ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 44/2014 НА КОМИСИЯТА
от 21 ноември 2013 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 168/2013 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с конструкцията на превозните средства и общите изисквания към одобряването на дву-, три- и четириколесните превозни средства
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 168/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2013 г. относно одобряването и надзора на пазара на дву-, три- и четириколесни превозни средства (1), и по-специално член 18, параграф 3, член 20, параграф 2, член 21, параграф 5, член 25, параграф 8, член 33, параграф 6, член 57, параграф 12 и член 65 от него,
като има предвид, че:
(1)
Вътрешният пазар обхваща пространство без вътрешни граници, в което е гарантирано свободното движение на стоки, хора, услуги и капитали. За тази цел се прилагат цялостна процедура за ЕС одобряване на типа и система за засилен надзор на пазара на превозните средства от категория L и техните системи, компоненти и отделни технически възли, установени с Регламент (ЕС) № 168/2013.
(2)
Понятието „превозни средства от категория L“ обхваща широка гама от типове леки дву-, три- или четириколесни превозни средства, като велосипедите с двигател, дву- и триколесните мотопеди, дву- и триколесните мотоциклети, мотоциклетите с кош, и четириколесните превозни средства, например четириколесните превозни средства за движение по пътищата, превозните средства с висока проходимост и четириколесните превозни средства с повишена маневреност.
(3)
С Решение 97/836/ЕО на Съвета (2) Съюзът се присъедини към Споразумението на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации за приемане на единни технически предписания за колесните превозни средства, оборудване и части, които могат да се монтират и/или да се използват на колесните превозни средства, и условията за взаимно признаване на одобренията, получени въз основа на тези предписания (Ревизирано споразумение от 1958 г.).
(4)
Производителите подават заявления за одобряване на превозни средства от категория L, техните системи, компоненти или отделни технически възли съгласно Регламент (ЕС) № 168/2013. Повечето от изискванията съгласно законодателството на Съюза за частите на превозните средства са възприети от съответните правила на ИКЕ на ООН. Правилата на ИКЕ на ООН непрекъснато се изменят с оглед на технологичния напредък и съобразно с това трябва редовно да се внасят изменения в съответните регламенти на Съюза. За да се избегне това дублиране, групата на високо равнище „CARS 21“ препоръча замяната на няколко директиви на Съюза с включването и задължителното прилагане в законодателството на Съюза на съответните правила на ИКЕ на ООН, посочени в приложение I.
(5)
Възможността за прилагане на правилата на ИКЕ на ООН по силата на законодателството на Съюза, което предвижда включването на тези правила на ИКЕ на ООН за целите на ЕС одобряването на типа на превозните средства, е предвидена в Регламент (ЕС) № 168/2013. Съгласно посочения регламент одобряването на типа в съответствие с правилата на ИКЕ на ООН, които се прилагат задължително, се счита за ЕС одобряване на типа по силата на същия регламент, неговите делегирани актове и актовете за изпълнението му.
(6)
Правило № 10 на ИКЕ на ООН за електромагнитната съвместимост (ЕМС) следва да стане задължително и да замени глава 8 от Директива 97/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 1997 г. относно някои компоненти или характеристики на двуколесните или триколесните моторни превозни средства (3), за да могат превозните средства да отговарят само на едни изисквания към ЕМС, които са приети в международен план от договарящите страни по Споразумението от 1958 г. Правило № 62 на ИКЕ на ООН за защитата срещу неразрешено използване следва да стане задължително и да замени Директива 93/33/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 г. относно устройствата за защита срещу неразрешена употреба на двуколесни или триколесни моторни превозни средства (4) със същата цел, а именно взаимно признаване между договарящите страни по Споразумението от 1958 г.
(7)
Чрез задължителното прилагане на правилата на ИКЕ на ООН се избягва дублирането не само на технически изисквания, но и на процедури за сертификация и административни процедури. Освен това одобряването на типа, което е пряко основано на международно договорени стандарти, може да подобри достъпа до пазара в трети държави, по-специално в онези, които са договарящи страни по Ревизираното споразумение от 1958 г., като така се увеличава конкурентоспособността на промишлеността на Съюза.
(8)
Съгласно разпоредбите на Регламент (ЕС) № 168/2013 превозните средства от категория L, техните системи, компоненти и отделни технически възли, включени в обхвата на същия регламент, не могат да се пускат или да се предоставят на пазара, нито да се пускат в употреба в държавите членки, освен когато отговарят на разпоредбите на посочения регламент.
(9)
Поради изискванията към безопасността при експлоатация или екологичните характеристики се налагат ограничения на неразрешеното изменение на определени типове превозни средства от категория L. За да не се затрудняват собствениците при обслужването и поддръжката на превозните си средства, тези ограничения следва да обхванат само неразрешеното изменение, което в значителна степен променя отрицателно характеристиките на превозното средство, емисиите на замърсители и шум, и безопасността при експлоатацията на превозното средство. Тъй като отрицателното неразрешено изменение засяга и двата аспекта, в настоящия делегиран акт за конструкцията на превозните средства следва да се определят подробните изисквания към силовото предаване и изискванията към предотвратяване на неразрешеното изменение във връзка с намалението на шума.
(10)
Превозните средства от подкатегории L6e-A (леки четириколесни превозни средства за движение по пътищата), L7e-A (тежки четириколесни превозни средства за движение по пътищата) и L7e-B (тежки четириколесни превозни средства с висока проходимост) са с висок център на тежестта спрямо тяхната широчина и колесна база. Те имат широка гама от конфигурации за превоз на пътници/товари и могат да се използват при извънпътни условия. Следва да се установят множество критерии за странична статична стабилност и да се включат в приложение ХI относно масите и размерите поради значението на стабилността срещу преобръщане на превозното средство в извънпътни условия. Като показатели за статичната стабилност се използват ъгълът на накланяне на платформата (ТТА) и коефициентът на странична стабилност (Kst). Kst е триизмерна статична величина и служи за показател за стабилността на превозното средство на равен терен, докато при изпитването на ТТА се извършва симулация на превозно средство, което се използва на склон и при него се проверява статичната надлъжна стабилност. При тези статични изпитвания се проверява състоянието на превозните средства от категории L6e-A, L7e-A и L7e-B при експлоатационни условия със и без товар. Освен това превозното средство следва да е конструирано така, че масите и размерите му да отговарят на изискванията към минималната надлъжна стабилност. Свързаните изпитвания следва да са представителни за превозно средство в напълно натоварено състояние, спускащо се и качващо се директно по стръмен наклон.
(11)
Бордовата диагностика (БД) е от основно значение за ефективния и ефикасния ремонт и поддръжка на превозните средства. Точната диагностика дава възможност на монтьорите бързо да установят най-малката заменяема част, която трябва да се ремонтира или замени. С оглед на бързото техническо развитие в областта на системите за контрол на задвижването е целесъобразно да се преразгледа през 2017 г. списъкът на устройствата, подлежащи на мониторинг за неизправности на електрическата верига. До 1 януари 2018 г. следва да се определи дали да се добавят допълнителни устройства и неизправности в списъка по допълнение 2 към приложение ХII, за да се осигури достатъчно време за държавите членки, производителите на превозни средства, техните доставчици и сервизи да се адаптират преди влизането в сила на БД от второ поколение.
(12)
БД от първо поколение, която е задължителна от 2016 г. нататък, не следва да задължава производителите да сменят хардуера във връзка със зареждането с гориво, нито да налага оборудването с електронен карбуратор или електронно впръскване на горивото, при условие че превозното средство отговаря на изискванията по Регламент (ЕС) № 168/2013 и делегираните му актове. Съответствието с изискванията за БД от първо поколение изисква захранването с гориво, подаването на искра или входящият въздух да се контролират по електронен път, като е необходим мониторинг на съответните входящи и/или изходящи мрежи, определени в допълнение 2 към приложение ХII. Например, ако мотоциклет е оборудван с механично задействан карбуратор, но едновременно с това и с подаване на искра с електронен контрол, е необходим мониторинг на основните мрежи на запалната бобина. При механичен карбуратор, оборудван с датчик за положението на дросела, който подава по веригата входящ сигнал към PCU / ECU за определяне на натоварването на двигателя, който от своя страна се използва за подаването на искра с електронен контрол, се налага мониторинг на веригата на този датчик за положението на дросела. Също така ще е необходим мониторинг на вериги на други датчици и/или задействащи/ механизми, посочени в точки 3.3.5 и 3.3.6 от приложение ХII, въпреки че те не се използват пряко за контрол на захранването с гориво, подаването на искра или входящия въздух. Пример за такъв случай са веригите на датчици за оборотите на колелата, в случай че скоростта на превозното средство се изчислява в PCU/ECU от оборотите на колелата и се използва впоследствие за контрол на екологичните характеристики на мотоциклета или за задействане на режима по подразбиране за ограничаване на въртящия момент.
(13)
Неограниченият достъп до информация за ремонта на превозните средства чрез стандартизиран формат, който може да се използва за извличане на техническата информация, и ефективната конкуренция на пазара за информационни услуги за ремонта и поддръжката (RMI) на превозните средства са необходими за по-доброто функциониране на вътрешния пазар, особено по отношение на свободното движение на стоки, свободата на установяване и свободата на предоставяне на услуги. Голяма част от тази информация е свързана със системите за бордова диагностика (СБД) и тяхното взаимодействие с другите системи на превозното средство. Целесъобразно е да се определят техническите спецификации, на които следва да отговарят уебсайтовете на производителите, както и конкретни мерки за осигуряване на приемлив достъп за малките и средните предприятия (МСП). Общите стандарти, договорени с участието на заинтересованите страни, могат да улеснят обмена на информация между производителите и доставчиците на услуги. По тази причина е целесъобразно производителите да използват техническите спецификации на формàта OASIS, а Комисията своевременно ще изиска от Европейския комитет за стандартизация (CEN) и Международната организация за стандартизация (ISO) да доразвият този формат като стандарт, който да замени формàта OASIS.
(14)
За да се продължи хармонизираният подход за достъпа до RMI във всички области на законодателството за одобряване на типа, който е възприет в глава ХV от Регламент (ЕС) № 168/2013, чиито разпоредби следват тези от регламенти (ЕО) № 595/2009 (5) и (ЕО) № 715/2007 (6) на Европейския парламент и на Съвета, е целесъобразно да се включат в настоящия регламент разпоредбите за достъпа до информация за ремонта и поддръжката от регламента за изпълнение към регламенти (ЕО) № 595/2009 и (ЕО) № 715/2007, а именно Регламент (ЕС) № 582/2011 на Комисията (7), и да се адаптират към спецификите на сектора на превозните средства от категория L.
(15)
По-конкретно е целесъобразно да се приемат специални процедури за достъпа до информация за ремонта и поддръжката в случай на многоетапно одобряване на типа. Също така е целесъобразно да се приемат специални изисквания и процедури за достъпа до информация за ремонта и поддръжката на превозните средства в случай на модификации по искане на клиента и производство на малки количества.
(16)
За да се изключи вероятността прилагането на разпоредбите за достъпа до информация за ремонта и поддръжката на превозните средства да доведе до твърде голяма тежест за производителите на превозни средства в краткосрочен план с оглед на определени системи, които се пренасят от стари към нови типове превозни средства, е целесъобразно да се създаде изчерпателен списък на ограничените дерогации от общите разпоредби за достъпа до БД на превозните средства и до информацията за ремонта и поддръжката на превозните средства и той да се включи в настоящия регламент.
(17)
При разглеждане на основните сфери на политиките, които засягат конкурентоспособността на европейската автомобилна промишленост, групата на високо равнище „CARS 21“ постигна съгласие по известен брой препоръки за повишаване на цялостната конкурентоспособност и заетост в сектора, като едновременно с това се насърчават увеличението на безопасността и подобряването на екологичните характеристики. Тези препоръки бяха публикувани в доклад на Комисията от 2006 г., озаглавен „CARS 21: нормативна уредба за конкурентоспособен автомобилен сектор през ХХI век“. В областта на опростяването групата на високо равнище предложи, наред с другото, две законодателни мерки, с които се въвежда възможността за производителите да извършват сами изпитванията за одобряване, т.е. да са определени като техническа служба („провеждане на собствени изпитвания“), и възможността за използване на компютърни симулации вместо физически изпитвания („виртуално изпитване“). Ето защо с настоящия регламент следва да се определят подробните условия по отношение на виртуалното изпитване и провеждането на собствени изпитвания по членове 32, 64 и 65 от Регламент (ЕС) № 168/2013.
(18)
Компютърните техники, а именно компютърните системи за автоматизирано проектиране (CAD), се използват широко през целия инженерен процес, като се започне от концептуалното проектиране и дизайн на компонентите и оборудването, мине се през изчисленията на якостта и динамичния анализ на монтажните възли и се стигне до определяне на производствените методи. Съществуващият софтуер прави възможно използването на основаващи се на тези техники методи за виртуално изпитване, чието въвеждане беше определено от групата на високо равнище „CARS 21“ като средство за намаляване на разходите на производителите чрез премахване на задължението за произвеждане на прототипи за целите на одобряването на типа. На производителите, които не искат да използват методите за виртуално изпитване, следва да се остави правото да прилагат съществуващите методи за физическо изпитване.
(19)
Изпитванията за одобряване на типа се провеждат от техническите служби, чиито имена са съобщени на Комисията от органите по одобряването на типа на държавите членки, след като са оценени техните умения и компетентност съгласно съответните международни стандарти. Тези стандарти съдържат необходимите изисквания, за да може производител или подизпълнител, който действа от негово име, да бъде определен за техническа служба от органа по одобряването по смисъла на Директива 2002/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8) (Рамковата директива). Въпреки това, за да се предотврати евентуален конфликт на интереси, следва да се уточнят отговорностите на производителите. Освен това следва да се разяснят условията, при които производител може да използва подизпълнител за изпитванията.
(20)
Една от основните характеристики на системата за одобряване на типа е високото доверие, което трябва да съществува между органа по одобряването и определените от него технически служби. Поради това е важно обменът на информация между техническите служби и органа по одобряването да гарантират прозрачност и яснота.
(21)
Даден метод за виртуално изпитване следва да гарантира същото доверие в резултатите, каквото осигурява физическото изпитване. Поради това е целесъобразно да се определят съответните условия с оглед на това производителите, които осъществяват дейност като собствени технически служби, и подизпълнителите, действащи от името на производител или техническа служба, да могат да потвърждават по необходимия начин използваните математически модели.
(22)
Проверките на съответствието на превозните средства, компонентите или отделните технически възли по време на производствения процес са основна част от процеса на ЕС одобряване на типа. Тези проверки на съответствието се извършват чрез физически изпитвания на превозни средства, компоненти или отделни технически възли, които се вземат от производствената линия. Методите за виртуално изпитване не следва да се разрешават за изпитванията на съответствието на производството, дори ако са били използвани за целите на одобряването на типа.
(23)
Настоящият регламент следва да се прилага от датата на прилагане на Регламент (ЕС) № 168/2013,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
1. С настоящия регламент се определят подробните технически изисквания и процедурите за изпитване във връзка с конструкцията на превозните средства и общите изисквания за одобряване на типа на превозните средства от категория L и на системите, компонентите и отделните технически възли, предназначени за тези превозни средства, в съответствие с Регламент (ЕС) № 168/2013. Също така настоящият регламент съдържа списък на правилата на ИКЕ на ООН и техните изменения.
2. С настоящия регламент се установяват и стандарти за работата на техническите служби и процедурата за оценката им.
Член 2
Определения
Прилагат се определенията от Регламент (ЕС) № 168/2013. Освен това се прилагат и следните определения:
1)
„мерки срещу неразрешено изменение“ е съвкупност от технически изисквания и спецификации, имащи за цел да се предотвратят, доколкото е възможно, неразрешените изменения на силовото предаване на превозното средство, които могат да засегнат безопасността при експлоатация, а именно като повишат показателите на превозното средство, и да окажат отрицателно въздействие върху околната среда, и които не са разрешени съгласно приложение II;
2)
„всмукателен колектор“ е комбинацията от всмукателния канал и всмукателната тръба;
3)
„всмукателен канал“ е каналът, по който въздухът постъпва в цилиндъра, цилиндровата глава или картера;
4)
„всмукателна тръба“ е частта, свързваща карбуратора или системата за управление на постъпването на въздух с цилиндъра, цилиндровата глава или картера;
5)
„всмукателна система“ е комбинацията от всмукателния колектор и шумозаглушителя на всмукването;
6)
„изпускателна система“ е комбинацията от изпускателната тръба, разширителното гърне и шумозаглушителя, необходим за поглъщането на шума, излъчван от двигателя, и устройството за контрол на замърсяването;
7)
„специални инструменти“ са инструментите, свързани с устройствата срещу неразрешено изменение, които се предоставят само на дистрибуторите, упълномощени от производителя на превозното средство, и които не са на разположение за общо ползване;
8)
„подаване на искра към запалителната система“ са всички характеристики на искрата, образувана в запалителната система на двигател с принудително запалване (PI), за да запали горивно-въздушната смес, като момент на запалване, ниво и място;
9)
„система за захранване с гориво“ е съвкупността от всички компоненти, включващи устройствата за съхранение на горивото и за горивно-въздушната смес или за впръскване, както и устройствата, които са свързани с тях;
10)
„съответствие на производството“ (СП) е способността да се гарантира, че всяка серия произведени продукти е в съответствие с изискванията към спецификациите, работните характеристики и маркировката от одобряването на типа;
11)
„система за управление на качеството“ е съвкупност от аспекти, взаимносвързани или взаимодействащи помежду си, които се използват от дадена организация, за да ръководи и контролира изпълнението на стратегията по качеството и реализирането на целите в тази връзка;
12)
„одит“ е процес, при който се събират доказателства за оценка на прилагането на одитните критерии и който е разработен така, че да е обективен, безпристрастен и независим, и се извършва под формата на системна и документирана проверка;
13)
„коригиращи действия“ е процес на разрешаване на проблемите при управлението на качеството, при който се предприемат последващи мерки за отстраняване на причините за несъответствието или причините, довели до съответната нежелана ситуация, като с тези мерки се цели предотвратяване на повторната им поява;
14)
„сертификация“ е атестация от национален орган по акредитация за това, че съответната организация отговаря на изискванията, определени в хармонизирани стандарти, и където е приложимо, на всякакви допълнителни изисквания, включително определените в приложимите секторни схеми, за да изпълнява специфична дейност по оценяване на съответствието;
15)
„теглително-прикачно устройство за превозно средство от категория L“ са всички части и устройства на рамите и носещите товара части от каросерията и шасито, които свързват теглещото и тегленото превозно средство, включително неподвижно закрепените или разглобяемите части, пригодени за свързване, регулиране или работа на теглително-прикачните устройства;
16)
„сферични теглително-прикачни устройства и носач“ са теглително-прикачните устройства с болт със сферична част и носачи, които се монтират на превозно средство от категория L и служат за прикачване на ремаркето с помощта на съединителна глава;
17)
„съединителна глава“ е механично теглително-прикачно устройство, монтирано върху теглича на ремаркетата, което служи за прикачване към сферичното теглително-прикачно устройство на превозно средство от категория L;
18)
„точка на прикачване“ е центърът на захващане на теглително-прикачното устройство, монтирано към тегленото превозно средство, в теглително-прикачното устройство, монтирано към съответното теглещо превозно средство;
19)
„допълнително теглително-прикачно устройство“ е теглително-прикачно устройство, което при отделяне на основното теглително-прикачно устройство може да гарантира, че ремаркето остава свързано към теглещото превозно средство и че е осигурено известно остатъчно управление;
20)
„ръб на табелата“ е контурът на табела, която би имала общо четири ясно разграничими ръба, ако беше плоска и правоъгълна, и чиято обща дебелина на материала не надхвърля 10 mm;
21)
„тяло“ е всяка изпъкналост или част, която е с кръгла или почти кръгла форма, включително глави на болтове и винтове, с относително постоянен общ диаметър и която има свободен край, който може да се докосне;
22)
„размер на мрежата“ е броят на отворите на (линеен) инч мрежа;
23)
„товарна платформа“ е платформа, която е прикачена към структурата на превозно средство от категория L за превоз на товари;
24)
„стандартно оборудване“ е базовата конфигурация на превозно средство, оборудвано с всички елементи, изисквани съгласно регулаторните актове по приложение II към Регламент (ЕС) № 168/2013, включително всички елементи, които са монтирани, без да се налага установяването на допълнителни спецификации по отношение на конфигурацията или оборудването;
25)
„незадължително оборудване“ са всички елементи, които не са включени в стандартното оборудване и които могат да се монтират на превозното средство на отговорността на производителя;
26)
„маса на незадължителното оборудване“ е масата на оборудването, което може да се монтира на превозното средство в допълнение към стандартното оборудване съгласно спецификациите на производителя;
27)
„маса на теглително-прикачното устройство“ е масата на теглително-прикачното устройство и частите, необходими за прикачването му към превозното средство;
28)
„технически допустима максимална маса в точката на прикачване“ е масата, съответстваща на допустимото максимално вертикално статично натоварване в точката на прикачване (стойност „S“ или „U“) на съответното теглещо превозно средство в зависимост от конструкцията на теглително-прикачното устройство и теглещото превозно средство;
29)
„действителна маса“ във връзка с превозно средство е масата в готовност за движение по смисъла на член 5 от Регламент (ЕС) № 168/2013, плюс масата на водача (75 kg), плюс, ако е приложимо, масата на системата за съхранение на алтернативното гориво, плюс масата на незадължителното оборудване, монтирано на дадено превозно средство;
30)
„технически допустима максимална маса с товар (М)“ е максималната маса на превозно средство, базирана на неговата конструкция и експлоатационните му характеристики;
31)
„технически допустима максимална теглена маса (TM)“ е максималната маса, която може да се тегли от съответно теглещо превозно средство;
32)
„ос“ е общата ос на въртене на две или повече колела, независимо дали е задвижвана от двигател, или е свободно въртяща, и независимо дали е в една или повече части, разположени в една и съща равнина, която е перпендикулярна на надлъжната осова линия на превозното средство;
33)
„технически допустима максимална маса на оста“ е масата, съответстваща на допустимото максимално вертикално статично натоварване, предавано на пътя от колелата на оста, в зависимост от конструкцията на оста и превозното средство и техните експлоатационни характеристики;
34)
„маса на товара“ e разликата между технически допустимата максимална маса с товар и действителната маса на превозното средство;
35)
„надлъжна равнина“ е вертикалната равнина, успоредна на линията на движение напред на превозното средство;
36)
„система за контрол на емисиите“ е електронният контролер за управление на двигателя и всеки компонент, свързан с емисиите в изпускателната или изпарителната система, който подава входни данни на този контролер или получава изходни данни от него;
37)
„индикатор за неизправност (ИН)“ е светлинен или звуков индикатор, който ясно информира водача на превозното средство при неизправност, посочена в член 21 от Регламент (ЕС) № 168/2013;
38)
„неизправност“е повреда на компонент или система, която довежда до емисии, превишаващи праговите стойности за БД по раздел Б от приложение VI към Регламент (ЕС) № 168/2013 или задействащи работен режим, който значително намалява въртящия момент на двигателя, или водещи до невъзможност на системата за БД да изпълни основните изисквания за мониторинг съгласно приложение ХII;
39)
„вторичен въздух“ е въздухът, който се въвежда в изпускателната система чрез помпа или смукателна клапа или чрез друго средство и който е предназначен да подпомогне окислението на НС и СО, съдържащи се в потока отработили газове;
40)
„прекъсване на запалването на двигател“ е липса на горене в цилиндъра на двигател с принудително запалване, дължащо се на липса на искра, неправилно дозиране на горивото, влошено сгъстяване или някаква друга причина;
41)
„изпитване от тип I“ е приложимият цикъл на движение, използван за одобряването на емисиите;
42)
„цикъл на движение“ е цикъл на изпитване, който се състои от пускане на двигателя, режим на движение, при който би могла да се установи евентуална неизправност, и изключване на двигателя;
43)
„цикъл на загряване“ е работа на превозното средство, при която температурата на охладителя се повишава най-малко с 22 К от след пускането на двигателя и достига температура от най-малко 343,2 К (70 °С);
44)
„регулиране на горивната смес“ са настройките чрез обратна връзка на основния режим на подаване на гориво;
45)
„краткотрайно регулиране на горивната смес“ са динамичните или моментните настройки на основния режим на подаване на гориво;
46)
„дълготрайно регулиране на горивната смес“ са много по-постепенни настройки на режима на подаване на гориво, които изравняват разликите между различните превозни средства и постепенните промени, настъпващи във времето;
47)
„изчислена стойност на товара“ е индикация на текущия въздушен дебит, разделен на максималния въздушен дебит, коригиран за надморската височина, ако е необходимо. Така дефинирана, тази стойност представлява безразмерно число, което не е специфично за определен двигател и указва на обслужващия техник използвания капацитет на двигателя (100 % при отворена дроселова клапа);
48)
„зададен постоянен режим на емисиите“ е случай, когато контролерът за управление на двигателя се превключва постоянно на настройка, при която не се изисква сигнал от неизправен компонент или система, когато този неизправен компонент или система би предизвикал(а) увеличаване на емисиите от превозното средство на равнище над пределните стойности по раздел Б от приложение VI към Регламент (ЕС) № 168/2013;
49)
„вал за отвеждане на мощност“ е вал, управляван от двигателя за целите на захранване на помощно оборудване, монтирано на превозното средство;
50)
„достъп до БД“ е предоставяне на цялата основна информация от бордовата диагностика за емисиите и безопасността, включително всички кодове за неизправности, необходими за проверка, диагностика, обслужване или ремонт на частите на превозното средство, имащи отношение към безопасността при експлоатация или екологичните характеристики, чрез серийния интерфейс за свързване на стандартно оборудване за диагностика съгласно точка 3.12 от допълнение 1 към приложение ХII;
51)
„неограничен достъп до системата за БД“ е:
а)
достъп, който не зависи от код за достъп, предоставян единствено от производителя, или подобно устройство; или
б)
достъп, позволяващ оценка на получените данни, без необходимостта от каквато и да е уникална декодираща информация, освен ако тази информация е стандартизирана;
52)
„стандартизирани данни“ е цялата информация за потока от данни, включително всички използвани кодове за неизправности, получавана само в съответствие с промишлените стандарти, които поради факта, че форматът и разрешените им варианти са ясно определени, осигуряват максимална степен на хармонизация в автомобилната промишленост във връзка с превозните средства от категория L, и чиято употреба е изрично разрешена съгласно настоящия регламент;
53)
„недостатък“ в контекста на системите за БД на превозни средства означава ситуация, при която най-много два отделни следени компонента или системи имат временни или постоянни работни характеристики, които намаляват възможността за техния иначе ефективен мониторинг от БД или които не отговарят на всички други подробни изисквания за БД;
54)
„значително намаление на въртящия момент на двигателя“ е въртящ момент на двигателя, по-малък или равен на 90 % от въртящия момент при нормален режим на работа;
55)
„повърхност от структурирана мрежа“ е повърхност, която се състои от модел от фигури, като кръгли, овални, ромбовидни, правоъгълни или квадратни отвори, разположени равномерно на разстояние, непревишаващо 15 mm;
56)
„повърхност от решетка“ е повърхност, която се състои от успоредни пластини, разпределени равномерно и отстоящи на не повече от 15 mm една от друга;
57)
„номинална повърхност“ е теоретичната геометрично най-подходяща повърхност, без да се вземат предвид неравностите, като издатини или вдлъбнатини;
58)
„наклон“ е степента на ъгловото отклонение по отношение на вертикална равнина;
59)
„модификация по искане на клиента“ е всяко изменение на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, направено по искане на клиент и подлежащо на одобряване;
60)
„пренесена система“ е система, определена в член 3, параграф 15 от Регламент (ЕС) № 168/2013, пренесена от стар тип превозно средство на нов тип превозно средство;
61)
„стойка“ е устройство, което е закрепено здраво към превозното средство и е в състояние да го поддържа в неговото положение при паркиране, когато превозното средство е оставено без надзор от неговия водач;
62)
„странична стойка“ е стойка, която, изтеглена или разгъната до крайно отворено положение, поддържа превозното средство само от една страна, като в същото време и двете колела остават в съприкосновение с опорната повърхност;
63)
„централна стойка“ е стойка, която, разгъната до крайно отворено положение, поддържа превозното средство, като осигурява една или няколко зони на съприкосновение между превозното средство и опорната повърхност от двете страни на средната надлъжна равнина на превозното средство;
64)
„напречен наклон“е страничният наклон на действителната опорна повърхност, изразен като процент, при което пресечницата на средната надлъжна равнина на превозното средство и опорната повърхност е перпендикулярна на линията на максималния наклон;
65)
„надлъжен наклон“ е надлъжният наклон на действителната опорна повърхност, изразен като процент, при което средната надлъжна равнина на превозното средство е успоредна на линията на максималния наклон и поради това е разположена в права линия спрямо нея;
66)
„стойка в работно положение“ е стойка, която е разгърната или отворена и поставена в предвиденото положение с оглед на паркирането на превозното средство;
67)
„стойка в прибрано положение“е стойка, която е прибрана или затворена и стои в положение за движение на превозното средство.
ГЛАВА II
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА ПРОИЗВОДИТЕЛИТЕ ВЪВ ВРЪЗКА С КОНСТРУКЦИЯТА НА ПРЕВОЗНИТЕ СРЕДСТВА
Член 3
Изисквания към монтажа и доказването във връзка с конструкцията на превозните средства
1. За да се изпълнят изискванията към конструкцията на превозните средства по член 18 и приложение II към Регламент (ЕС) № 168/2013, производителите оборудват превозните средства от категория L със системи, компоненти и отделни технически възли с отражение върху безопасността при експлоатация и опазването на околната среда, които са проектирани, конструирани и комплектувани така, че превозното средство да отговаря на подробните технически изисквания и процедурите за изпитване при нормална употреба и поддръжка съгласно инструкциите на производителя.
2. Съгласно членове 6 - 20 производителите доказват чрез физическо изпитване пред органа по одобряването, че превозните средства от категория L, които са предоставени на пазара, регистрирани или пуснати в употреба в Съюза, отговарят на изискванията към конструкцията на превозните средства по глава III от Регламент (ЕС) № 168/2013 и на подробните технически изисквания и процедурите за изпитване, определени в членове 6 - 20 от настоящия регламент.
3. Производителите предприемат необходимото, за да могат резервните части и оборудване, които предоставят на пазара или пускат в употреба в Съюза, отговарят на съответните изисквания от Регламент (ЕС) № 168/2013, както е определено с подробните технически изисквания и процедурите за изпитване по настоящия регламент. Одобрено превозно средство от категория L, върху което е монтирана такава резервна част или оборудване, трябва да отговаря на същите изисквания към изпитванията и пределните стойности за експлоатационните показатели като тези за превозно средство с оригинална част или оборудване, отговарящо на изискванията към издръжливостта, определени до член 22, параграф 2 и членове 23 и 24 (включително) от Регламент (ЕС) № 168/2013.
4. Също така производителите гарантират, че се следват процедурите за одобряване на типа за проверка на съответствието на производството по отношение на подробните изисквания към конструкцията на превозните средства по член 33 от Регламент (ЕС) № 168/2013 и подробните технически изисквания по настоящия регламент.
5. Ако е приложимо, производителите представят пред органа по одобряването описание на мерките, предприети за предотвратяване на неразрешеното изменение на системата за управление на силовото предаване, включително емисиите и контролните компютри за безопасността при експлоатация.
Член 4
Прилагане на правилата на ИКЕ на ООН
1. Правилата на ИКЕ на ООН и техните изменения, посочени в приложение I към настоящия регламент, се прилагат към одобряването на типа.
2. Превозните средства с максимална проектна скорост, по-ниска или равна на 25 km/h, трябва да отговарят на всички съответни изисквания от правилата на ИКЕ на ООН, приложими към превозните средства с максимална проектна скорост над 25 km/h.
3. Препратките към категориите превозни средства L1, L2, L3, L4, L5, L6 и L7 в правилата на ИКЕ на ООН се разбират като препратки съответно към категориите превозни средства L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e и L7e съгласно настоящия регламент, включително и подкатегориите.
Член 5
Технически спецификации относно изискванията към конструкцията на превозните средства и относно процедурите за изпитване
1. Процедурите за изпитване на конструкцията на превозните средства се извършват съгласно изискванията към изпитванията по настоящия регламент.
2. Процедурите за изпитване се извършват от органа по одобряването или в присъствието на негов представител или, ако е разрешено от органа по одобряването, от техническата служба.
3. Методите за измерване и резултатите от изпитванията се съобщават на органа по одобряването във формата на протокола от изпитванията по член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 168/2013.
Член 6
Изисквания, приложими към мерките за предотвратяване на неразрешеното изменение на силовото предаване (мерките срещу неразрешено изменение)
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към мерките за предотвратяване на неразрешеното изменение на силовото предаване (мерките срещу неразрешено изменение) по приложение II (В1) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение II към настоящия регламент.
Член 7
Изисквания, приложими към разпоредбите за процедурите за одобряване на типа
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към разпоредбите за процедурите за одобряване на типа по приложение II (В2) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение III към настоящия регламент.
Член 8
Изисквания, приложими към съответствието на производството (СП)
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към съответствието на производството (СП) по приложение II (В3) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение IV към настоящия регламент.
Член 9
Изисквания, приложими към теглително-прикачните устройства и закрепващите устройства
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към теглително-прикачните устройства и закрепващите устройства по приложение II (В4) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение V към настоящия регламент.
Член 10
Изисквания, приложими към устройствата за предотвратяване на неразрешеното използване
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към устройствата за предотвратяване на неразрешеното използване по приложение II (В5) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение VI към настоящия регламент.
Член 11
Изисквания, приложими към електромагнитната съвместимост (ЕМС)
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към електромагнитната съвместимост по приложение II (В6) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение VII към настоящия регламент.
Член 12
Изисквания, приложими към външните изпъкнали части
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към външните изпъкнали части по приложение II (В7) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение VIII към настоящия регламент.
Член 13
Изисквания, приложими към съхранението на гориво
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към съхранението на гориво по приложение II (В8) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение IХ към настоящия регламент.
Член 14
Изисквания, приложими към товарните платформи
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към товарните платформи по приложение II (В9) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение Х към настоящия регламент.
Член 15
Изисквания, приложими към масите и размерите
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към масите и размерите по приложение II (В10) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение ХI към настоящия регламент.
Член 16
Изисквания, приложими към функционирането на бордовата диагностика
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към функционирането на бордовата диагностика по приложение II (В11) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение ХII към настоящия регламент.
Член 17
Изисквания, приложими към дръжките и степенките за пътниците
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към дръжките и степенките за пътниците по приложение II (В12) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение ХIII към настоящия регламент.
Член 18
Изисквания към мястото за монтиране на регистрационната табела
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към мястото за монтиране на регистрационната табела по приложение II (В13) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение ХIV към настоящия регламент.
Член 19
Изисквания, приложими към достъпа до информация за ремонта и поддръжката
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към достъпа до информация за ремонта и поддръжката по приложение II (В14) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение ХV към настоящия регламент.
Член 20
Изисквания, приложими към стойките
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към стойките по приложение II (В15) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение ХVI към настоящия регламент.
ГЛАВА III
ЗАДЪЛЖЕНИЯ И ИЗИСКВАНИЯ ВЪВ ВРЪЗКА С ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ
Член 21
Стандарти за работата и оценка на техническите служби
Техническите служби трябва да отговарят на стандартите за работата и да съблюдават процедурата за оценката им по приложение II (В16) към Регламент (ЕС) № 168/2013, което се проверява съгласно приложение ХVII към настоящия регламент.
Член 22
Разрешаване на собствените изпитвания
Що се отнася до собствените изпитвания от страна на собствените технически служби по член 64, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 168/2013, тези изпитвания могат да се провеждат само когато са разрешени съгласно приложение III към настоящия регламент.
ГЛАВА IV
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА ДЪРЖАВИТЕ ЧЛЕНКИ
Член 23
Одобряване на типа на превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли
Съгласно членове 18, 25 и 33 от Регламент (ЕС) № 168/2013 и считано от датите по приложение IV към същия регламент, по отношение на новите превозни средства, които не отговарят на изискванията по Регламент (ЕС) № 168/2013 и по настоящия регламент, националните органи считат, че сертификатите за съответствие повече не са валидни за целите на член 43, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 168/2013, и поради съображения във връзка с емисиите, разхода на гориво или енергия или във връзка с приложимите изисквания към безопасността при експлоатация или конструкцията на превозните средства националните органи забраняват предоставянето на пазара, регистрацията и пускането в употреба на такива превозни средства.
ГЛАВА V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 24
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2016 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 21 ноември 2013 година.
A BIZOTTSÁG 44/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2013. november 21.)
a 168/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a két- vagy háromkerekű járművek és a négykerekű motorkerékpárok jóváhagyásához szükséges járműszerkezeti és általános követelmények tekintetében történő kiegészítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a két- vagy háromkerekű járművek, valamint a négykerekű motorkerékpárok jóváhagyásáról és piacfelügyeletéről szóló, 2013. január 15-i 168/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 18. cikke (3) bekezdésére, 20. cikke (2) bekezdésére, 21. cikke (5) bekezdésére, 25. cikke (8) bekezdésére, 33. cikke (6) bekezdésére, 57. cikke (12) bekezdésére és 65. cikkére,
mivel:
(1)
A belső piac olyan, belső határok nélküli térség, amelyben az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabadon mozognak. E célból a 168/2013/EU rendelet az L kategóriájú járművek, azok rendszerei, alkotóelemei és önálló műszaki egységei tekintetében átfogó uniós típus-jóváhagyási eljárást és szigorúbb piacfelügyeleti rendszert határozott meg, amelyeket alkalmazni kell.
(2)
Az „L kategóriájú járművek” kifejezés a könnyű két-, három- és négykerekű járművek széles skáláját foglalja magában; ide tartoznak például a motoros kerékpárok, a két- vagy háromkerekű segédmotoros kerékpárok, a két- vagy háromkerekű motorkerékpárok, az oldalkocsis motorkerékpárok, valamint a négykerekű járművek (négykerekű motorkerékpárok), mint például a közúti kvadok, terepjáró járművek és mikroautók.
(3)
A 97/836/EK tanácsi határozattal (2) az Unió szerződő felévé vált az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottsága kerekes gépjárművekre és azokba szerelhető, illetve azokon használható berendezésekre és tartozékokra vonatkozó egységes műszaki előírások elfogadásáról, valamint ezen előírások alapján kibocsátott jóváhagyások kölcsönös elismerésének feltételeiről szóló megállapodásának (a továbbiakban: felülvizsgált 1958-as megállapodás).
(4)
A gyártók az L kategóriájú járművek, valamint azok rendszereinek, alkotóelemeinek és önálló műszaki egységeinek típusjóváhagyását a 168/2013/EU rendeletnek megfelelően kérelmezik. Az uniós jogszabályok egyes járműalkatrészekre vonatkozó előírásai többnyire a megfelelő ENSZ-EGB-előírásokból származnak. Az ENSZ-EGB-előírásokat folyamatosan módosítják a műszaki fejlődés figyelembevétele érdekében, következésképpen a megfelelő uniós jogszabályokat is rendszeresen aktualizálni kell. Ezen átfedések elkerülése érdekében a CARS 21 magas szintű csoport az uniós irányelvek felváltását ajánlotta az I. mellékletben említett megfelelő ENSZ-EGB-előírások uniós jogba való átvétele és kötelező alkalmazása révén.
(5)
Az ENSZ-EGB-előírások uniós jogszabályok révén történő alkalmazásának lehetőségéről, azaz ezen előírások uniós jogba való átvételének az EU-járműtípus-jóváhagyás céljára történő lehetővé tételéről, a 168/2013/EU rendelet rendelkezik. A rendelet és az az alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtási aktusok szerint a kötelezően alkalmazandó ENSZ-EGB-előírások alapján megadott típusjóváhagyás EU-típusjóváhagyásnak tekintendő.
(6)
Az elektromágneses összeférhetőségről szóló 10. sz. ENSZ-EGB-előírást kötelezővé kell tenni, és annak fel kell váltania a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok egyes alkatrészeiről és jellemzőiről szóló, 1997. június 17-i 97/24/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) 8. fejezetét annak érdekében, hogy a járműveknek csak egy - az 1958-as megállapodás szerződő felei által világszerte elfogadott - elektromágneses összeférhetőségi szabálykészletnek kelljen megfelelniük. A jogosulatlan használat elleni védelemről szóló 62. sz. ENSZ-EGB-előírást kötelezővé kell tenni, és annak fel kell váltania a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok jogosulatlan használat elleni védelmet biztosító berendezéseiről szóló, 1993. június 14-i 93/33/EGK tanácsi irányelvet (4) ugyanazért, hogy az 1958-as megállapodásban részes szerződő felek kölcsönösen elismerjék.
(7)
Az ENSZ-EGB-előírások kötelező alkalmazásával nemcsak a műszaki előírások megkettőzése, hanem a tanúsítási és a közigazgatási eljárások megismétlése is elkerülhetővé válik. A közvetlenül a nemzetközileg elfogadott szabványokon alapuló típusjóváhagyás ezenkívül megkönnyíti majd a piacra jutást a harmadik országokban, különösen azokban, amelyek a felülvizsgált 1958. évi megállapodás szerződő felei, azaz fokozza az uniós gazdasági ágazat versenyképességét.
(8)
A 168/2013/EU rendelet rendelkezései szerint a rendelet hatálya alá tartozó L kategóriájú járművek, rendszerek, alkatrészek és önálló műszaki egységek a tagállamokban csak akkor hozhatók forgalomba és értékesíthetők, ha megfelelnek az említett rendelet rendelkezéseinek.
(9)
A funkcionális biztonsági vagy környezetvédelmi jellemzőkre vonatkozó követelmények megszorításokat tesznek szükségessé az L kategóriájú járművek bizonyos fajtáin végzett szakszerűtlen beavatkozásokat illetően. Ahhoz, hogy ne gátolják a tulajdonos által végzett szervizelést és karbantartást, az ilyen megszorításokat szigorúan csak olyan szakszerűtlen beavatkozásokra kell korlátozni, amelyek jelentős mértékben módosítják a jármű működését, károsanyag- és zajkibocsátását, illetve funkcionális biztonságát. Mivel a káros szakszerűtlen beavatkozás mindkét szempontot érinti, az erőátviteli rendszeren és a zajcsökkentő berendezésen végzett szakszerűtlen beavatkozás megelőzésére vonatkozó részletes követelményeket a járművek szerkezetéről szóló e felhatalmazáson alapuló jogi aktusban kell megállapítani.
(10)
Az L6e-A (könnyű közúti kvadok), az L7e-A (nehéz közúti kvadok) és az L7e-B (nehéz terepjáró kvadok) alkategóriák olyan járműveket foglalnak magukban, amelyek tömegközéppontja szélességükhöz és tengelytávjukhoz viszonyítva magasan helyezkedik el. Többféle személy-/teherszállítási konfigurációval rendelkeznek, és terepen is működtethetők. Mivel a jármű terepen való felborulás elleni stabilitása igen fontos tényező, több oldalirányú statikus stabilitási kritériumot is meg kell állapítani, és ezeket a tömegekre és méretekre vonatkozó XI. mellékletben fel kell tüntetni. A statikus stabilitás mutatójaként a fordítóasztal szöge (TTA) és az oldalsó stabilitási együttható (Kst) egyaránt használatos. A Kst háromdimenziós statikus mérési egység, amely a jármű terepen való stabilitásának mutatójaként szolgál, míg a TTA-vizsgálat a jármű oldalirányú lejtőn üzemelését szimulálja és a statikus oldalirányú stabilitást vizsgálja. E statikus vizsgálatok esetében a jármű állapota az L6e-A, L7e-A és L7e-B járművek esetében az üzemkész, de egyébként terheletlen állapottól a terhelt vagy terheletlen állapotig terjed. A jármű tömegét és méreteit továbbá úgy kell kialakítani, hogy a jármű megfeleljen a minimális átbillenési stabilitás követelményének. Az ehhez kapcsolódó vizsgálatoknak a meredek lejtőn felfelé és lefelé haladó, teljesen terhelt járműre nézve reprezentatívnak kell lenniük.
(11)
A fedélzeti diagnosztika (OBD) lényeges a járművek hatékony és eredményes javítása és karbantartása szempontjából. A pontos diagnosztika lehetővé teszi a szerviz számára annak gyors megállapítását, hogy melyik legkisebb cserélhető alkatrész igényel javítást vagy cserét. A hajtásvezérlő rendszerek területén tapasztalható nagyléptékű műszaki fejlődés által támasztott követelményeknek való megfelelés érdekében helyénvaló az elektromos rövidzárlat tekintetében ellenőrzött eszközök listájának 2017. évi felülvizsgálata. 2018. január 1-jéig meg kell állapítani, hogy a XII. melléklet 2. függelékében szereplő listát ki kell-e egészíteni további eszközökkel és hibákkal ahhoz, hogy a tagállamok, a járműgyártók, azok beszállítói és a járműjavító ágazat elegendő időt kapjanak az OBD II. szakaszának hatálybalépése előtt szükséges technológiai felzárkózáshoz.
(12)
Az OBD 2016-tól kötelező I. szakasza nem kötelezheti a gyártókat a tüzelőanyag-adagoló berendezések módosítására, és nem írhatja elő elektronikus porlasztó vagy elektronikus tüzelőanyag-befecskendezés beépítését, amennyiben a jármű megfelel a 168/2013/EU rendeletben és felhatalmazáson alapuló jogi aktusaiban megállapított követelményeknek. Az OBD I. szakaszában szereplő követelményeknek való megfelelés megköveteli, hogy amennyiben a tüzelőanyag-szállítás, a gyújtástovábbítás vagy a levegőbeszívás elektronikusan vezérelt művelet, a vonatkozó bemeneti és/vagy kimeneti áramköröket a XII. melléklet 2. függelékében felsorolt tételekre korlátozva kell ellenőrizni. Ha például a motorkerékpár mechanikus működtetésű porlasztóval és elektronikus gyújtástovábbítással is fel van szerelve, ellenőrizni kell az elsődleges gyújtótekercs áramköreit. Amennyiben a mechanikus porlasztó olyan fojtószelephelyzet-érzékelővel van felszerelve, amely a motor terhelésének meghatározása érdekében bemeneti elektromos jelet küld a PCU (hajtásvezérlő egység)/ECU (elektromos vezérlőegység) számára, amely ezt követően gyújtástovábbítás elektronikus vezérlésére szolgál, a fojtószelephelyzet-érzékelő áramkörét ellenőrizni kell. A XII. melléklet 3.3.5. és 3.3.6. pontjában ismertetett más érzékelőket és/vagy működtető áramköröket is ellenőrizni kell, akkor is, ha nem használják közvetlenül tüzelőanyag-szállítás, gyújtástovábbítás vagy levegőbeszívás vezérlésére. Ez a helyzet a keréksebesség-érzékelő áramköre esetében, amennyiben a jármű sebességének kiszámítására a PCU/ECU egységben a kerék forgási sebessége alapján kerül sor, amelyet a későbbiekben a motorkerékpár környezetvédelmi jellemzőinek ellenőrzésére, illetve a nyomatékkorlátozó alapértelmezett beállítás aktiválására használnak.
(13)
A belső piac működésének javításához - különösen az áruk szabad mozgása, a letelepedés szabadsága és a szolgáltatásnyújtás szabadsága tekintetében - a műszaki információk lekérdezése érdekében egyrészről szabványosított formátumú korlátlan hozzáférést kell biztosítani a járműjavítási információkhoz, másrészről hatékony versenyt kell teremteni a járműjavítási és -karbantartási információs szolgáltatások piacán. Ezen információk jelentős része a fedélzeti diagnosztikai rendszerekhez és azok más járműrendszerekkel való interakciójához kapcsolódik. Helyénvaló meghatározni a gyártók internetes oldalai által követendő műszaki előírásokat, valamint a kis- és középvállalkozások számára elfogadható hozzáférést biztosító célzott intézkedéseket. Az összes érdekelt fél egyetértésével megállapított közös szabványok megkönnyíthetik a gyártók és a szolgáltatók közötti információcserét. Helyénvaló tehát, hogy a gyártók az OASIS formátum műszaki előírásait használják, és hogy a Bizottság időben felkérje az Európai Szabványügyi Bizottságot (CEN) és a Nemzetközi Szabványügyi Szervezetet (ISO) arra, hogy az OASIS-formátum cseréje céljából ezt a dokumentumot szabvánnyá alakítsa.
(14)
A típus-jóváhagyási jogszabályok valamennyi ágazatában a javítási és karbantartási információkhoz való hozzáférés az 595/2009/EK (5) és a 715/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) rendelkezéseit követő 168/2013/EU rendelet XV. fejezetében kifejtett harmonizált megközelítésének továbbvitele érdekében helyénvaló az 595/2009/EK és a 715/2007/EK rendelet végrehajtási rendelete - nevezetesen az 582/2011/EU bizottsági rendelet (7) - javítási és karbantartási információkhoz való hozzáférésre vonatkozó rendelkezéseinek e rendeletbe való átvétele, és az L kategóriájú járművek ágazatának sajátosságaihoz való hozzáigazítása.
(15)
Különösen a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetőségére vonatkozó különleges előírásokat és eljárásokat helyénvaló elfogadni a többlépcsős típusjóváhagyás tekintetében. Helyénvaló ezenkívül a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetőségére vonatkozó egyedi követelményeket és eljárásokat elfogadni az ügyfél kérésére végrehajtott adaptációk és alacsony volumenű termelés esetében.
(16)
Annak érdekében, hogy a javítási és karbantartási információkhoz való hozzáférésre vonatkozó rendelkezések alkalmazása rövid távon ne rójon túlságosan nagy terhet a járműgyártókra a régi járműtípusokból az újakba átültetett bizonyos rendszerek tekintetében, helyénvaló az e rendeletben tételesen felsorolt fedélzeti diagnosztikai, valamint járműjavítási és -karbantartási információkhoz való hozzáférés tekintetében bizonyos korlátozott számú eltérések tételes listájának bevezetése.
(17)
Az európai gépjárműipari ágazat versenyképességét érintő főbb szakpolitikai területek vizsgálatakor a CARS 21 magas szintű munkacsoport számos olyan ajánlást fogadott el, amelyek célja az ágazat globális versenyképességének, illetve foglalkoztatásának fokozásával egy időben a biztonsági és környezetvédelmi jellemzők terén elért előrehaladás fenntartása, amelyeket a Bizottság 2006-ban a „CARS 21: A Competitive Automotive Regulatory System for the 21st Century (A 21. század versenyképes autóipari szabályozási kerete)” című jelentésében tett közzé. A magas szintű munkacsoport többek között két jogalkotási intézkedést javasolt az egyszerűsítés területén, bevezetve azt a lehetőséget, hogy a gyártók maguk végezhessék el a jóváhagyási vizsgálatokat, azaz a gyártókat műszaki szolgálatként jelöljék ki („saját vizsgálat”), valamint hogy a fizikai vizsgálatokat lehetőség szerint számítógépes szimuláció („virtuális vizsgálat”) váltsa fel. Célszerű tehát, hogy ez a rendelet részletes feltételeket állapítson meg a 168/2013/EU rendelet 32., 64. és 65. cikkében meghatározottak szerinti virtuális vizsgálatra és saját vizsgálatra vonatkozóan.
(18)
A tervezési folyamat során - az alkatrészek és berendezések tervrajzaitól és elrendezésétől az egységek szilárdsági és dinamikus elemzésén át a gyártási módszerek meghatározásáig - széles körben használják a számítógépes technikákat, különösen a számítógépes tervezési technikákat. Az elérhető szoftverek lehetővé teszik az ilyen technológiákon alapuló virtuális vizsgálati módszerek használatát. Ezek bevezetését a CARS 21 magas szintű munkacsoport a gyártók költségeinek csökkentésére szolgáló eszközként határozta meg a típus-jóváhagyási célokat szolgáló prototípusok megépítési kötelezettségének eltörlésével. A virtuális vizsgálati módszereket igénybe venni nem kívánó gyártók számára lehetővé kell tenni a meglévő fizikai vizsgálati módszerek további használatát.
(19)
A típus-jóváhagyási vizsgálatokat a műszaki szolgálatok végzik, amelyeket a tagállamok típus-jóváhagyási hatóságai jelentenek be a Bizottsághoz azt követően, hogy készségeiket és képességeiket a vonatkozó nemzetközi szabványoknak megfelelően ellenőrizték. Ezek a szabványok tartalmazzák az ahhoz szükséges követelményeket, hogy a gyártót vagy a nevében eljáró alvállalkozót a jóváhagyó hatóság a 2002/24/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (8) (keretirányelv) alkalmazásában használt műszaki szolgálatként kijelölhesse. Az esetleges összeférhetetlenség megelőzése érdekében azonban meg kell határozni a gyártók felelősségét. Pontosítani kell emellett azokat a feltételeket, amelyek mellett a gyártók a vizsgálatokat kiszervezhetik.
(20)
Az uniós típus-jóváhagyási rendszer egyik fő jellemzője az a magas fokú bizalom, amelynek a jóváhagyó hatóság és az általa kijelölt műszaki szolgálatok között meg kell lennie. Ezért fontos annak biztosítása, hogy a műszaki szolgálatok és a jóváhagyó hatóság közötti információcserét az átláthatóság és az egyértelműség jellemezze.
(21)
A virtuális vizsgálati módszernek az eredmények tekintetében ugyanolyan bizonyosságot kell szolgáltatnia, mint a fizikai vizsgálatnak. Ezért helyénvaló a vonatkozó feltételek megállapítása annak biztosítása érdekében, hogy a használt matematikai modelleket a belső műszaki szolgálatként eljáró gyártó, a gyártó nevében eljáró alvállalkozó fél vagy a műszaki szolgálat megfelelően ellenőrizhesse.
(22)
Az uniós típus-jóváhagyási folyamat szerves részét képezik a járművek, az alkatrészek vagy az önálló műszaki egységek megfelelőségi ellenőrzései. E megfelelőségi ellenőrzéseket a gyártósorról származó járművek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek fizikai vizsgálatával hajtják végre. A virtuális módszerek nem engedélyezhetők a gyártás megfelelőségének vizsgálatára, még akkor sem, ha a típusjóváhagyást ezek alapján végezték el.
(23)
Ezt a rendeletet a 168/2013/EU rendelet alkalmazásának napjától kell alkalmazni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
TÁRGY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Tárgy
(1) Ez a rendelet a 168/2013/EU rendelettel összhangban előírja az L kategóriájú járművek és az ilyen járművekbe szánt rendszerek, alkatrészek és önálló műszaki egységek részletes műszaki követelményeit és a vizsgálat menetét a járműszerkezetre vonatkozóan, valamint mindezek jóváhagyásának általános követelményeit, és meghatározza az ENSZ-EGB-előírások és módosításaik jegyzékét.
(2) A műszaki szolgálatok működési normáit és az értékelésükre vonatkozó eljárást is megállapítja.
2. cikk
Fogalommeghatározások
A 168/2013/EU rendelet fogalommeghatározásait kell alkalmazni. Emellett a következő fogalommeghatározások is alkalmazandók:
1. „szakszerűtlen beavatkozások elleni intézkedések”: olyan műszaki követelmények és előírások, amelyek célja azon módosítások lehetőség szerinti megakadályozása, amelyek a jármű erőátviteli rendszerén végzett, a II. melléklet szerint nem megengedett szakszerűtlen beavatkozással veszélyeztethetik a funkcionális biztonságot, különösen a jármű teljesítményének növelésével, és károsítják a környezetet;
2. „szívóvezeték”: a szívócsatorna és a szívócső együttese;
3. „szívócsatorna”: a beszívott levegő hengeren, hengerfejen vagy forgattyúházon át vezető útja;
4. „szívócső”: a porlasztót vagy a levegőszabályozó rendszert a hengerrel, a hengerfejjel vagy a forgattyúházzal összekötő alkatrész;
5. „szívórendszer”: a szívóvezeték és a szíváshangtompító együttese;
6. „kipufogórendszer”: a kipufogócső, a hőtágulási szakasz, a kipufogódob és a kibocsátáscsökkentő pótberendezés(ek) együttese;
7. „különleges szerszámok”: olyan szerszámok, amelyek a szakszerűtlen beavatkozások elleni intézkedésekkel együttesen csak a járműgyártó által felhatalmazott márkaszerviznek állnak rendelkezésére, és amelyek a fogyasztók számára nem hozzáférhetők;
8. „a gyújtásrendszer szikratovábbítása”: a szikragyújtású „(PI)” motor gyújtásrendszerében a levegő-tüzelőanyag keverék meggyújtására létrehozott szikra összes jellemzője, beleértve annak vezérlését, szintjét és helyzetét;
9. „tüzelőanyag-adagoló rendszer”: a tüzelőanyag-tároló és a levegő-tüzelőanyag elegyítő vagy befecskendező eszköz(ök) és az ezek közötti alkatrészek;
10. „a gyártás megfelelősége”: annak lehetővé tétele, hogy a gyártott termékek minden egyes sorozata megfeleljen a típus-jóváhagyási előírásoknak, valamint a teljesítmény- és jelölési követelményeknek;
11. „minőségirányítási rendszer”: azon összefüggő vagy egymásra ható elemek összessége, amelyeket a szervezetek a minőségügyi szabályzatok végrehajtásának és a minőségügyi célok teljesítésének irányítására és ellenőrzésére használnak;
12. „ellenőrzés”: az annak értékelésére használt információgyűjtési folyamat, hogy az ellenőrzési kritériumok milyen mértékben felelnek meg az objektivitás, a pártatlanság és függetlenség követelményének, illetve azok módszeres és dokumentált ellenőrzési folyamat részét képezik-e;
13. „korrekciós intézkedések”: a minőségirányítási folyamat problémamegoldási eljárása és a megfelelés hiányát vagy a nem kívánatos állapotot előidéző ok megszüntetése érdekében végzett és az ismételt előfordulásának megelőzése érdekében kialakított további lépések összessége;
14. „tanúsítás”: a nemzeti akkreditáló testület igazolása arról, hogy a szervezet megfelel a meghatározott megfelelőségértékelési tevékenység ellátásához a harmonizált szabványokban megállapított követelményeknek, és adott esetben bármely további, többek között a vonatkozó ágazati szabályozásokban meghatározott követelményeknek is;
15. „vonószerkezet L kategóriájú jármű számára”: az összes olyan, a vontató és pótkocsi összekapcsolására szolgáló alkatrész és berendezés, amelyek a felépítmény vagy alváz keretéhez vagy teherbíró részeihez vannak rögzítve, beleértve a vonószerkezet rögzítésére, állítására vagy működtetésére szolgáló, rögzített vagy cserélhető alkatrészeket;
16. „vonógömb és vonószár”: az L kategóriájú járművön a pótkocsihoz való kapcsolódáshoz gömb alakú elemből és szárból álló, kapcsolófejjel ellátott vonószerkezet;
17. „kapcsolófej”: az L kategóriájú járművön a pótkocsi vonórúdjára szerelt, a vonógömbökkel való kapcsolódást szolgáló mechanikus vonószerkezet;
18. „vonópont”: a vontatójárműre szerelt vonószerkezetben a pótkocsira szerelt csatlakozó középpontja;
19. „biztonsági kapcsoló”: olyan kapcsolóberendezés, amely a fő csatlakozás leválása esetén képes annak biztosítására, hogy a pótkocsi továbbra is csatlakoztatva legyen a vontatójárműhöz, és bizonyos mértékben kormányozható maradjon;
20. „lemez pereme”: egy olyan lemez formájú alkotóelem körvonala, amelynek összesen négy egyértelműen azonosítható pereme lenne, ha sík és téglalap alakú lenne, és az anyag teljes vastagsága nem haladná meg a 10 mm-t;
21. „rúd”: minden olyan kinyúló rész vagy alkatrész, amelynek formája kerek vagy csaknem kerek, beleértve a viszonylag állandó teljes átmérőjű és szabad hozzáférhető végű csapszegeket és csavarfejeket;
22. „szemméret”: a háló (lineáris) hüvelykre jutó nyílásainak száma;
23. „rakfelület”: az L kategóriájú jármű szerkezetéhez teherszállítás céljából kapcsolt felület;
24. „alapfelszerelés”: a jármű alapkonfigurációja, amely fel van szerelve valamennyi, a 168/2013/EU rendelet II. mellékletében meghatározott jogi aktus szerinti kötelező funkcióval, beleértve minden olyan funkciót, amelynek felszerelése esetén a konfiguráció vagy a berendezések szintjén nincs szükség további műszaki adatok megadására;
25. „nem kötelező felszerelés”: az alapkivitel részét nem képező és a járműre a gyártó felelősségére felszerelhető eszközök;
26. „nem kötelező felszerelés tömege”: az alapfelszerelésen kívül a gyártó előírásai szerint a járműbe beszerelhető felszerelés tömege;
27. „vonószerkezet tömege”: a vonószerkezet tömege a csatlakozó járműhöz való csatlakoztatásához szükséges alkatrészek tömegével együtt;
28. „a vonóponton műszakilag megengedett össztömeg”: a csatlakozás és a vontatójármű tervezési jellemzői alapján a vontatójármű vonópontján megengedett legnagyobb statikus függőleges terhelésnek megfelelő tömeg („S” vagy „U” érték);
29. „tényleges tömeg”: jármű vonatkozásában a 168/2013/EU rendelet 5. cikkében említett menetkész tömeg, a vezető tömegével (75 kg), adott esetben az alternatívtüzelőanyag-tároló tömegével és az adott járműre esetlegesen felszerelt nem kötelező berendezések tömegével megnövelve;
30. „műszakilag megengedett legnagyobb terhelt tömeg (M)”: a járműhöz szerkezeti jellemzői és tervezési teljesítménye alapján hozzárendelt megengedett össztömeg;
31. „műszakilag megengedett legnagyobb vontatható össztömeg (TM)”: a vontatójármű által vontatható megengedett össztömeg;
32. „tengely”: két vagy több, hajtott vagy szabadon forgó kerék közös forgástengelye, amely a jármű hosszirányú középsíkjához viszonyított egyazon merőleges síkon egy vagy több szegmensben található;
33. „a tengelyen műszakilag megengedett össztömeg”: a tengely és a jármű szerkezeti jellemzői és tervezési teljesítménye alapján a tengely kerekei által a talajra gyakorolt legnagyobb megengedett statikus függőleges terhelésnek megfelelő tömeg;
34. „többletterhelés tömege”: a műszakilag megengedett legnagyobb terhelt tömeg és a jármű tényleges tömege közötti különbség;
35. „hosszirányú sík”: a jármű menetirányával párhuzamos függőleges sík;
36. „kibocsátáscsökkentő rendszer”: az elektronikus motorvezérlő egység és a kipufogó- vagy párolgási rendszerben található, kibocsátással kapcsolatos alkatrészek, amelyek adatokat küldenek a motorvezérlő egységhez, illetve adatokat fogadnak tőle;
37. „hibajelző” („MI”): olyan, látható vagy hallható jelzést kibocsátó jelzőeszköz, amely a 168/2013/EU rendelet 21. cikkében említettek szerinti működési hibákról egyértelműen tájékoztatja a jármű vezetőjét;
38. „működési hiba”: valamely alkatrész vagy rendszer olyan hibája, amelynek következtében a kibocsátás a 168/2013/EU rendelet VI. mellékletében megállapítottnál nagyobb diagnosztikai küszöbértékek feletti lesz, vagy olyan üzemmód aktiválódik, amely jelentősen csökkenti a motor forgatónyomatékát, vagy a fedélzeti diagnosztikai rendszer nem képes a XII. melléklet alapvető ellenőrzési követelményeinek teljesítésére;
39. „másodlagos levegő”: a kipufogórendszerbe szivattyú, szívószelep vagy más eszköz segítségével bevezetett levegő, amelynek célja, hogy segítse a kipufogógáz-áramban lévő CH és CO oxidációját;
40. „gyújtáshiba”: szikragyújtású motor hengerében az égés elmaradása szikra hiánya, rossz tüzelőanyag-adagolás, gyenge kompresszió vagy más ok miatt;
41. „I. típusú vizsgálat”: a kibocsátás jóváhagyásához használt vonatkozó menetciklus;
42. „menetciklus”: a motor beindítását, azt a vezetési módot, amelyben a hibás működés (ha van) észlelhető, valamint a motor leállítását magában foglaló vizsgálati ciklus;
43. „felmelegedési ciklus”: az a járműműködési szakasz, amelynek során a hűtőfolyadék hőmérséklete legalább 22 K-nel emelkedik a motor beindításától legalább 343,2 K -re (70 °C);
44. „tüzelőanyag-kiegyenlítés”: az eredetileg előirányzott tüzelőanyag-ellátás visszacsatolásos szabályozása;
45. „rövid távú tüzelőanyag-kiegyenlítés”: az eredetileg előirányzott tüzelőanyag-ellátás dinamikus vagy azonnali szabályozása;
46. „hosszú távú tüzelőanyag-kiegyenlítés”: az előirányzott tüzelőanyag-ellátás sokkal fokozatosabb szabályozása, amely kompenzálja a jármű eltéréseit és az idővel bekövetkező fokozatos változásokat;
47. „számított terhelési érték”: a pillanatnyi levegőáram és a csúcs-levegőáram hányadosának jelzése, ahol, ha szükséges, a csúcs-levegőáram korrigálva van a tengerszint feletti magasság figyelembevétele érdekében. A meghatározás dimenzió nélküli számot ad, amely nem motorspecifikus és a műszaki szakembernek a motor űrtartalmának kihasználási részarányáról ad tájékoztatást (a teljesen nyitott fojtószelepet 100 %-nak véve);
48. „állandó szennyezőanyag-kibocsátási üzemmód”: arra az esetre vonatkozik, amikor a motorvezérlő egység tartósan olyan helyzetbe kapcsol, amely nem igényel adatot a hibás alkatrésztől vagy rendszertől, ha a hibás alkatrész vagy rendszer a jármű általi szennyezőanyag-kibocsátást a 168/2013/EU rendelet VI. mellékletének B. szakaszában megadott határértékek feletti szintre növelné;
49. „teljesítményleadó tengely”: a motor által meghajtott egység, amely a járműre szerelt segédberendezéseket hajtja;
50. „hozzáférés a fedélzeti diagnosztikai rendszerre vonatkozó információkhoz”: az összes kibocsátási és kritikus biztonsági fedélzeti diagnosztikai rendszerre vonatkozó információ szabványos diagnosztikai csatlakozó soros interfészén keresztül való elérhetősége, beleértve a jármű környezeti vagy funkcionális biztonsággal kapcsolatos alkatrészeinek ellenőrzéséhez, diagnosztikájához, szervizeléséhez vagy javításához szükséges összes hibakódot, a XII. melléklet 1. függelékének 3.12. pontja szerint;
51. „korlátlan hozzáférés a fedélzeti diagnosztikai rendszerekhez”:
a)
a hozzáférés nem függ olyan hozzáférési kódtól vagy hasonló eszköztől, amelyhez csak a gyártó juthat hozzá; vagy
b)
a hozzáférés lehetővé teszi a produkált adatok kiértékelését mindennemű egyedi dekódolási információ használata nélkül, kivéve, ha ez az információ szabványosított információ;
52. „szabványosított adatok”: minden adatforgalmi információt, beleértve az összes használt hibakódot is, kizárólag az olyan ágazati szabványoknak megfelelően lehet létrehozni, amelyek - mivel formátumuk és megengedett beállításaik világosan meg vannak határozva - a legmagasabb szintű harmonizációt biztosítják az L kategóriájú járművek iparában, és amelyek alkalmazását e rendelet kifejezetten megengedi;
53. „hiányosság”: a jármű fedélzeti diagnosztikai rendszere szempontjából az az eset, ha az ellenőrzött alkatrészek vagy rendszerek közül legfeljebb kettő olyan ideiglenes vagy állandó működési jellemzőket mutat, amelyek hátrányosan befolyásolják e rendszereknek a fedélzeti diagnosztika által történő, egyébként hatékony ellenőrzését, vagy nem felelnek meg a fedélzeti diagnosztikai rendszerrel szemben támasztott összes többi részletes követelménynek;
54. „a hajtási nyomaték jelentős csökkenése”: a normál üzemmód legfeljebb 90 %-ának megfelelő hajtási nyomaték;
55. „hálószerűen mintázott felület”: olyan felület, amelynek egyenletes eloszlású, egymástól legfeljebb 15 mm-re elhelyezkedő, kör alakú, ovális, rombusz alakú, illetve négyszögletű vagy négyzetes lyukak alkotják a mintáját;
56. „rácsos felület”: egyenletes eloszlású, egymástól legfeljebb 15 mm-re elhelyezkedő, párhuzamos rudakból álló felület;
57. „névleges felület”: geometriailag tökéletes, elméleti felület, figyelmen kívül hagyva az olyan felületi szabálytalanságokat, mint a kinyúlások vagy a bemélyedések;
58. „dőlésszög”: a szögeltérés foka a függőleges síkhoz viszonyítva;
59. „az ügyfél kérésére végrehajtott adaptáció”: valamely járműnek, rendszernek, alkotóelemnek vagy önálló műszaki egységnek az ügyfél kérésére végrehajtott, jóváhagyást igénylő módosítása;
60. „átemelt rendszer”: a 168/2013/EU rendelet 3. cikkének (15) bekezdése szerinti rendszer, amelyet régi járműtípusból új járműtípusba emelnek át;
61. „kitámasztószerkezet”: szilárdan a járműre erősített szerkezet, amellyel a jármű felügyelet nélkül parkolási helyzetben tartható, ha azt a vezetője teljesen leállítja;
62. „oldaltámasz”: olyan kitámasztószerkezet, amely lehajtott állapotban a járművet az egyik oldalán olyan módon támasztja meg, hogy közben mind a két kerék érinti a talajt;
63. „középtámasz”: olyan kitámasztószerkezet, amely lehajtott állapotban olyan módon támasztja meg a járművet, hogy a jármű hosszirányú középsíkjának mind a két oldalán egy vagy több érintkezési helyet képez a jármű és a talaj között;
64. „keresztirányú dőlés”: az adott felállítási felület keresztirányú lejtése (százalékban kifejezve), ha a jármű hosszirányú középsíkjának és a felállítási felületnek a metszésvonala derékszöget zár be a legnagyobb lejtés vonalával;
65. „hosszirányú dőlés”: az adott felállítási felület hosszirányú lejtése (százalékban kifejezve), ha a jármű hosszirányú középsíkja párhuzamos, azaz egy vonalban van a legnagyobb lejtés vonalával;
66. „használati állás”: a kitámasztószerkezet lehajtott és parkolási helyzetbe állított állapota;
67. „használaton kívüli állás”: a kitámasztószerkezet felhajtott és utazási helyzetben tartott állása.
II. FEJEZET
A GYÁRTÓ JÁRMŰSZERKEZETTEL KAPCSOLATOS KÖTELEZETTSÉGEI
3. cikk
A járműszerkezettel kapcsolatos szerelési és igazolási követelmények
(1) A gyártók a 168/2013/EU rendelet 18. cikkében és II. mellékletében meghatározott, járműszerkezetre vonatkozó követelményeknek való megfelelés érdekében az L kategóriájú járműveket olyan, a funkcionális biztonságot és a környezetvédelmet érintő rendszerekkel, alkatrészekkel és önálló műszaki egységekkel szerelik fel, amelyeket úgy terveztek meg, gyártottak le és szereltek össze, hogy a jármű alkalmas legyen a rendeltetésszerű használatra, és a gyártó előírásai szerinti karbantartás mellett megfeleljen a részletes műszaki követelményeknek és vizsgálati eljárásoknak.
(2) A gyártók a 6-20. cikkel összhangban fizikai igazoló vizsgálattal igazolják a jóváhagyó hatóság előtt, hogy az Unióban forgalmazott, nyilvántartásba vett vagy forgalomba helyezett L kategóriájú járművek megfelelnek a 168/2013/EU rendelet III. fejezetében előírt, járműszerkezetre vonatkozó követelményeknek és az e rendelet 6-20. cikkében megállapított részletes műszaki követelményeknek és a vizsgálatok menetének.
(3) A gyártók biztosítják, hogy az Unióban forgalmazott vagy forgalomba helyezett tartalék alkatrészek és berendezések megfeleljenek a 168/2013/EU rendelet vonatkozó követelményeinek, az ebben a rendeletben említett részletes műszaki követelményekben és a vizsgálatok menete során meghatározott előírások szerint. Az ilyen tartalék alkatrészekkel vagy berendezésekkel felszerelt, jóváhagyott L kategóriájú járműveknek ugyanazon vizsgálati követelményeknek és működési határértékeknek kell megfelelniük, mint az eredeti alkatrészekkel vagy berendezésekkel felszerelt járműveknek a 168/2013/EU rendelet 22. cikkének (2) bekezdésében, valamint 23. és 24. cikkében meghatározott tartóssági követelmények teljesítésére is kiterjedően.
(4) A gyártók biztosítják továbbá, hogy a gyártás megfelelőségének igazolására szolgáló típus-jóváhagyási eljárásokat a 168/2013/EU rendelet 33. cikkében megállapított részletes járműszerkezeti követelményeknek és e rendelet részletes műszaki követelményeinek megfelelően betartsák.
(5) A gyártók adott esetben benyújtják a jóváhagyó hatósághoz az erőátviteli rendszeren - beleértve a kibocsátást és a funkcionális biztonságot ellenőrző számítógépeket - végzett szakszerűtlen beavatkozás megelőzésére tett intézkedések ismertetését.
4. cikk
Az ENSZ-EGB-előírások alkalmazása
(1) Az e rendelet I. mellékletében felsorolt ENSZ-EGB-előírásokat és módosításaikat alkalmazni kell a típusjóváhagyásra nézve.
(2) A legfeljebb 25 km/h legnagyobb tervezett járműsebességű járműveknek meg kell felelniük a 25 km/h-nál magasabb legnagyobb tervezett járműsebességű járművekre vonatkozó összes ENSZ-EGB-előírásnak.
(3) Az ENSZ-EGB-előírásokban az L1, L2, L3, L4, L5, L6 és L7 kategóriára tett hivatkozásokat az e rendelet szerinti L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e és L7e kategóriára - az alkategóriákkal együtt - tett hivatkozásként kell értelmezni.
5. cikk
A járműszerkezeti követelményekre és a vizsgálat menetére vonatkozó műszaki előírások
(1) A járműszerkezet vizsgálatát az e rendeletben megállapított vizsgálati követelményeknek megfelelően kell elvégezni.
(2) A vizsgálati eljárásokat a jóváhagyó hatóság - vagy a jóváhagyó hatóság engedélyével a műszaki szolgálat - végzi, ez utóbbi esetben a jóváhagyó hatóság jelenlétében.
(3) A mérési módszerekről és a vizsgálati eredményekről jelentést kell tenni a jóváhagyó hatóságnak, olyan vizsgálati jegyzőkönyv formájában, amelyet a 168/2013/EU rendelet 32. cikkének (1) bekezdése előír.
6. cikk
Az erőátviteli rendszeren végzett szakszerűtlen beavatkozás (manipulálás) elleni intézkedésekre vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletének C.1. pontjában említett, az erőátviteli rendszeren végzett szakszerűtlen beavatkozás (manipulálás) elleni intézkedésekre vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet II. melléklete szerint kell elvégezni és ellenőrizni.
7. cikk
A típus-jóváhagyási eljárásokkal kapcsolatos intézkedésekre vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletének C.2. pontjában említett, a típus-jóváhagyási eljárásokkal kapcsolatos intézkedésekre vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet III. melléklete szerint kell elvégezni és ellenőrizni.
8. cikk
A gyártás megfelelőségére vonatkozó előírások
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletének C.3. pontjában említett, a gyártás megfelelőségére vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet IV. melléklete szerint kell elvégezni és ellenőrizni.
9. cikk
A vonószerkezetekre és a rögzítésekre vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletének C.4. pontjában említett, vonószerkezetekre és rögzítésekre vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet V. melléklete szerint kell elvégezni és ellenőrizni.
10. cikk
A jogosulatlan használat elleni védelemre szolgáló eszközökre vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletének C.5. pontjában említett, a jogosulatlan használat elleni védelemre szolgáló eszközökre vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet VI. melléklete szerint kell elvégezni és ellenőrizni.
11. cikk
Az elektromágneses összeférhetőségre vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletének C.6. pontjában említett, az elektromágneses összeférhetőségre vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet VII. melléklete szerint kell elvégezni és ellenőrizni.
12. cikk
A külső kinyúló részekre vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletének C.7. pontjában említett, a külső kinyúló részekre vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet VIII. melléklete szerint kell elvégezni és ellenőrizni.
13. cikk
A tüzelőanyag-tárolásra vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletének C.8. pontjában említett, a tüzelőanyag-tárolásra vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet IX. melléklete szerint kell elvégezni és ellenőrizni.
14. cikk
A rakfelületekre vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletének C.9. pontjában említett, a rakfelületekre vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet X. melléklete szerint kell elvégezni és ellenőrizni.
15. cikk
A tömegekre és a méretekre vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletének C.10. pontjában említett, a tömegekre és méretekre vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet XI. melléklete szerint kell elvégezni és ellenőrizni.
16. cikk
A fedélzeti diagnosztikai rendszerek funkcionalitására vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletének C.11. pontjában említett, a fedélzeti diagnosztikai rendszerekre vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet XII. melléklete szerint kell elvégezni és ellenőrizni.
17. cikk
Az utaskapaszkodókra és a lábtámaszokra vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletének C.12. pontjában említett, utaskapaszkodókra és lábtámaszokra vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet XIII. melléklete szerint kell elvégezni és ellenőrizni.
18. cikk
A rendszámtábla elhelyezésére vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletének C.13. pontjában említett, a rendszámtábla elhelyezésére vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet XIV. melléklete szerint kell elvégezni és ellenőrizni.
19. cikk
A javítási és karbantartási információk elérhetőségére vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletének C.14. pontjában említett, a javítási és karbantartási információk elérhetőségére vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet XV. melléklete szerint kell elvégezni és ellenőrizni.
20. cikk
A kitámasztószerkezetekre vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletének C.15. pontjában említett, a kitámasztószerkezetekre vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet XVI. melléklete szerint kell elvégezni és ellenőrizni.
III. FEJEZET
A MŰSZAKI SZOLGÁLATOKKAL KAPCSOLATOS KÖTELEZETTSÉGEK ÉS KÖVETELMÉNYEK
21. cikk
Eljárások a műszaki szolgálatok teljesítménynormái és értékelése tekintetében
A műszaki szolgálatoknak a 168/2013/EU rendelet II. mellékletének C.16. pontjában említett teljesítménynormáknak és értékelési eljárásoknak kell megfelelniük, amelyeket e rendelet XVII. melléklete szerint kell ellenőrizni.
22. cikk
A saját vizsgálat megengedhetősége
A 168/2013/EU rendelet 64. cikkének (1) bekezdésében említett, belső műszaki szolgálat általi saját vizsgálat vonatkozásában ilyen vizsgálatokat csak az e rendelet III. mellékletében megengedett esetben lehet végezni.
IV. FEJEZET
A TAGÁLLAMOK KÖTELEZETTSÉGEI
23. cikk
A járművek, rendszerek, alkatrészek és önálló műszaki egységek típusjóváhagyása
A 168/2013/EU rendelet 18., 25. és 33. cikkével összhangban és az ugyanezen rendelet IV. mellékletében megállapított időpontoktól kezdődő hatállyal a nemzeti hatóságok a 168/2013/EU rendeletnek és e rendeletnek nem megfelelő új járművek tekintetében a megfelelőségi tanúsítványokat nem tekintik érvényesnek a 168/2013/EU rendelet 43. cikke (1) bekezdésének céljaira, és megtiltják az ilyen járművek forgalmazását, nyilvántartásba vételét vagy forgalomba helyezését a kibocsátással, tüzelőanyag- vagy energiafogyasztással vagy a vonatkozó funkcionális biztonsági vagy járműszerkezeti követelményekkel kapcsolatos okok miatt.
V. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
24. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2016. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. november 21-én.