás előtt eltávozik. A foszfátok ilyen használata nem növeli a sós lében konzervált végtermék víztartalmát. Az eredeti színüket és ízüket megtartó sózott halakra különösen nagy kereslet mutatkozik Spanyolországban, Olaszországban és Görögországban.
(7)
Az élelmiszerek címkézésére, kiszerelésére és reklámozására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2000. március 20-i 2000/13/EK irányelv (3) 3. cikkének a 6. cikk (4) bekezdésével összefüggésben értelmezett rendelkezéseinek megfelelően a foszfátok sós lében konzervált halakban történő felhasználását fel kell tüntetni az összetevők listáján. Az élelmiszer-ipari vállalkozók azt is jelölhetik termékeiken, hogy nem használtak fel polifoszfátokat.
(8)
Mivel a hozzáadott foszfátok nagy része a vizes áztatás során eltávozik, a fogyasztók foszfátoknak való kitettsége minimális lesz, és ezért valószínűleg nem gyakorol hatást az emberi egészségre. Ezért helyénvaló engedélyezni a difoszfátok (E 450), a trifoszfátok (E 451) és a polifoszfátok (E 452) használatát a sós lében konzervált halak tartósításához.
(9)
Az 1331/2008/EK rendelet 3. cikke (2) bekezdésének alapján a Bizottságnak ki kell kérnie az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság véleményét ahhoz, hogy naprakésszé tehesse az 1333/2008/EK rendelet II. mellékletében szereplő élelmiszer-adalékanyagok uniós jegyzékét, kivéve, ha a szóban forgó frissítések valószínűsíthetően nem gyakorolnak hatást az emberi egészségre. Mivel a difoszfátok (E 450), a trifoszfátok (E 451) és a polifoszfátok (E 452) használatának a sós lében konzervált halak tartósításához való engedélyezése az említett jegyzék olyan frissítésével jár, amely valószínűsíthetően nem gyakorol hatást az emberi egészségre, nem szükséges kikérni az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság véleményét.
(10)
A bacalhau vagy portugál tőkehal előállításakor a sós lében konzervált halat további szárításnak vetik alá. A polifoszfátok használata befolyásolhatja a szárítási eljárást. Ezenfelül a bacalhau tipikus színének és ízének kialakulását is gátolhatja. A foszfátokkal kezelt sózott halra ezért a hagyományos bacalhaut előállítók nem tartanának igényt. Annak érdekében, hogy a hagyományos bacalhau-előállítók alkalmazkodhassanak a foszfátokkal kezelt halak forgalomba hozatalával kialakuló helyzethez, átmeneti időszakot kell biztosítani számukra. Az említett időszak során a hagyományos bacalhau előállítói megállapodásokat köthetnek beszállítóikkal, és megismerkedhetnek a halban jelen lévő hozzáadott foszfáttartalom ellenőrzésére szolgáló analitikai módszerekkel.
(11)
Annak érdekében, hogy a bacalhau-előállításhoz szükséges, sós lében konzervált halak hozzáférhetőségére gyakorolt hatást messzemenőbben értékelhesse, a Bizottság három éven keresztül nyomon fogja követni a sózott tőkehal előállításával foglalkozó jelentősebb országok polifoszfát-felhasználását.
(12)
A fentiek alapján az 1333/2008/EK rendelet II. mellékletét ennek megfelelően módosítani kell.
(13)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1333/2008/EK rendelet II. melléklete e rendelet mellékletének megfelelően módosul.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. október 30-án.