РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 14 октомври 2014 година
за определяне на трета държава, която Комисията смята за несътрудничеща трета държава съгласно Регламент (ЕО) № 1005/2008 на Съвета за създаване на система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов
(2014/715/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1005/2008 на Съвета от 29 септември 2008 г. за създаване на система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов, за изменение на регламенти (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1936/2001 и (ЕО) № 601/2004 и за отмяна на регламенти (ЕО) № 1093/94 и (ЕО) № 1447/1999 (1), и по-специално член 31 от него,
като има предвид, че:
1. ВЪВЕДЕНИЕ
(1)
Регламент (ЕО) № 1005/2008 (Регламентът относно ННН риболов) създава система на Съюза за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов (ННН риболов).
(2)
В глава VI от Регламента относно ННН риболов се посочват процедурата за определяне на несътрудничещите трети държави, предприетите действия спрямо държавите, определени като несътрудничещи трети държави, съставянето на списък на несътрудничещите държави, заличаването на трети държави от списъка на несътрудничещите държави, оповестяването на списъка на несътрудничещите държави и всички извънредни мерки.
(3)
Съгласно член 31 от Регламента относно ННН риболов Европейската комисия може да определи трети държави, които смята за несътрудничещи трети държави в борбата с ННН риболов. Дадена трета държава може да бъде определена като несътрудничеща трета държава, ако не изпълнява произтичащите от международното право задължения да предприема действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболов като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара.
(4)
Определянето на несътрудничещите трети държави се основава на прегледа на цялата информация, както е посочено в член 31, параграф 2 от Регламента относно ННН риболов.
(5)
В съответствие с член 33 от Регламента относно ННН риболов Съветът може да състави списък на несътрудничещите държави. Към тези държави се прилагат мерките, посочени в член 38 от Регламента относно ННН риболов.
(6)
Съгласно член 20, параграф 1 от Регламента относно ННН риболов от третите държави на знамето се изисква да уведомяват Комисията за своята организация за прилагане, контрол и изпълнение на законите, подзаконовите актове и мерките за опазване и управление, които са длъжни да спазват техните риболовни кораби.
(7)
Съгласно член 20, параграф 4 от Регламента относно ННН риболов Комисията установява административно сътрудничество с трети държави в областите, свързани с прилагането на разпоредбите за сертифициране на улова, определени в посочения регламент.
(8)
В съответствие с член 32 от Регламента относно ННН риболов с Решение на Комисията от 15 ноември 2012 г. (2) (Решението от 15 ноември 2012 г.) Комисията уведоми осем трети държави за възможността да бъдат определени за несътрудничещи държави съгласно Регламента относно ННН риболов.
(9)
В своето решение от 15 ноември 2012 г. Комисията включи информацията за съществените факти и съображения, мотивиращи подобно предварително определяне.
(10)
Също на 15 ноември 2012 г. с отделни писма Комисията уведоми осемте трети държави относно факта, че тя разглежда възможността те да бъдат определени като несътрудничещи трети държави. Решението от 15 ноември 2012 г. беше приложено към тези писма.
(11)
В тези писма Комисията подчерта, че за да се избегне определянето и предложението за официално включване в списъка като несътрудничеща трета държава, както е предвидено съответно в членове 31 и 33 от Регламента относно ННН риболов, засегнатите трети държави се приканват да изготвят и приложат, в тясно сътрудничество с Комисията, план за действие с цел да се коригират недостатъците, посочени в Решението от 15 ноември 2012 г. Навременното и ефективно изпълнение на плана за действие от страна на въпросните държави би могло да предотврати това те да бъдат определени за несътрудничещи трети държави и да бъдат предложени за окончателно включване в списъка.
(12)
Вследствие на това Комисията прикани въпросните осем трети държави: i) да предприемат всички необходими мерки за изпълнение на действията, съдържащи се в плановете за действие, предложени от Комисията; ii) да направят оценка на изпълнението на действията, съдържащи се в плановете за действие, предложени от Комисията; и iii) на всеки шест месеца да изпращат на Комисията подробни доклади с оценка на изпълнението на всяко действие по отношение, inter alia, на тяхната индивидуална и/или обща ефективност за осигуряването на напълно съответстваща на изискванията система за контрол на рибарството.
(13)
На въпросните осем трети държави беше предоставена възможност да отговорят писмено на въпроси, изрично посочени в решението на Комисията, както и на друга свързана информация. На държавите беше дадена възможност да представят доказателства като опровержение или допълнение на фактите, посочени в Решението от 15 ноември 2012 г., или да приемат съответно план за действие за подобряване на положението и мерки за неговото коригиране. На осемте държави беше гарантирано правото да поискат или да представят допълнителна информация.
(14)
Така със своето решение и писмата от 15 ноември 2012 г. Комисията започна процес на диалог с осемте трети държави и посочи, че счита период от шест месеца за принципно достатъчен за постигане на договореност.
(15)
Комисията продължи да търси и да проверява цялата считана от нея за необходима информация. Устните и писмените коментари, представени от осемте държави след Решението от 15 ноември 2012 г., бяха разгледани и взети предвид. Осемте държави продължиха да бъдат информирани устно или писмено за съображенията на Комисията.
(16)
Демократична социалистическа република Шри Ланка (Шри Ланка) не опроверга фактите, посочени от Комисията, нито изпълни плана за действие за коригиране на положението.
(17)
Настоящото решение за изпълнение на Комисията, с което Шри Ланка се определя за трета държава, считана от Комисията за несътрудничеща в борбата с ННН риболов, е резултат от процес на разследване и диалог в контекста на изпълнението на Регламента относно ННН риболов. Този процес беше в съответствие с изискванията по същество и процедурните изисквания, посочени в регламента, който се отнася, inter alia, и за произтичащите от международното право задължения на третата държава като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара.
(18)
Решението за изпълнение на Комисията за определяне на Шри Ланка за трета държава, която Комисията смята за несътрудничеща държава в борбата с ННН риболов, е свързано с последствията, посочени в член 18, параграф 1, буква ж) от Регламента относно ННН риболов.
2. ПРОЦЕДУРА ПО ОТНОШЕНИЕ НА ШРИ ЛАНКА
(19)
На 15 ноември 2012 г. Комисията уведоми Шри Ланка съгласно член 32 от Регламента относно ННН риболов, че разглежда възможността за определяне на Шри Ланка за несътрудничеща държава (3).
(20)
Комисията прикани Шри Ланка да състави в тясно сътрудничество с нейните служби план за действие за коригиране на недостатъците, установени в Решението от 15 ноември 2012 г.
(21)
Основните недостатъци, установени от Комисията в предложения план за действие, бяха свързани с няколко слабости при изпълнението на задълженията по международното право, свързани по-специално с приемането на подходяща правна рамка, липсата на подходящ и ефективен мониторинг, липсата на схема за наблюдение, липсата на система за възпиращи наказателни мерки, както и с неправилното прилагане на схемата за сертифициране на улова. Други установени недостатъци са свързани по-общо със спазването на международните задължения, включително препоръките и резолюциите на регионалните организации за управление на рибарството (РОУР). Беше установено и неспазване на препоръките и резолюциите на съответните органи, като например Международния план за действие срещу незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов на Организацията на обединените нации. Неспазването на незадължителните препоръки и резолюции обаче беше разгледано само като подкрепящо доказателство, а не като основание за определянето.
(22)
С отговора си от 14 декември 2012 г. Шри Ланка информира Комисията за институционалните мерки, предприети с цел преодоляване на недостатъците, посочени в предложения план за действие.
(23)
На 31 декември 2012 г. и на 4 януари 2013 г. Шри Ланка представи писмени коментари.
(24)
С писмо от 7 февруари 2013 г. Комисията поиска Шри Ланка да представи актуализирана информация относно ключови области от предложения план за действие.
(25)
На 13 март 2013 г. органите на Шри Ланка представиха следните документи: i) придружително писмо и обяснително писмо; ii) актуализация на сроковете на Шри Ланка за всички мерки, които следва да бъдат предприети; iii) актуализирана информация относно ключови области от предложения план за действие; iv) националния план за действие за 2013 г. за борба срещу ННН риболов; v) актуализация на административните процедури и насоките за използване на сертификатите за улов; vi) бюджетните средства за 2013 г., заделени за създаването на подофис на летището на отдела за качествен контрол на Министерството на развитието на рибните и водните ресурси; vii) проекти за изменения на законодателните разпоредби, свързани със спазването на правните задължения, наблюдението на флота за открито море и възпиращите санкции; viii) схеми за осведоменост на операторите относно схемата за сертифициране на улова; ix) схема за инспекции; и x) насоки за процедурите за разследване на ННН риболов в открито море.
(26)
На 17 април 2013 г. в Брюксел се проведоха технически консултации между Комисията и Шри Ланка. По време на срещата органите на Шри Ланка представиха пред Комисията текущия си национален план за действие за борба с ННН риболов, както и планираните мерки за подобряване на насрещната проверка на информацията, съдържаща се в сертификатите за улов, както и започналото преразглеждане на правната рамка.
(27)
В представените на 30 май 2013 г. и 3 юни 2013 г. коментари Шри Ланка подчерта ангажираността си за навременно изпълнение на изготвената от нея пътна карта, приемайки междувременно законодателните промени за засилване на наказателните мерки за ННН риболов и стартирайки процедурата за възлагане на обществена поръчка за система за наблюдение на корабите.
(28)
Въз основа на установения напредък в периода от ноември 2012 г. до началото на юни 2013 г., Комисията информира Шри Ланка с писмо от 11 юни 2013 г., че за да постигне осезаеми резултати в преодоляването на недостатъците, посочени в Решението от 15 ноември 2012 г., и за приключване на необходимите действия, Комисията ще поддържа диалог с Шри Ланка за допълнителен период от девет месеца до 28 февруари 2014 г. След това писмо, на 20 юни 2013 г. Комисията изпрати актуализирано предложение за плана за действие.
(29)
На 22 август 2013 г. Шри Ланка представи доклад за напредъка за периода от 31 май 2013 г. до 15 август 2013 г., а на 28 октомври 2013 г. - информация относно процедура за приемане на изменения в законодателната уредба.
(30)
От 28 до 30 януари 2014 г. Комисията посети съответните органи на Шри Ланка. Органите бяха информирани за напредъка на ситуацията по отношение на Решението от 15 ноември 2012 г. и предложения план за действие. По време на посещението на Комисията органите на Шри Ланка имаха възможността да направят изявления и да представят съответните документи в отговор на Решението от 15 ноември 2012 г., както и да информират Комисията за последните събития, що се отнася до напредъка по плана за действие.
(31)
На 27 март 2014 г. Шри Ланка представи още един доклад относно напредъка, обхващащ периода от 16 август 2013 г. до 21 март 2014 г., като внесе следните документи: i) актуализирана информация относно ключови области от предложения план за действие; ii) актуализиран график за изпълнението на националния план за действие за борба с ННН риболов; iii) писма от Министерството на развитието на рибните и водните ресурси до Министерството на външните работи с искане за присъединяване към Споразумението на ФАО за съответствие, както и разследвания във връзка с граждани на държавата, извършващи ННН риболов под знамето на други държави; iv) искане за финансиране за система за наблюдение на корабите и доказване на наличието на изискване за транспондер; v) информация относно обучение за осведоменост; и vi) образци от преработения риболовен дневник за 2014 г. и план за инспекции в пристанищата за кораби за дълбоководен риболов и риболов в открито море. Информацията включваше и приемането на преработения закон за рибарството от парламента на Шри Ланка на 5 ноември 2013 г. На 1 август 2014 г. Шри Ланка представи допълнителен доклад относно напредъка. Той обхваща периода до юли 2014 г. и освен актуализирана информация за ключови области от предложения план за действие и актуализиран график за изпълнението на националния план за действие за борба с ННН риболов съдържа писмо от Министерството на външните работи до Министерството на развитието на рибните и водните ресурси, с което се съобщава, че копие от инструмента за приемане за присъединяването към Споразумението на ФАО за съответствие ще бъде представено след присъединяването; искане до главния прокурор в действащите законодателни разпоредби да се въведат по-строги санкции; 2 писма от авторите на проектите на законодателни разпоредби, съдържащи проекти за преработени разпоредби съответно относно риболовните дейности в открито море и относно събирането на данни за улова, както и резюме на програмите за осведоменост на капитаните в открито море и доклад до IOTC за изпълнението във връзка с регионалната схема за наблюдение. На 29 август 2014 г. Шри Ланка представи допълнителна информация, в която се обяснява какво е предприето за отстраняване на установените недостатъци (напр. проекти на законодателни разпоредби относно риболовните дейности в открито море и относно събирането на данни за улова, информационен циркуляр относно санкциите, информация относно програмите за наблюдение и програмите за инспекции, както и информация относно напредъка в преодоляването на констатираните недостатъци). На 18 и 19 септември 2014 г. Шри Ланка представи нова информация, с която се потвърждава приемане на законодателни разпоредби относно риболовните дейности в открито море и относно събирането на данни за улова, обсъждане на вътрешните дейности по изготвяне на правителствен меморандум относно система от санкции с възпиращ ефект, обсъждане на постигането на съответствие с IOTC, информация за риболовния дневник, обхвата на инспекциите и наблюдението, както и информация за евентуално постепенно въвеждане на VMS транспондери на шриланкийските риболовни кораби през периода януари-август 2015 г. (макар че договорът с изпълнителя все още не е подписан и все още не се прилага).
(32)
Комисията продължи да търси и да проверява цялата считана от нея за необходима информация. Устните и писмените коментари, представени от Шри Ланка след Решението от 15 ноември 2012 г., бяха разгледани и взети предвид, като Шри Ланка беше информирана устно и писмено относно съображенията на Комисията.
(33)
В светлината на събраните факти, както е посочено в съображения 34-67, Комисията счита, че Шри Ланка не е предприела достатъчно стъпки в областите, будещи безпокойство, и за преодоляване на недостатъците, описани в Решението от 15 ноември 2012 г. Шри Ланка също така не е изпълнила напълно мерките, предложени в плана за действие, придружаващ решението.
3. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ШРИ ЛАНКА ЗА НЕСЪТРУДНИЧЕЩА ТРЕТА ДЪРЖАВА
(34)
Съгласно член 31, параграф 3 от Регламента относно ННН риболов Комисията прегледа спазването от страна на Шри Ланка на нейните международни задължения като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара, в съответствие с констатациите на Решението от 15 ноември 2012 г. и информацията, предоставена от Шри Ланка, предложения план за действие, както и мерките, предприети за коригиране на ситуацията. За целите на този преглед Комисията взе предвид параметрите, посочени в член 31, параграфи 4-7 от Регламента относно ННН риболов.
3.1. Повтарящо се извършване на ННН риболов (член 31, параграф 4, буква а) от Регламента относно ННН риболов)
(35)
Както е подчертано в съображение 292 от Решението от 15 ноември 2012 г., Комисията установи, че Шри Ланка няма законодателство, уреждащо лицензирането на риболова в открито море.
(36)
Както е отбелязано в съображение 296 от Решението от 15 ноември 2012 г., 13 кораба на Шри Ланка са вписани в проектосписъка на IOTC на кораби, извършващи ННН риболов, тъй като са заловени да извършват риболов в нарушение на мерките за опазване и управление по Конвенцията по рибата тон в Индийския океан (IOTC). След Решението от 15 ноември 2012 г. Шри Ланка не е забранила на своите кораби да извършват незаконен риболов в открито море, нито е приела незабавно законодателни разпоредби, даващи възможност за риболов в открито море и за издаване на лицензии за риболов в открито море, с цел да се избегне незаконният риболов от нейни риболовни кораби. Вместо това в крайна сметка на 5 ноември 2013 г. Шри Ланка прие преработен закон за рибарството, допускащ риболова в открито море. Тя разработи проект на законодателен акт за изпълнение относно лицензирането на кораби, които извършват риболов в открито море, който е бил приет през септември 2014 г. (според представената от органите информация), но все още не се прилага. Шри Ланка намали и броя на корабите, опериращи в района на Конвенцията IOTC, от 3 307 на 1 758, но тези кораби продължават да извършват риболов с административна, а не със законна лицензия за риболов в открито море. В това отношение следва да се припомни, че съгласно член 18, параграф 3, буква б), подточка ii) от Споразумението на ООН относно рибните запаси (4) (UNFSA) държавата на знамето трябва да предприеме мерки за забрана на риболова в открито море от нейни кораби, които не са надлежно лицензирани или оторизирани да извършват риболов. Констатираното настоящо положение доказва ясно, че Шри Ланка не действа в съответствие с международните си задължения като държава на знамето.
(37)
След Решението от 15 ноември 2012 г., според информацията, получена от IOTC (5), през 2013 г. три кораба под знамето на Шри Ланка - Malshiri № 1, Gold Marine 5 и Lakpriya 2 - са заловени от крайбрежни държави за предполагаемо извършване на ННН риболов. Следва да се припомни, че съгласно член 18, параграфи 1 и 2 от UNFSA държавата на знамето е отговорна за своите кораби, извършващи дейност в открито море. Освен това съгласно член 118 от Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право (UNCLOS) държавата на знамето трябва да сътрудничи за опазването и управлението на живите ресурси; това задължение очевидно се нарушава от присъствието на нейния флот в района на Конвенцията IOTC без законни лицензии за риболов, който по този начин извършва ННН риболов съгласно определенията на член 2 от Регламента относно ННН риболов.
(38)
През 2013 г. освен това беше установено, че други 13 кораба на Шри Ланка, инспектирани по време на транзитно преминаване през изключителната икономическа зона на крайбрежна държава, са били в нарушение на мерките за опазване и управление на IOTC. Комисията счита, че постоянната риболовна дейност на корабите на Шри Ланка в нарушение на мерките за опазване и управление на IOTC е ясен признак, че Шри Ланка не изпълнява задълженията на държава на знамето съгласно международното право, както е посочено в съображение 37.
(39)
Това доказва и фактът, че Шри Ланка не е в състояние да гарантира, че риболовните кораби, имащи право да плават под нейно знаме, не участват и не подкрепят ННН риболов, което е в противоречие с точка 34 от МПД за ННН риболов, предвиждаща, че държавите следва да гарантират, че риболовните кораби, които имат право да плават под тяхно знаме, не участват и не подкрепят ННН риболов. Нещо повече, посочените в съображения 36-38 сведения за корабите под знамето на Шри Ланка също подчертават факта, че Шри Ланка не изпълнява своите задължения по член 19, параграфи 1 и 2 от UNFSA, съгласно които държавата на знамето е длъжна да гарантира, че корабите, плаващи под нейно знаме, спазват правилата на РОУР за опазване и управление.
(40)
Комисията също така установи, че Шри Ланка не е могла да предприеме по ефективен начин подходящи мерки срещу повтарящия се ННН риболов поради слабости в правната си рамка. Поради това в плана за действие Комисията предложи правната рамка да се преработи, за да се гарантира спазване на международните задължения във връзка с открито море, да се преодолее липсата на достатъчно оперативни средства за ефективно наблюдение на флота за открито море на Шри Ланка и да се създаде схема за възпиращи санкции.
(41)
Както е посочено в съображение 36 от настоящото решение, през ноември 2013 г. Шри Ланка прие преработен закон за рибарството, даващ възможност нейните кораби да извършват риболов извън нейната изключителна икономическа зона. Законът, необходим за прилагане на лицензионната система за открито море, обаче все още е във фаза на проект и съответно не може да се прилага. Понастоящем администрацията издава лицензии без предварително определена процедура, по несистематичен начин. Освен това преработеният закон за рибарството предвижда и по-строги санкции за нарушения, свързани с ННН риболов, които санкции може да се считат за възпиращи само за част от флота на Шри Ланка за открито море (по-специално за малките кораби, които извършват риболов извън изключителната икономическа зона на Шри Ланка и за които санкциите може да се считат за подходящи с оглед на ограничения им риболовен капацитет). През 2013 и 2014 г. флотът на Шри Ланка от големи кораби (с дължина над 24 m) обаче се е увеличил и нивото на санкции, предвидено в новия закон за рибарството, който е приложим за тази част от флота, не може да се счита за възпиращо, при положение че риболовният капацитет на тези кораби е от 10 до 20 пъти по-голям от този на по-малките кораби. В действащите законодателни разпоредби (6) се предвижда максимална глоба от 8 429 EUR (1 500 000 LKR (7)), която не може да се смята за ефективна с оглед осигуряване на спазването на мерките и възпрепятстване на извършването на други нарушения и която не лишава нарушителите от изгодите, произтичащи от техните незаконни дейности. Ето защо не може да се счита, че това ниво на санкции отговаря на изискванията на член 19, параграф 2 от UNFSA, който предвижда, inter alia, че санкциите следва да са достатъчно строги и да лишават нарушителите от изгодите, произтичащи от техните незаконни дейности. Поради това Комисията е на мнение, че системата за санкции, въведена от Шри Ланка, е очевидно неадекватна и явно непропорционална на сериозността на възможните нарушения, на потенциалното въздействие на нарушенията върху ресурсите и на потенциалните изгоди, които могат да се извлекат от такива незаконни действия.
(42)
Предвид гореизложеното действията, предприети от Шри Ланка в светлината на нейните задължения като държава на знамето, са недостатъчни за постигането на съответствие с член 118 от UNCLOS и членове 18, 19 и 20 от UNFSA.
(43)
С оглед на съображения 292-299 от Решението от 15 ноември 2012 г. и развитието след 15 ноември 2012 г., Комисията счита, съгласно член 31, параграф 3 и член 31, параграф 4, буква а) от Регламента относно ННН риболов, че Шри Ланка не изпълнява задълженията си съгласно международното право като държава на знамето по отношение на корабите, извършващи ННН риболов, и ННН риболов, извършван или подкрепян от риболовни кораби под нейно знаме или от нейни граждани, и не е предприела достатъчно действия, за да се противопостави на документирания и повтарящ се ННН риболов от кораби, плавали по-рано под нейно знаме.
3.2. Липса на сътрудничество и принудителни мерки (член 31, параграф 5, букви б)-г) от Регламента относно ННН риболов)
(44)
Както е описано в съображения 302-311 от Решението от 15 ноември 2012 г., Комисията направи анализ дали Шри Ланка е сътрудничила ефективно с Комисията по разследвания и свързани с тях дейности.
(45)
Що се отнася до корабите, посочени в съображение 293 от Решението от 15 ноември 2012 г., Шри Ланка беше, както е посочено в съображение 296 от същото решение, длъжна да докладва ежемесечно за действията, предприети срещу тези кораби. Такива доклади бяха представени само за 9 от 12 месеца през 2013 г. и за 2 от 4 месеца през 2014 г. В противоречие с разпоредбите на член 20 от UNFSA, съгласно който държавите са длъжни да разследват и да сътрудничат пряко или чрез РОУР, за да се осигури спазването и изпълнението на мерките на РОУР за опазване и управление, Шри Ланка не изпълнява задълженията си съгласно международното право по отношение на международното сътрудничество и принудителните мерки.
(46)
Както е описано в съображение 302 от Решението от 15 ноември 2012 г. и съображение 45 по-горе, Шри Ланка не изпълни задълженията си за ежемесечно докладване към IOTC за 13-те си кораба, за които се предполага, че извършват ННН риболов, но не са в списъка на IOTC. По този начин Шри Ланка не доказа, че изпълнява условията на член 94, параграф 2, буква б) от UNCLOS, в който се предвижда, че държавата на знамето има юрисдикция съгласно своето национално право върху всеки кораб, плаващ под нейното знаме, и върху капитана, офицерите и екипажа на този кораб.
(47)
Освен това, както е описано в съображения 306 и 307 от Решението от 15 ноември 2012 г., Комисията направи анализ дали Шри Ланка е предприела ефективни принудителни мерки по отношение на операторите, отговорни за ННН риболов, както и дали са наложени санкции, за да се лишат нарушителите от изгодите, произтичащи от ННН риболов.
(48)
Както е обяснено в съображение 41, след приемането на Решението от 15 ноември 2012 г. Шри Ланка не е въвела система на възпиращи санкции за сегмента на големите кораби от своя флот. Действащата съвкупност от санкции не е в съответствие с член 19, параграф 2 от UNFSA, в който се предвижда, inter alia, че санкциите следва да са достатъчно строги и да лишават нарушителите от изгодите, произтичащи от техните незаконни дейности.
(49)
Наличните доказателства потвърждават, че Шри Ланка не изпълнява задълженията си съгласно международното право във връзка с ефективните принудителни мерки. В това отношение, както е обяснено в съображения 36-38, продължаващите сведения за кораби, които извършват риболов в нарушение на мерките на IOTC за опазване и управление, сочат, че Шри Ланка не изпълнява своите задължения по отношение на корабите си в открито море, както е посочено в член 18, параграфи 1 и 2 от UNFSA.
(50)
Както е подчертано в съображение 309 от Решението от 15 ноември 2012 г., равнището на развитие на Шри Ланка не може да се счита за фактор, възпрепятстващ възможностите на компетентните органи да сътрудничат с други държави и да предприемат принудителни мерки. Оценката на конкретните пречки пред развитието е описана по-нататък в съображения 65-67.
(51)
Предвид гореизложеното действията, предприети от Шри Ланка в светлината на нейните задължения като държава на знамето, са недостатъчни за постигането на съответствие с член 94, параграф 2, буква б) и членове 18 и 19 от UNFSA.
(52)
С оглед на съображения 302-311 от Решението от 15 ноември 2012 г. и развитието на положението след 15 ноември 2012 г., Комисията счита, че съгласно член 31, параграф 3 и член 31, параграф 5, букви б)-г) от Регламента относно ННН риболов Шри Ланка не изпълнява предвидените в международното право задължения като държава на знамето по отношение на усилията за сътрудничество и принудителните мерки.
3.3. Неизпълнение на международните правила (член 31, параграф 6 от Регламента относно ННН риболов)
(53)
Както е описано в съображения 314-334 от Решението от 15 ноември 2012 г., Комисията направи анализ на цялата информация, считана за важна по отношение на статуса на Шри Ланка като страна по Конвенцията IOTC. Комисията направи също така анализ на цялата информация, считана за важна по отношение на съгласието на Шри Ланка да прилага приетите от IOTC мерки за опазване и управление след Решението от 15 ноември 2012 г.
(54)
Следва да се припомни, че след Решението от 15 ноември 2012 г. IOTC издаде годишни доклади относно спазването на изискванията, съответно за 2013 г. (8) и 2014 г. (9), които сочат, че през 2012 и 2013 г. Шри Ланка не е спазвала изискванията или ги е спазвала само частично.
(55)
Що се отнася до доклада от 2013 г. относно спазването на изискванията, Шри Ланка не представи част от изискваната информация, свързана със статистически данни и някои мерки за опазване и управление.
(56)
По-специално що се отнася до Резолюция 10/08 на IOTC (10) относно списъка на активните кораби, Шри Ланка не е представила информация за международната радиопозивна на всеки кораб. Що се отнася до Резолюция 06/03 на IOTC (11) относно приемането на система за наблюдение на корабите (VMS), Шри Ланка не е оборудвала своите кораби с дължина над 15 m с VMS и не е изградила център за наблюдение на риболова. Шри Ланка не е представила и задължителния доклад за напредък във връзка с VMS. Що се отнася до Резолюция 10/02 на IOTC (12) относно задължителните статистически изисквания, Шри Ланка не е докладвала данните относно процентното съдържание на различните размери на уловените екземпляри за крайбрежния риболов, относно номиналния улов, риболовното усилие и процентното съдържание на различните размери на уловените екземпляри по стандарта, изискван от тази резолюция, за крайбрежния риболов, риболова на повърхността и риболова с парагади. Що се отнася до Резолюция 05/05 на IOTC (13) относно представянето на данни за акулите, Шри Ланка е изпълнила изискванията само частично, тъй като данните за улова с хрилни мрежи и с парагади са отчетени комбинирано.Що се отнася до Резолюция 12/05 на IOTC (14) относно трансбордиранията в пристанище, Шри Ланка не е представила задължителния доклад.Що се отнася до Резолюция 11/04 на IOTC относно схемите за наблюдение (15), Шри Ланка не е приложила регионалната схема за наблюдение, както се изисква от тази резолюция. По-специално, Шри Ланка не е създала схема за наблюдение на задължителните 5 % в морето за корабите с дължина над 24 m и не изпълнява задължението за докладване от наблюдателите.
(57)
Що се отнася до доклада от 2014 г. относно спазването на изискванията, Шри Ланка не е представила част от изискваната информация относно статистическите данни и относно някои мерки за опазване и управление.
(58)
По-специално що се отнася до Резолюция 13/02 (16) на IOTC, Шри Ланка не е приела законодателни разпоредби, по силата на които риболовните уреди да станат задължителни. Що се отнася до Резолюция 13/08 (17) на IOTC, Шри Ланка не е представила план за управление на устройствата за събиране на риба (УСР), нито е предприела законови и административни мерки за 8-те кораба с мрежи гъргър съгласно изискването на Резолюция 12/13 (18) на IOTC. Що се отнася до Резолюция 06/03 (19) на IOTC, през 2014 г. Шри Ланка все още не е оборудвала своите кораби с дължина над 15 m с VMS, не е изградила център за наблюдение на риболова и не е представила задължителния доклад за напредъка във връзка с VMS.Що се отнася до Резолюция 10/02 на IOTC относно задължителните статистически изисквания, Шри Ланка не е докладвала номиналния улов, данните за улова, риболовното усилие и процентното съдържание на различните размери на уловените екземпляри по стандарта, изискван от тази резолюция.Що се отнася до резолюции 13/06 (20) и 12/04 (21) на IOTC, Шри Ланка не е транспонирала забраната за дългокрилата акула и не е изпълнила задълженията корабите с мрежи гъргър да са снабдени с потопяеми мрежи, а корабите с парагади - с прибори за прекъсване на риболовната линия и за сваляне на кукичките. В доклада от 2014 г. отново се повтаря констатацията, че що се отнася до Резолюция 11/04 (22), Шри Ланка не е въвела схема за наблюдение съгласно изискванията.По-специално, Шри Ланка не е създала схема за наблюдение на задължителните 5 % в морето за корабите с дължина над 24 m и не изпълнява задължението за докладване от наблюдателите. Що се отнася до Резолюция 10/10 (23) на IOTC, Шри Ланка не е представила доклада за вноса, разтоварването и трансбордирането в пристанища на рибни продукти от риба тон и подобните ѝ видове.
(59)
Фактът, че Шри Ланка не е представила на IOTC исканата информация и не изпълнява задълженията по Конвенцията IOTC, както е посочено в съображения 56 и 58, означава, че тя не изпълнява задълженията си като държава на знамето съгласно разпоредбите на UNCLOS и UNFSA. По-специално непредоставянето на навременна статистическа информация и на информация относно VMS, улова и риболовното усилие, трансбордирането в пристанища и програмата за наблюдение поставя под съмнение способността на Шри Ланка да изпълнява задълженията си по членове 117 и 118 от UNCLOS. Тези членове предвиждат задължения на държавата да приема мерки спрямо своите граждани относно опазването на живите ресурси в открито море и да сътрудничи в мерките за опазване и управление на живите ресурси в открито море.
(60)
Както е описано в съображение 322 от Решението от 15 ноември 2012 г., по време на посещението на Комисията в Шри Ланка през ноември 2010 г. бяха констатирани редица факти, по-специално по отношение на липсата на VMS и отсъствието на законодателни разпоредби за отчитане на улова. В съображения 319 и 321 от Решението от 15 ноември 2012 г. като резултат от докладите на IOTC за 2011 и 2012 г. относно спазването на изискванията бяха изтъкнати допълнителни факти, будещи безпокойство, като например липсата на схема за наблюдение и недоброто докладване за кораби и граждани, за които е установено, че са участвали в ННН риболов. В това отношение от информацията, представена от органите на Шри Ланка във връзка със законодателните разпоредби за риболова в открито море, за създаването на функционираща система VMS, за надеждна схема за наблюдение, както и за регистриране и докладване на улова, става ясно, че органите не осигуряват ефективен и ефикасен контрол и наблюдение на корабите под знамето на Шри Ланка в съответствие с международните задължения. По-специално, както е посочено в съображения 36, 40 и 41, Шри Ланка беше приканена да разработи цялостна правна рамка, даваща възможност за риболов в открито море, придружена с лицензии за риболов в открито море, и за изпълнение на резолюциите на IOTC, и най-вече що се отнася до наблюдението, контрола и надзора на нейния собствен флот, включително система за VMS, риболовен дневник, докладване на улова и схема за наблюдение.Що се отнася до законодателните разпоредби за риболова в открито море, законът за рибарството беше изменен с цел да се даде възможност за риболов в открито море и беше изготвен проект на законодателен акт за изпълнение във връзка с издаването на лицензии, който в крайна сметка беше приет през септември 2014 г. Тъй като обаче този проект беше приет едва през септември 2014 г. и няма информация по какъв начин ще се прилага, издават се само административни лицензии, а корабите на Шри Ланка извършват дейност без VMS. Що се отнася до регионалната схема за наблюдение, документите, представени от органите на Шри Ланка, показват, че въпреки подбора и наемането на няколко инспектори, голяма част от флота няма да бъде обхваната поради малкия брой инспектори (45) в сравнение с големия брой плавателни съдове (1 758 в регистъра на плавателните съдове на IOTC). Въпреки това в рамките на Конвенцията IOTC Шри Ланка не е направила никакви предложения за решаване на този сериозен проблем, което означава, че поради недостатъчни средства за провеждане на инспекции флотът под знамето на Шри Ланка, извършващ дейност в открито море, не е обхванат в подходяща степен.В това отношение следва да се припомни също, че Шри Ланка има сериозни проблеми при отчитането на данните в IOTC, което поставя под съмнение възможностите на страната да изпълнява своите задължения като държава на знамето.
(61)
Във връзка с VMS, както е описано в съображения 316, 321 и 322 от Решението от 15 ноември 2012 г. и съображение 60 от настоящото решение, Комисията припомня различни проблеми, посочени от IOTC. В изпълнение на решението от 15 ноември 2012 г. Шри Ланка заяви, че е в процес на въвеждане на VMS. Тя представи на Комисията законодателните разпоредби, съгласно които от 1 ноември 2011 г. се изисква на борда на кораба да има транспондер, и посочи, че доставчикът на услуги вече е избран. Финансиране обаче не беше осигурено, а преговорите между органите на Шри Ланка и съответната финансова институция продължават повече от 18 месеца. Преговорите се отнасят до реда и условията на заем за закупуване и инсталиране на център за наблюдение на риболова и до предоставянето на финансова помощ на операторите за инсталирането и пускането в експлоатация на VMS в разумни срокове за целия флот за открито море. В резултат на това Шри Ланка няма център за наблюдение на риболова. Освен това VMS все още е в процес на разработване и не е започнала да функционира. По време на посещението си през януари 2014 г. Комисията установи, както се потвърждава от последващата информация, предоставена от Шри Ланка, и от докладите на IOTC от 2013 и 2014 г. относно изпълнението на изискванията, че риболовните кораби на Шри Ланка все още не са оборудвани с VMS. Що се отнася до изпълнението на изискванията на IOTC за VMS, между докладите на IOTC от 2013 и 2014 г. относно изпълнението на изискванията и действията на Шри Ланка има разминаване. Докладите сочат частично спазване, докато информацията, предоставена от Шри Ланка, ясно показва, че не е въведена VMS система. От информацията, събрана относно възможностите на органите на Шри Ланка да осъществяват наблюдение, контрол и надзор, и по-специално относно оперативната способност на страната да управлява своя флот, както и да разработи и да въведе функционираща VMS система, следва, че Шри Ланка не изпълнява условията, предвидени в член 18, параграф 3, буква ж) от UNFSA.
(62)
Фактите, изложени в раздел 3.3, показват, че Шри Ланка нарушава член 18, параграф 3 от UNFSA.
(63)
Предвид гореизложеното, действията, предприети от Шри Ланка в светлината на нейните задължения като държава на знамето, са недостатъчни за постигането на съответствие с членове 117 и 118 от UNCLOS и член 18, параграф 3 от UNFSA.
(64)
С оглед на съображения 314-334 от Решението от 15 ноември 2012 г. и развитието на ситуацията след това решение, Комисията счита, че съгласно член 31, параграфи 3 и 6 от Регламента относно ННН риболов Шри Ланка не изпълнява задълженията си съгласно международното право по отношение на международните правила, разпоредби и мерки за опазване и управление.
3.4. Специфични ограничения при развиващите се държави
(65)
Следва да се припомни, че в съответствие с Индекса на човешкото развитие на Организацията на обединените нации (24) Шри Ланка се счита за държава със среден индекс на човешко развитие (92-ра от 186 държави). Това е потвърдено и в приложение II към Регламент (ЕО) № 1905/2006 на Европейския парламент и на Съвета (25), в който Шри Ланка е посочена в категорията на страните с по-нисък среден доход.
(66)
Както е описано в съображение 337 от Решението от 15 ноември 2012 г., няма доказателства, които да потвърждават, че неизпълнението от страна на Шри Ланка на нейните задължения съгласно международното право се дължи на недостатъчно развитие. След 15 ноември 2012 г. не бяха представени никакви допълнителни конкретни доказателства за това, че установените недостатъци са следствие от липсата на капацитет и административна инфраструктура.
(67)
С оглед на съображения 336 и 337 от Решението от 15 ноември 2012 г. и развитието на ситуацията след 15 ноември 2012 г. Комисията счита, че съгласно член 31, параграф 7 от Регламента относно ННН риболов състоянието на развитие и цялостните резултати на Шри Ланка по отношение на рибарството не са повлияни неблагоприятно от нейното равнище на развитие.
4. ЗАКЛЮЧЕНИЕ ОТНОСНО ОПРЕДЕЛЯНЕТО НА НЕСЪРУДНИЧЕЩА ТРЕТА ДЪРЖАВА
(68)
С оглед на достигнатите заключения, че Шри Ланка не изпълнява предвидените в международното право задължения като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара и не предприема действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболов, Комисията счита, че съгласно член 31 от Регламента относно ННН риболов тази държава следва да бъде определена за несътрудничеща трета държава в борбата с ННН риболов.
(69)
Предвид член 18, параграф 1, буква ж) от Регламента относно ННН риболов, компетентните органи на държавите членки са длъжни да отказват вноса в Съюза на рибни продукти, без за това да е необходимо искане за представяне на допълнителни доказателства или искане за съдействие, адресирано до държавата на знамето, когато са уведомени, че сертификатът за улов е заверен от органите на държава на знамето, определена за несътрудничеща държава в съответствие с член 31 от посочения регламент. Неблагоприятното въздействие върху търговията би трябвало - доколкото това е възможно - да се прояви постепенно, с цел в периода между влизането в сила на настоящото решение за изпълнение на Комисията и на евентуалните мерки, приети от Съвета, да се даде възможност на съответните страни да се приспособят към новата ситуация и да се предостави на икономическите оператори достатъчно време за адаптация, като се имат предвид специфичните характеристики както на рибните продукти от Шри Ланка, така и на предприятията - доставчици от Шри Ланка, някои от които са малки или средни предприятия. С оглед на това прилагането на настоящото решение следва да се отложи с три месеца. Отлагането не следва да влияе върху необходимостта от бързи мерки от страна на Съвета за преодоляване в кратки срокове на ситуацията в Шри Ланка във връзка с ННН риболов.
(70)
Следва да се отбележи, че определянето на Шри Ланка за държава, която за целите на настоящото решение Комисията счита за несътрудничеща, не изключва предприемането от Комисията или от Съвета на по-нататъшни стъпки за целите на съставянето на списък на несътрудничещите държави.
(71)
В случай че Съветът включи Шри Ланка в списъка на несътрудничещите трети държави в съответствие с разпоредбите на член 33 от Регламента относно ННН риболов, настоящото предхождащо решение ще стане неактуално.
5. ПРОЦЕДУРА НА КОМИТЕТА
(72)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по рибарство и аквакултури,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Демократична социалистическа република Шри Ланка е определена за трета държава, която Комисията счита за несътрудничеща трета държава в борбата с незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на 14 януари 2015 г.
Съставено в Брюксел на 14 октомври 2014 година.
A BIZOTTSÁG VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2014. október 14.)
a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló közösségi rendszer létrehozásáról szóló 1005/2008/EK tanácsi rendelet értelmében a Bizottság által nem együttműködő harmadik országnak tekintett harmadik ország azonosításáról
(2014/715/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló közösségi rendszer létrehozásáról, továbbá a 2847/93/EGK, az 1936/2001/EK és a 601/2004/EK rendelet módosításáról és az 1093/94/EK és az 1447/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. szeptember 29-i 1005/2008/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 31. cikkére,
mivel:
1. BEVEZETÉS
(1)
Az 1005/2008/EK rendelet (a továbbiakban: IUU-rendelet) létrehozza a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat (a továbbiakban: IUU-halászat) megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló uniós rendszert.
(2)
Az IUU-rendelet VI. fejezete meghatározza a nem együttműködő harmadik országok azonosításával, a nem együttműködő harmadik országként azonosított országokkal szembeni lépésekkel, a nem együttműködő országok listájának összeállításával, a nem együttműködő országok listájáról való törléssel, a nem együttműködő harmadik országok listájának nyilvánosságával és a sürgősségi intézkedésekkel kapcsolatos eljárást.
(3)
Az IUU-rendelet 31. cikke értelmében az Európai Bizottság azonosíthatja azokat a harmadik országokat, amelyeket az IUU-halászat elleni küzdelemben nem együttműködő harmadik országnak tekint. Egy harmadik országot akkor azonosíthatnak nem együttműködő harmadik országként, ha elmulasztja a lobogó, a kikötő, a forgalomba hozatal szerinti vagy a parti államként rá háruló azon nemzetközi jogi kötelezettségek teljesítését, hogy intézkedést hozzon az IUU-halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására.
(4)
A nem együttműködő harmadik országok azonosítása az IUU-rendelet 31. cikkének (2) bekezdése szerinti valamennyi információ áttekintésén alapul.
(5)
Az IUU-rendelet 33. cikkével összhangban a Tanács összeállíthatja a nem együttműködő országok listáját. Az IUU-rendelet 38. cikkében ismertetett intézkedéseket ezekre az országokra kell alkalmazni.
(6)
Az IUU-rendelet 20. cikkének (1) bekezdése értelmében a harmadik ország lobogója szerinti államok kötelesek értesíteni a Bizottságot azon törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések, valamint állományvédelmi és gazdálkodási intézkedések alkalmazására, ellenőrzésére és végrehajtására vonatkozó rendelkezésekről, amelyeket halászhajóiknak teljesíteniük kell.
(7)
Az IUU-rendelet 20. cikkének (4) bekezdése értelmében a Bizottság az említett rendelet fogási tanúsítvány tekintetében meghatározott rendelkezéseinek végrehajtásához kapcsolódó területeken igazgatási együttműködést folytat a harmadik országokkal.
(8)
A Bizottság az IUU-rendelet 32. cikkének megfelelően a 2012. november 15-i bizottsági határozattal (2) (a továbbiakban: a 2012. november 15-i határozat) nyolc harmadik országot értesített arról, hogy az IUU-rendelet értelmében nem együttműködő harmadik országként azonosíthatónak minősülnek.
(9)
2012. november 15-i határozatába a Bizottság belefoglalta az ilyen előzetes azonosítás alapjául szolgáló lényeges tényekre és megfontolásokra vonatkozó információkat.
(10)
Ugyancsak 2012. november 15-én a Bizottság külön levélben értesítette a nyolc harmadik országot arról a tényről, hogy mérlegeli a nem együttműködő harmadik országként való azonosításuk lehetőségét. A levelekhez mellékelte a 2012. november 15-i határozatot.
(11)
A Bizottság az említett levelekben kiemelte, hogy - az IUU-rendelet 31. és 33. cikkének megfelelően - a nem együttműködő harmadik országként való azonosítás, valamint a nem együttműködő harmadik országok listájára történő hivatalos felvételre irányuló javaslat elkerülése érdekében felkéri az érintett harmadik országokat arra, hogy a 2012. november 15-i határozatban megállapított hiányosságok orvosolása érdekében a Bizottsággal szoros együttműködésben dolgozzanak ki és hajtsanak végre egy cselekvési tervet. Az érintett országok a cselekvési terv határidőben történő eredményes végrehajtásával elkerülhetik a nem együttműködő harmadik országként való azonosítást és a listára történő végleges felvételre vonatkozó javaslatot.
(12)
A Bizottság tehát a következőkre kérte fel a nyolc harmadik országot: i. tegyenek meg minden szükséges intézkedést a Bizottság által javasolt cselekvési tervben foglalt fellépések végrehajtása érdekében; ii. értékeljék a Bizottság által javasolt cselekvési tervben foglalt fellépések végrehajtását; és iii. félévente küldjenek részletes jelentést a Bizottságnak, amelyben értékelik az egyes fellépések végrehajtását, többek között azt, hogy azok önmagukban véve és/vagy együttesen milyen hatékonyan biztosítják az előírásoknak maradéktalanul megfelelő halászati ellenőrzési rendszert.
(13)
Az érintett nyolc harmadik ország lehetőséget kapott arra, hogy a bizottsági határozatban kiemelt kérdések és az egyéb lényeges információk tekintetében írásban észrevételeket tegyen. Az említett országok bizonyítékokat nyújthattak be annak érdekében, hogy megcáfolják vagy kiegészítsék a 2012. november 15-i határozatban felsorakoztatott tényeket, valamint a helyzet rendezése érdekében adott esetben cselekvési tervet fogadjanak el és intézkedéseket tegyenek. A nyolc országnak jogában állt kiegészítő információkat kérni, illetve szolgáltatni.
(14)
A Bizottság tehát a 2012. november 15-i határozatával és leveleivel párbeszédet kezdeményezett a nyolc harmadik országgal, és jelezte, hogy egy hat hónapos időszakot elvileg elegendőnek tekint arra, hogy megállapodásra jussanak.
(15)
A Bizottság folytatta a szükségesnek ítélt információk összegyűjtését és ellenőrzését. Figyelembe vette azokat a szóbeli és írásbeli észrevételeket, amelyeket a nyolc harmadik ország a 2012. november 15-i határozatra reagálva tett. A figyelembe vett szempontokról a nyolc országot írásban, illetve szóban értesítette.
(16)
Srí Lanka Demokratikus Szocialista Köztársaság (a továbbiakban: Srí Lanka) nem cáfolta a Bizottság által felsorakoztatott tényeket, és nem hajtotta végre a helyzet rendezését célzó cselekvési tervet.
(17)
A Bizottság azon végrehajtási határozata, amellyel a Bizottság Srí Lankát olyan harmadik országként azonosítja, amelyet az IUU-halászat elleni küzdelemben nem együttműködő harmadik országnak tekint, az IUU-rendelet végrehajtásának keretében lefolytatott vizsgálatot és párbeszédet magában foglaló folyamat eredményeként jött létre. Ez a folyamat megfelelt az IUU-rendeletben foglalt azon tartalmi és eljárási követelményeknek, amelyek többek között a nemzetközi jog értelmében lobogó, kikötő, forgalomba hozatal szerinti vagy parti államként - az IUU-halászat megelőzése, megakadályozása és felszámolása érdekében - a harmadik országra háruló kötelezettségekre vonatkoznak.
(18)
A Bizottság azon végrehajtási határozata, amellyel Srí Lankát olyan országként azonosítja, amelyet az IUU-halászat elleni küzdelemben nem együttműködő harmadik országnak tekint, maga után vonja az IUU-rendelet 18. cikke (1) bekezdésének g) pontjában foglalt következményeket.
2. A SRÍ LANKÁVAL KAPCSOLATOS ELJÁRÁS
(19)
A Bizottság az IUU-rendelet 32. cikke alapján 2012. november 15-én értesítette Srí Lankát arról az eshetőségről, hogy nem együttműködő harmadik országként azonosítja (3).
(20)
A Bizottság felkérte Srí Lankát, hogy a 2012. november 15-i határozatban megállapított hiányosságok rendezésére a szolgálataival szoros együttműködésben dolgozzon ki egy cselekvési tervet.
(21)
A Bizottság a javasolt cselekvési tervben a fő hiányosságokat a következő területeken állapította meg: a nemzetközi jog által előírt, különösen egy megfelelő jogi keret elfogadásával összefüggő kötelezettségek teljesítése, megfelelő és hatékony monitoring hiánya, megfigyelői program hiánya, visszatartó erejű szankciórendszer hiánya, nem megfelelően működő fogási tanúsítási rendszer. Más megállapított hiányosságok általában a nemzetközi kötelezettségek teljesítésével, többek között a regionális halászati gazdálkodási szervezetek ajánlásainak és határozatainak való megfeleléssel állnak összefüggésben. A Bizottság ezenkívül hiányosságot állapított meg a megfelelő szervek ajánlásainak és határozatainak, például az ENSZ jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat elleni nemzetközi cselekvési tervének (a továbbiakban: az IUU-halászatról szóló nemzetközi cselekvési terv) való megfeleléssel kapcsolatban. A Bizottság ugyanakkor a nem kötelező erejű ajánlásoknak és határozatoknak való megfelelés hiányát csak alátámasztó bizonyítéknak és nem az azonosítás alapjának tekintette.
(22)
2012. december 14-i beadványával Srí Lanka értesítette a Bizottságot a javasolt cselekvési tervben megállapított hiányosságok rendezése érdekében hozott intézményi szabályokról.
(23)
Srí Lanka 2012. december 31-én és 2013. január 4-én írásbeli észrevételeket nyújtott be.
(24)
2013. február 7-én kelt levelében a Bizottság kérte Srí Lankát, hogy a javasolt cselekvési terv legfontosabb területeiről szolgáltasson naprakész információkat.
(25)
2013. március 13-án a Srí Lanka-i hatóságok az alábbi dokumentumokat nyújtották be: i. kísérőlevél és magyarázó levél; ii. a Srí Lanka által meghozandó valamennyi intézkedés aktualizált ütemezése; iii. naprakész információk a javasolt cselekvési terv legfontosabb területeiről; iv. az IUU-halászat elleni küzdelem 2013. évi nemzeti cselekvési terve; v. naprakész információk az igazgatási eljárásokról és a fogási tanúsítványok használatára vonatkozó iránymutatásokról; vi. a Halászati és Vízi Erőforrások Fejlesztéséért Felelős Minisztérium minőségellenőrzési részlegéhez tartozó fiókhivatal repülőtéren történő létrehozására vonatkozó 2013. évi költségvetési előirányzat; vii. a jogi kötelezettségeknek, a távolsági flották megfigyelésének és a visszatartó erejű szankcióknak való megfeleléssel kapcsolatos felülvizsgált jogszabályok szövegtervezete; viii. az üzemeltetőknek szóló, a fogási tanúsítási rendszerrel kapcsolatos tájékoztatási programok; ix. vizsgálati rendszer és x. a nyílt tengeri IUU-tevékenységek vizsgálati eljárására vonatkozó iránymutatások.
(26)
A Bizottság és Srí Lanka közötti technikai konzultációra 2013. április 17-én került sor Brüsszelben. A konzultáció során a Srí Lanka-i hatóságok bemutatták a Bizottságnak az IUU-halászat elleni küzdelemre vonatkozó legújabb nemzeti cselekvési tervüket, valamint a fogási tanúsítványokban szereplő információk keresztellenőrzésének javítására irányuló tervezett intézkedéseiket és a jogi keretrendszer megkezdett felülvizsgálatát.
(27)
2013. május 30-i és 2013. június 3-i beadványaival Srí Lanka hangsúlyozta az általa kidolgozott ütemterv időben történő végrehajtása melletti elkötelezettségét, egyúttal vállalva, hogy az IUU-halászat elleni szankciós intézkedések ösztönzése érdekében jogszabályi módosításokat fogad el, és elindítja a hajómegfigyelési rendszer (VMS) beszerzési folyamatát.
(28)
A 2012 novembere és 2013. június eleje közötti időszakban megfigyelt előrehaladás alapján a Bizottság 2013. június 11-i levelében tájékoztatta Srí Lankát, hogy a Bizottság annak érdekében, hogy a 2012. november 15-i határozatban kiemelt hiányosságok rendezése és a szükséges intézkedések meghozatala terén érzékelhető eredmények szülessenek, további kilenc hónapon át, azaz 2014. február 28-ig fenntartja Srí Lankával a párbeszédet. Ezt a levelet a Bizottság 2013. június 20-i, a cselekvési tervre vonatkozó aktualizált javaslatát tartalmazó levele követte.
(29)
Srí Lanka 2013. augusztus 22-én a 2013. május 31. és 2013. augusztus 15. között elért előrehaladásról jelentést nyújtott be, amelyet a jogszabályi módosítások elfogadási eljárására vonatkozó tájékoztatást tartalmazó, 2013. október 28-i beadványa követett.
(30)
A Bizottság 2014. január 28. és 30. között látogatást tett az érintett Srí Lanka-i hatóságoknál. Az említett hatóságokat a 2012. november 15-i határozatnak és a javasolt cselekvési tervnek megfelelően folyamatosan értesítettek a fejleményekről. A Bizottság látogatása alatt a Srí Lanka-i hatóságoknak lehetőségük nyílt arra, hogy a 2012. november 15-i határozattal kapcsolatosan nyilatkozatokat tegyenek és benyújtsák a vonatkozó dokumentumokat, valamint tájékoztassák a Bizottságot a cselekvési terv előrehaladásáról.
(31)
Srí Lanka 2014. március 27-én a 2013. augusztus 16. és 2014. március 21. közötti időszakra vonatkozóan további előrehaladási jelentést nyújtott be a következő dokumentumokkal együtt: i. naprakész információk a javasolt cselekvési terv legfontosabb területeiről; ii. az IUU-halászat elleni küzdelemre irányuló nemzeti cselekvési terv végrehajtásának aktualizált határideje; iii. a Halászati és Vízi Erőforrások Fejlesztéséért Felelős Minisztérium által a Külügyminisztériumhoz intézett levelek, amelyekben kérik a nemzetközi védelmi és gazdálkodási intézkedések nyílt tengeri halászhajók általi betartásának előmozdításáról szóló megállapodáshoz (a továbbiakban: FAO-megállapodás) való csatlakozást és a más államok lobogója alatti IUU-halászatot folytató állampolgárokkal szembeni nyomozást; iv. a VMS finanszírozása iránti igény és a transzponderre vonatkozó követelmény bizonyítéka; v. tájékoztatás a tudatosságnövelő képzésről; valamint vi. a 2014. évi felülvizsgált halászati napló, valamint a mélytengeri és nyílt tengeri halászhajók kikötői ellenőrzési tervének mintája. A tájékoztatásban szerepelt továbbá, hogy a Srí Lanka-i parlament 2013. november 5-én elfogadta a felülvizsgált halászati törvényt. 2014. augusztus 1-jén Srí Lanka újabb előrehaladási jelentést nyújtott be a 2014 júliusáig tartó időszakra vonatkozóan. Ez a jelentés a javasolt cselekvési terv legfontosabb területeire vonatkozó friss információk és az IUU-halászat elleni küzdelemre irányuló nemzeti cselekvési terv végrehajtásának aktualizált határideje mellett tartalmazta a következőket is: a Külügyminisztériumnak a Halászati és Vízi Erőforrások Fejlesztéséért Felelős Minisztériumhoz intézett levele, mely arról tájékoztat, hogy a FAO-megállapodáshoz való csatlakozás elfogadásáról szóló okmány másolatát megküldik, miután sor került a csatlakozásra; a főügyészhez intézett, a jelenlegi jogszabályok szigorúbb szankciókkal való kiegészítésére irányuló kérés; két levél a jogszabályok szövegezőitől, amelyek a nyílt tengeri halászati műveletekre, illetve a halfogási adatok gyűjtésére vonatkozó rendeletek felülvizsgált tervezeteit tartalmazzák; valamint a nyílt tengeren hajózó hajóparancsnokoknak szóló tájékoztató programok összefoglalója és a regionális megfigyelési programra vonatkozó, az IOTC-nek szóló végrehajtási jelentés. 2014. augusztus 29-én Srí Lanka további információkat nyújtott be azzal kapcsolatban, hogy milyen előrelépések történtek a megállapított hiányosságok terén (vagyis benyújtotta a nyílt tengeri halászati műveletekre és a halfogási adatok gyűjtésére vonatkozó rendeletek tervezetét, benyújtott egy szankcionálásról szóló tájékoztató körlevelet, és információkat közölt a megfigyelői és ellenőrzési programokról, valamint a megállapított hiányosságok kezelése terén elért eredményekről.) 2014. szeptember 18-án és 19-én benyújtott újabb beadványaiban Srí Lanka megerősíti a nyílt tengeri halászati műveletekre és a halfogási adatok gyűjtésére vonatkozó rendeletek elfogadását, ismerteti az elrettentő szankciórendszerről szóló kabinetmemorandum megszövegezésével kapcsolatos belső munkákat, információkat szolgáltat az IOTC szabályainak való megfelelés eléréséről, közli, hogy milyen körben alkalmazzák a hajónaplókat, az ellenőrzéseket és a megfigyeléseket, valamint tájékoztat arról, hogy lehetséges, hogy a 2015 januárja és 2015 augusztusa közötti időszakban lépésről lépésre, részlegesen bevezeti a VMS-transzponder használatát a halászhajói esetében (a vállalkozóval kötendő szerződést azonban még nem írták alá és nem hajtották végre).
(32)
A Bizottság folytatta a szükségesnek ítélt információk összegyűjtését és ellenőrzését. Figyelembe vette a Srí Lanka által a 2012. november 15-i határozat elfogadását követően tett szóbeli és írásbeli észrevételeket, és szempontjairól szóban, illetve írásban rendszeresen értesítette Srí Lankát.
(33)
A Bizottság az összegyűjtött és a (34)-(67) preambulumbekezdésben bemutatott információk alapján úgy véli, hogy Srí Lanka a 2012. november 15-i határozatban felsorolt aggályos területekkel és hiányosságokkal nem foglalkozott megfelelően. Ezenkívül Srí Lanka a csatolt cselekvési tervben javasolt intézkedéseket sem hajtotta teljes körűen végre.
3. SRÍ LANKA NEM EGYÜTTMŰKÖDŐ HARMADIK ORSZÁGKÉNT TÖRTÉNŐ AZONOSÍTÁSA
(34)
A Bizottság az IUU-rendelet 31. cikkének (3) bekezdése szerint - a 2012. november 15-i határozattal összhangban és a Srí Lankától kapott vonatkozó információk alapján - értékelte a lobogó, kikötő, forgalomba hozatal szerinti vagy parti államként Srí Lankára háruló nemzetközi kötelezettségek teljesítését, a javasolt cselekvési tervnek való megfelelést és a helyzet rendezésére irányuló intézkedések végrehajtását. Az áttekintés során a Bizottság az IUU-rendelet 31. cikkének (4)-(7) bekezdésében felsorolt paramétereket vette figyelembe.
3.1. Rendszeres IUU-halászat (az IUU-rendelet 31. cikke (4) bekezdésének a) pontja)
(35)
A 2012. november 15-i határozat (292) preambulumbekezdésében említettek szerint a Bizottság megállapította, hogy Srí Lanka nem rendelkezik a nyílt tengeri halászat engedélyezését szabályozó jogszabállyal.
(36)
A 2012. november 15-i határozat (296) preambulumbekezdésében kifejtettek szerint az IOTC IUU-hajókat tartalmazó listájának tervezetében 13 Srí Lanka-i hajó szerepelt, amelyeket az Indiai-óceáni Tonhalbizottság (IOTC) állományvédelmi és gazdálkodási intézkedéseinek megsértésével történő halászaton értek. A 2012. november 15-i határozat óta Srí Lanka nem tiltotta meg hajóinak a nyílt tengeri jogellenes halászatot, és halászhajói jogellenes halászatának elkerülése érdekében a nyílt tengeri halászat és a nyílt tengeri halászati engedélyek kibocsátásának lehetővé tétele tekintetében nem fogadott el azonnal jogszabályokat. Srí Lanka ehelyett 2013. november 5-én végül elfogadta a felülvizsgált halászati törvényt, amely lehetővé teszi a nyílt tengeri halászatot. A nyílt tengeri hajók engedélyezésére vonatkozóan végrehajtási jogszabályokat dolgozott ki, ezeket a végrehajtási jogszabályokat (a hatóságok beadványa szerint) 2014 szeptemberében el is fogadták, azonban még nem hajtották végre. Az IOTC működési területén tevékenykedő hajók számát továbbá Srí Lanka 3 307-ről 1 758-ra csökkentette, ezek a hajók azonban továbbra is közigazgatási nyílt tengeri engedéllyel, nem pedig jogszabály alapján kiállított engedéllyel halásznak. E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás (4) 18. cikke (3) bekezdése b) pontjának ii. alpontja szerint a lobogó szerinti államnak tilalmi intézkedéseket kell hoznia a megfelelő halászati engedéllyel nem rendelkező hajói által folytatott nyílt tengeri halászat megakadályozására. A jelenlegi helyzet egyértelműen azt bizonyítja, hogy Srí Lanka nem a lobogó szerinti államként rá háruló nemzetközi kötelezettségekkel összhangban jár el.
(37)
Az IOTC-től származó információk szerint (5) a 2012. november 15-i határozat óta 2013-ban a parti államok három Srí Lanka-i lobogó alatt közlekedő hajót, a Malshiri No. 1, a Gold Marine 5 és a Lakpriya 2 nevű hajót tartóztatták fel azzal, hogy valószínűleg IUU-tevékenységet folytattak. Emlékeztetni kell arra, hogy a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 18. cikkének (1) és (2) bekezdése szerint a nyílt tengeren közlekedő hajói tekintetében a lobogó szerinti államot terheli a felelősség. Ezenkívül az Egyesült Nemzetek Tengerjogi Egyezményének 118. cikke szerint a lobogó szerinti állam köteles együttműködni az élő források megóvása és kezelése terén, ami a jogszabály alapján kiállított halászati engedély nélkül az IOTC működési területén halászó, és ezáltal az IUU-rendelet 2. cikkének meghatározása szerint IUU-tevékenységet folytató flottájának jelenléte miatt egyértelműen nem teljesül.
(38)
Ezenkívül 2013-ban megállapítást nyert, hogy 13 további Srí Lanka-i hajó, amelyeket egy parti állam kizárólagos gazdasági övezetén keresztüli tranzitja során ellenőriztek, megsértette az IOTC állományvédelmi és gazdálkodási intézkedéseit. A Bizottság úgy véli, az a tény, hogy Srí Lanka-i hajók az IOTC állományvédelmi és gazdálkodási intézkedéseinek megsértésével továbbra is halászatot folytatnak, egyértelműen jelzi, hogy Srí Lanka nem teljesítette a (37) preambulumbekezdésben említett, a nemzetközi jog értelmében lobogó szerinti államként rá háruló kötelezettségeket.
(39)
Azt is bizonyítja, hogy Srí Lanka nem gondoskodik arról, hogy a lobogója alatti hajózásra feljogosított hajók ne folytassanak IUU-halászatot, illetve ne támogassák azt, ami nem felel meg az IUU-halászatról szóló nemzetközi cselekvési terv 34. pontjában foglalt ajánlásnak, miszerint az államoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a lobogójuk alatti hajózásra feljogosított hajók ne folytassanak IUU-halászatot, illetve ne támogassák azt. Ezenkívül a (36)-(38) preambulumbekezdésben említett, Srí Lanka-i lobogó alatt közlekedő hajók létezése arra is rávilágít, hogy Srí Lanka nem teljesítette a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 19. cikkének (1) és (2) bekezdése szerinti kötelezettségeit, amelyek értelmében a lobogó szerinti állam köteles gondoskodni arról, hogy a lobogója alatt közlekedő hajók betartsák a regionális halászati gazdálkodási szervezetek védelmi és gazdálkodási előírásait.
(40)
A Bizottság megállapította továbbá, hogy Srí Lanka a jogi keretében tapasztalható hiányosságok miatt nem tudta megtenni a megfelelő intézkedéseket az ismétlődő IUU-halászattal szemben. A cselekvési tervben javasolta tehát a nyílt tengerekkel kapcsolatos nemzetközi kötelezettségek teljesítése érdekében a jogi keret felülvizsgálatát, a Srí Lanka-i távolsági flotta eredményes megfigyelése érdekében a megfelelő operatív eszközök hiányának orvoslását és egy visszatartó erejű szankcionálási rendszer létrehozását.
(41)
E határozat (36) preambulumbekezdésében említettek szerint Srí Lanka 2013 novemberében elfogadta a felülvizsgált halászati törvényt, amely lehetővé tette, hogy hajói kizárólagos gazdasági övezetén kívül halásszanak. A nyílt tengeri engedélyezési rendszer végrehajtásához szükséges jogi aktus azonban még mindig csak egy tervezet, és így nem alkalmazható. Az engedélyeket jelenleg a közigazgatás adja ki, előre meghatározott eljárás nélkül, nem rendszeres módon. Ezenkívül a felülvizsgált halászati törvény az IUU-jogsértésekre vonatkozóan fokozott szankciókat ír elő, ami a Srí Lanka-i távolsági flottának mindössze egy része esetében tekinthető visszatartó erejűnek (különösen a Srí Lanka-i kizárólagos gazdasági övezeten kívül halászó kisebb hajók vonatkozásában, amelyek esetében a szankciók, figyelembe véve e hajók korlátozott halászati kapacitását, megfelelőnek tekinthetők). A Srí Lanka-i nagyméretű (24 méter hosszúság feletti) hajók flottája azonban 2013-ban és 2014-ben kibővült, és az új halászati törvény által előírt, a flotta e részére vonatkozó szankciók szintje nem tekinthető visszatartó erejűnek, mivel ezek a hajók a kisméretű hajók halászati kapacitásának a 10-20-szorosával rendelkeznek. A jelenlegi jogszabályok (6) legfeljebb 8 429 EUR (1 500 000 LKR (7)) összegű pénzbírságot írnak elő, ami nem tekinthető alkalmasnak arra, hogy biztosítsa a követelmények teljesítését, megakadályozza a jogsértéseket és megfossza a jogsértőket a jogellenes tevékenységeikből származó haszontól. Az ilyen szintű szankciók így nem tekinthetők a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 19. cikkének (2) bekezdésében foglalt követelményekkel összhangban állónak, amelyek többek között előírják, hogy a szankcióknak elég súlyosnak kell lenniük, és meg kell fosztaniuk a jogsértőket a jogellenes tevékenységeikből származó haszontól. A Bizottság ezért úgy ítéli meg, hogy a Srí Lanka által bevezetett szankciórendszer nyilvánvalóan nem megfelelő és nem arányos a lehetséges jogsértések súlyosságával, a jogsértések erőforrásokra gyakorolt esetleges hatásával, valamint az ilyen jogellenes tevékenységekből származó potenciális haszonnal.
(42)
Következésképpen a Srí Lanka által hozott intézkedések - lobogó szerinti államként rá háruló kötelezettségeit tekintve - nem elegendőek ahhoz, hogy Srí Lanka megfeleljen az ENSZ Tengerjogi Egyezménye 118. cikkében, valamint a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 18., 19. és 20. cikkében foglalt rendelkezéseknek.
(43)
A 2012. november 15-i határozat (292)-(299) preambulumbekezdésére és a 2012. november 15-ét követő fejleményekre tekintettel a Bizottság úgy ítéli meg, hogy - az IUU-rendelet 31. cikkének (3) bekezdése és 31. cikke (4) bekezdésének a) pontja értelmében - Srí Lanka elmulasztotta a lobogó szerinti államként az IUU-hajók, valamint a lobogója alatt közlekedő hajók vagy saját állampolgárai által folytatott vagy támogatott IUU-halászat tekintetében a rá háruló nemzetközi jogi kötelezettségek teljesítését, és nem lépett fel megfelelően a korábban a lobogója alatt közlekedő hajók által folytatott, dokumentált és ismétlődő IUU-halászattal szemben.
3.2. Az együttműködés és a végrehajtás elmulasztása (az IUU-rendelet 31. cikke (5) bekezdésének b), c) és d) pontja)
(44)
A 2012. november 15-i határozat (302)-(311) preambulumbekezdésében említettek szerint a Bizottság megvizsgálta, hogy Srí Lanka hatékonyan működik-e együtt a Bizottsággal a vizsgálatok és a kapcsolódó tevékenységek terén.
(45)
A 2012. november 15-i határozat (293) preambulumbekezdésében említett hajókat illetően a Bizottság az említett határozat (296) preambulumbekezdésében meghatározottak szerint arra kötelezte Srí Lankát, hogy havonta számoljon be az e hajókkal szemben hozott intézkedésekről. Az említett beszámoló 2013-ban 12 hónapból 9, míg 2014-ben 4 hónapból 2 hónap esetében valósult meg. A halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 20. cikkében foglalt rendelkezések megsértésével - amelyek előírják, hogy az államok kötelesek vizsgálatot folytatni, a regionális halászati gazdálkodási szervezetek védelmi és gazdálkodási intézkedései teljesítésének és végrehajtásának biztosítása érdekében egymással közvetlenül vagy a regionális halászati gazdálkodási szervezetek révén együttműködni - Srí Lanka ezért elmulasztotta a nemzetközi együttműködéssel és végrehajtással összefüggésben rá háruló nemzetközi jogi kötelezettségek teljesítését.
(46)
A 2012. november 15-i határozat (302) preambulumbekezdésében, valamint a fenti (45) preambulumbekezdésben említettek szerint Srí Lanka nem teljesítette az IOTC felé azt a kötelezettségét, hogy havonta beszámoljon arról a 13 Srí Lanka-i hajóról, amelyek vélhetően IUU-tevékenységet folytatnak, de nem szerepelnek az IOTC listájában. Srí Lanka tehát nem bizonyította, hogy eleget tesz az ENSZ tengerjogi egyezménye 94. cikke (2) bekezdésének b) pontjában foglalt feltételeknek, amelyek előírják, hogy a lobogó szerinti államnak saját belső jogának megfelelően joghatóságot kell gyakorolnia a lobogója alatt közlekedő hajók, valamint azok parancsnoka, tisztjei és legénysége felett.
(47)
Ezenkívül a 2012. november 15-i határozat (306)-(307) preambulumbekezdésében említettek szerint a Bizottság megvizsgálta, hogy Srí Lanka hatékony végrehajtási intézkedéseket hozott-e az IUU-halászatért felelős piaci szereplőkkel szemben, és hogy kellően szigorú szankciókat alkalmazott-e az elkövetőknek az IUU-halászatból származó haszontól való megfosztása érdekében.
(48)
A (41) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint Srí Lanka a 2012. november 15-i határozat elfogadását követően flottája nagyméretű hajói tekintetében nem léptetett életbe visszatartó erejű szankciórendszert. A jelenleg hatályban lévő szankciók nem állnak összhangban a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 19. cikkének (2) bekezdésében foglalt követelményekkel, amelyek többek között előírják, hogy a szankcióknak elég súlyosnak kell lenniük, és meg kell fosztaniuk a jogsértőket a jogellenes tevékenységeikből származó haszontól.
(49)
A rendelkezésre álló bizonyítékok továbbra is alátámasztják, hogy Srí Lanka nem teljesítette a hatékony végrehajtási intézkedések tekintetében rá háruló nemzetközi jog szerinti kötelezettségeit. E tekintetben, a (36)-(38) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint az a tény, hogy továbbra is vannak olyan hajók, amelyek az IOTC állományvédelmi és gazdálkodási intézkedéseinek megsértésével halászatot folytatnak, azt jelzi, hogy Srí Lanka a nyílt tengeren közlekedő hajói tekintetében nem tesz eleget a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 18. cikkének (1) és (2) bekezdése értelmében rá háruló kötelezettségeknek.
(50)
A 2012. november 15-i határozat (309) preambulumbekezdésében kiemeltek szerint Srí Lanka fejlettségi szintje nem tekinthető olyan tényezőnek, amely veszélyezteti az illetékes hatóságok azon képességét, hogy más országokkal együttműködjenek és megtegyék a végrehajtási intézkedéseket. A fejlődő országok sajátos korlátainak értékelését a (65)-(67) preambulumbekezdésben tovább tárgyaljuk.
(51)
Következésképpen a Srí Lanka által hozott intézkedések - lobogó szerinti államként rá háruló kötelezettségeit tekintve - nem elegendőek ahhoz, hogy Srí Lanka megfeleljen az ENSZ Tengerjogi Egyezménye 94. cikke (2) bekezdése b) pontjának, valamint a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 18. és 19. cikkének.
(52)
A 2012. november 15-i határozat (302)-(311) preambulumbekezdésében említettekre, valamint a 2012. november 15-ét követő fejleményekre tekintettel a Bizottság - az IUU-rendelet 31. cikkének (3) bekezdése és 31. cikke (5) bekezdésének b), c) és d) pontja alapján - úgy ítéli meg, hogy Srí Lanka az együttműködési és végrehajtási erőfeszítések tekintetében elmulasztotta a nemzetközi jog értelmében lobogó szerinti államként rá háruló kötelezettségek teljesítését.
3.3. A nemzetközi szabályok végrehajtásának elmulasztása (az IUU-rendelet 31. cikkének (6) bekezdése)
(53)
A 2012. november 15-i határozat (314)-(334) preambulumbekezdésében leírtak szerint a Bizottság minden olyan információt megvizsgált, amelyet Srí Lankának az IOTC szerződő feleként betöltött státusával kapcsolatban jelentősnek vélt. A Bizottság ezért megvizsgált minden olyan információt, amelyet jelentősnek vélt azzal összefüggésben, hogy a 2012. november 15-i határozatot követően Srí Lanka vállalta az IOTC által elfogadott védelmi és gazdálkodási intézkedések alkalmazását.
(54)
Emlékeztetni kell arra, hogy a 2012. november 15-i határozat óta az IOTC 2013 (8) és 2014 (9) tekintetében éves megfelelési jelentéseket tett közzé, amelyek Srí Lanka esetében megállapították a megfelelés hiányát, illetve a 2012. és a 2013. év tekintetében a részleges megfelelést.
(55)
A 2013. évi megfelelési jelentés tekintetében Srí Lanka nem nyújtotta be a statisztikákra, valamint egyes állományvédelmi és gazdálkodási intézkedésekre vonatkozó előírt információk egy részét.
(56)
Különösen az aktív hajók listájára vonatkozó 10/08. számú IOTC-határozat (10) tekintetében Srí Lanka nem nyújtott információkat az egyes hajók nemzetközi rádióhívójeléről. A hajómegfigyelési rendszerek (VMS) bevezetéséről szóló 06/03. számú IOTC-határozat (11) tekintetében Srí Lanka elmulasztotta 15 méternél hosszabb hajói hajómegfigyelési rendszerrel történő felszerelését és a halászati felügyelő központ kiépítését. Ezenkívül Srí Lanka nem nyújtotta be a hajómegfigyelési rendszer (VMS) bevezetése terén elért előrehaladásról szóló kötelező jelentést. A kötelező statisztikai követelményekről szóló 10/02. számú IOTC-határozat (12) tekintetében Srí Lanka a part menti halászatok esetében nem jelentette a méretgyakorisági adatokat, valamint a part menti halászatok, a felszíni halászatok és a horogsoros halászati tevékenység esetében nem a határozat által előírt szabványnak megfelelően jelentette a névleges fogási adatokat, a fogási és a halászati erőkifejtésre vonatkozó adatokat, illetve a méretgyakorisági adatokat. A cápákkal kapcsolatos adatok benyújtásáról szóló 05/05. számú IOTC-határozatnak (13) Srí Lanka csak részben tett eleget, mivel a kopoltyúhálós és a horogsoros fogási adatokat együttesen adta meg. A kikötőben végrehajtott átrakásokról szóló 12/05. számú IOTC-határozat (14) tekintetében Srí Lanka nem küldte el a kötelező jelentést. A megfigyelőkre vonatkozó 11/04. számú IOTC-határozat (15) tekintetében Srí Lanka nem hajtotta végre az említett határozatban előírt regionális megfigyelői programot. Nem hozta létre a 24 méternél hosszabb tengeri hajók 5 %-ának kötelező megfigyelésére vonatkozó megfigyelői programot, és a megfigyelők jelentéstételi kötelezettségének sem tesz eleget.
(57)
A 2014. évi megfelelési jelentés tekintetében Srí Lanka nem nyújtotta be a statisztikákra, valamint egyes állományvédelmi és gazdálkodási intézkedésekre vonatkozó előírt információk egy részét.
(58)
Különösen a 13/02. számú IOTC-határozat (16) tekintetében Srí Lanka nem fogadott el jogszabályt az eszközök kötelező megjelöléséről. A 13/08. számú IOTC-határozat (17) tekintetében Srí Lanka nem nyújtott be a halak csoportosulását előidéző eszközökre vonatkozó kezelési tervet, és a 8 erszényes kerítőhálós hajó tekintetében nem hozta meg a 12/13. számú IOTC-határozat (18) szerint előírt jogi és igazgatási intézkedéseket. A 06/03. számú IOTC-határozat (19) tekintetében Srí Lanka 2014-ben sem szerelte fel 15 méternél hosszabb hajóit hajómegfigyelési rendszerekkel, nem épített ki halászati felügyelő központot és nem nyújtotta be a hajómegfigyelési rendszer (VMS) bevezetése terén elért előrehaladásról szóló kötelező jelentést. A kötelező statisztikai követelményekről szóló 10/02. számú IOTC-határozat tekintetében Srí Lanka nem az IOTC-határozat által előírt szabványnak megfelelően jelentette a névleges fogási adatokat, a fogási és a halászati erőkifejtésre vonatkozó adatokat, illetve a méretgyakorisági adatokat. A 13/06. számú (20) és 12/04. számú IOTC-határozat (21) tekintetében Srí Lanka nemzeti jogába nem ültette át a fehérorrú cápa halászatára vonatkozó tilalmat, és nem vezette be azt a kötelezettséget, hogy az erszényes kerítőhálós hajókat hosszú nyelű merítőhálóval, a horogsoros halászhajókat pedig zsinórvágókkal és horogeltávolítókkal kell felszerelni. A 11/04. számú határozat (22) tekintetében Srí Lanka 2014-ben sem hajtotta végre az előírt megfigyelői programot. Nem hozta létre a 24 méternél hosszabb tengeri hajók 5 %-ának kötelező megfigyelésére vonatkozó megfigyelői programot, és a megfigyelők jelentéstételi kötelezettségének sem tesz eleget. A 10/10. számú IOTC-határozat (23) tekintetében Srí Lanka nem nyújtott be jelentést a tonhalak vagy tonhalfélék behozataláról, a kikötőben történő kirakodásáról és átrakodásáról.
(59)
Az a tény, hogy Srí Lanka elmulasztotta az (56) és (58) preambulumbekezdésben említett információk IOTC részére történő benyújtását, valamint az azokban említett, az IOTC által előírt kötelezettségek teljesítését, azt igazolja, hogy az ország nem teljesíti az ENSZ Tengerjogi Egyezményében és halállományokról szóló egyezményében foglalt, lobogó szerinti államként rá háruló kötelezettségeket. Különösen a statisztikákra, a hajómegfigyelési rendszerre, a fogási és a halászati erőkifejtésre, a kikötőben történő átrakásra, valamint a megfigyelői programra vonatkozó információk kellő időben történő megküldésének elmulasztása miatt Srí Lanka nem tudja megfelelően teljesíteni az ENSZ Tengerjogi Egyezményének 117. és 118. cikkében foglalt kötelezettségeket. Az említett cikkek előírják az államok számára, hogy saját állampolgáraikra vonatkozóan fogadjanak el a nyílt tengeri élővilág védelmét célzó intézkedéseket, valamint hogy működjenek együtt a nyílt tengeri területek biológiai erőforrásaira vonatkozó védelmi és gazdálkodási intézkedések terén.
(60)
A 2012. november 15-i határozat (322) preambulumbekezdésében leírtak szerint a 2010 novemberében Srí Lankában tett bizottsági látogatás alkalmával számos problémára derült fény, különösen a hajómegfigyelési rendszer hiányával és a fogások bejelentésére vonatkozó jogszabályok hiányával kapcsolatban. A Bizottság - az IOTC 2011. és 2012. évre vonatkozó megfelelési jelentése eredményeként - 2012. november 15-i határozatának (319) és (321) preambulumbekezdésében egyéb problémákat is kiemelt, például a megfigyelői program hiányával, valamint az IUU-halászatot folytatóként azonosított hajókra és állampolgárokra vonatkozó nem megfelelő jelentéssel kapcsolatban. Ezzel összefüggésben a Srí Lanka-i hatóságok által a nyílt tengeri halászatra vonatkozó jogszabályokra, a működőképes hajómegfigyelési rendszer létrahozására, a megbízható megfigyelői programra, valamint a fogások nyilvántartására és a fogások bejelentésére vonatkozóan benyújtott információkból az derült ki, hogy a hatóságok nem gondoskodtak a Srí Lanka-i lobogó alatt közlekedő hajók hatékony és eredményes ellenőrzésére és megfigyelésére vonatkozó nemzetközi kötelezettségeik teljesítéséről. Különösen a (36), (40) és (41) preambulumbekezdésben említettek szerint a Bizottság felkérte Srí Lankát, hogy dolgozzon ki részletes jogi keretet, amely lehetővé teszi a nyílt tengeri halászat nyílt tengeri halászati engedéllyel való folytatását és az IOTC-határozatok teljesítését, különösen saját flottájának megfigyelése, ellenőrzése és felügyelete tekintetében, beleértve a hajómegfigyelési rendszert, a hajónapló- és fogásbejelentő rendszert és a megfigyelői programot. A nyílt tengeri halászatra vonatkozó jogszabályok tekintetében Srí Lanka a nyílt tengeri halászat lehetővé tétele érdekében módosította a halászati törvényt és kidolgozta az engedélyek kibocsátására vonatkozó végrehajtási rendeletet, amelyet végül 2014 szeptemberében fogadtak el. Mivel azonban a végrehajtási rendelet elfogadására csak 2014 szeptemberében került sor, és nem áll rendelkezésre információ azzal kapcsolatban, hogy azt hogyan hajtanák végre, csak közigazgatási engedélyeket adnak ki, miközben a Srí Lanka-i hajók hajómegfigyelési rendszer nélkül működnek. A regionális megfigyelői program tekintetében a Srí Lanka-i hatóságok által benyújtott dokumentumokból kiderül, hogy néhány megfigyelő kiválasztása és alkalmazása ellenére a program a flotta nagy részére nem terjed ki, mivel a hajók számához képest (az IOTC hajónyilvántartása szerint 1 758) alacsony az ellenőrök száma (45). Srí Lanka azonban e komoly probléma megoldására az IOTC-vel összefüggésben nem tett javaslatot, ami azt jelenti, hogy a nem megfelelő ellenőrzési eszközök miatt nem biztosított a nyílt tengeren Srí Lanka-i lobogó alatt működő flotta megfelelő megfigyelése. Ezzel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy Srí Lanka az IOTC-nek történő adatszolgáltatás terén súlyos problémákkal küzd, ami aláássa az ország lobogó szerinti államként fennálló kötelezettségei teljesítését.
(61)
A hajómegfigyelési rendszer tekintetében a Bizottság - a 2012. november 15-i határozat (316), (321) és (322) preambulumbekezdésében, valamint az e határozat (60) preambulumbekezdésében leírtak szerint - arra emlékeztet, hogy az IOTC különböző problémákat emelt ki. A 2012. november 15-i határozatot követően Srí Lanka kijelentette, hogy a hajómegfigyelési rendszer bevezetése folyamatban van. A Bizottságnak olyan jogszabályt nyújtott be, amely azt bizonyítja, hogy 2011. november 1-jétől előírás a fedélzeti transzponder, és jelezte, hogy már kiválasztott ák a szolgáltatót. A finanszírozás azonban nem volt megoldott, a Srí Lanka-i hatóságok és az érintett pénzügyi intézmény közötti tárgyalások pedig több mint 18 hónapja folynak. A tárgyalások olyan kölcsön feltételeire vonatkoznak, amely kölcsön egy halászati felügyelő központ megvásárlásához és felállításához, valamint a teljes nyílt tengeri flotta tekintetében a hajómegfigyelési rendszer ésszerű határidőn belüli létrehozását és működtetését szolgáló, az üzemeltetők számára nyújtott pénzügyi támogatáshoz szükséges. Következésképpen Srí Lanka nem rendelkezik halászati felügyelő központtal. Ezenkívül a hajómegfigyelési rendszer még fejlesztés alatt áll, és még nem működik. A Bizottság 2014. januárban tett látogatása során megállapította - és ezt a későbbi Srí Lanka-i beadványok és az IOTC 2013. és 2014. évi megfelelési jelentése is megerősítette -, hogy a Srí Lanka-i halászhajók még mindig nem rendelkeznek hajómegfigyelési rendszerrel. Az IOTC hajómegfigyelési rendszerre vonatkozó követelményeinek való megfelelés tekintetében ellentmondás van az IOTC 2013. és 2014. évi megfelelési jelentése és a Srí Lanka-i intézkedések között. A megfelelési jelentések részleges megfelelésre hivatkoznak, míg a Srí Lanka által nyújtott információkból egyértelműen kiderül, hogy a hajómegfigyelési rendszer bevezetése ténylegesen nem valósult meg. A Srí Lanka-i hatóságok megfigyelési, ellenőrzési és felügyeleti képességéről, különösen a flottája irányítására irányuló működtetési képességéről és egy működő hajómegfigyelési rendszer kifejlesztéséről és bevezetéséről gyűjtött információkra tekintettel Srí Lanka tehát nem teljesíti a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 18. cikke (3) bekezdésének g) pontjában előírt feltételeket.
(62)
A 3.3. szakaszban szereplő tényekből megállapítható, hogy Srí Lanka megsérti a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 18. cikkének (3) bekezdését.
(63)
Következésképpen Srí Lanka - lobogó szerinti államként rá háruló kötelezettségeit tekintve - nem felel meg teljes körűen az ENSZ Tengerjogi Egyezménye 117. és 118. cikkének, valamint a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 18. cikke (3) bekezdésének.
(64)
A 2012. november 15-i határozat (314)-(334) preambulumbekezdésében foglaltakra, valamint az említett határozatot követő fejleményekre tekintettel a Bizottság úgy ítéli meg, hogy - az IUU-rendelet 31. cikkének (3) és (6) bekezdése értelmében - Srí Lanka elmulasztotta a nemzetközi szabályok és rendelkezések, valamint az állományvédelmi és gazdálkodási intézkedések tekintetében rá háruló nemzetközi jogi kötelezettségek teljesítését.
3.4. A fejlődő országok sajátos korlátai
(65)
Emlékeztetni kell arra, hogy az ENSZ humán fejlettségi mutatója (24) alapján Srí Lanka közepes humán fejlettségű országnak tekintendő (a 186 ország közül a kilencvenkettedik). Ezt az 1905/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (25) II. melléklete is megerősíti, ahol Srí Lanka a közepes jövedelmű országok alsó sávjában szerepel.
(66)
A 2012. november 15-i határozat (337) preambulumbekezdésében említettek szerint nem került elő olyan meggyőző bizonyíték, amely arra utalna, hogy Srí Lanka az alacsony fejlettség miatt mulasztotta el nemzetközi jogi kötelezettségei teljesítését. 2012. november 15-ét követően sem mutattak be olyan kézzelfogható bizonyítékot, amelyből kiderül, hogy a feltárt hiányosságokat a kapacitás vagy az igazgatási infrastruktúra hiánya okozza.
(67)
A 2012. november 15-i határozat (336)-(337) preambulumbekezdésében említettekre, valamint a 2012. november 15-ét követő fejleményekre tekintettel a Bizottság úgy ítéli meg, hogy - az IUU-rendelet 31. cikkének (7) bekezdése értelmében - Srí Lanka fejlettségi szintje nem érinti hátrányosan az ország halászattal kapcsolatos fejlettségi állapotát és átfogó teljesítményét.
4. A NEM EGYÜTTMŰKÖDŐ HARMADIK ORSZÁGOK AZONOSÍTÁSÁVAL KAPCSOLATOS KÖVETKEZTETÉSEK
(68)
A fenti megállapításokra tekintettel, miszerint Srí Lanka elmulasztotta a nemzetközi jog értelmében lobogó, kikötő, forgalomba hozatal szerinti vagy parti államként rá háruló, az IUU-halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló intézkedések meghozatalára vonatkozó kötelezettségei teljesítését, ezt az országot - az IUU-rendelet 31. cikkével összhangban - olyan országként kell azonosítani, amelyet a Bizottság az IUU-halászat elleni küzdelemben nem együttműködő harmadik országnak tekint.
(69)
Az IUU-rendelet 18. cikke (1) bekezdésének g) pontjára tekintettel a tagállamok illetékes hatóságai további bizonyítékok bekérése vagy a lobogó szerinti államnak küldött segítségnyújtás iránti megkeresés nélkül kötelesek elutasítani a halászati termékek Unióba történő behozatalát, ha tudomásukra jut, hogy a fogási tanúsítványt olyan, lobogó szerinti állam hatósága hitelesítette, amely államot az említett rendelet 31. cikkének megfelelően nem együttműködő államként azonosítottak. A kereskedelemre gyakorolt káros hatást lehetőség szerint fokozatosan kell bevezetni az e bizottsági végrehajtási határozat hatálybalépése és a Tanács által hozott esetleges intézkedések közötti időszakban a felek új helyzethez való alkalmazkodásának megkönnyítése, valamint annak érdekében, hogy a gazdasági szereplőknek megfelelő idő álljon rendelkezésére az alkalmazkodáshoz, tekintettel a Srí Lankából származó halászati termékek és a Srí Lanka-i szállítók, köztük a kis- és középvállalkozások különleges jellemzőire. Következésképpen e határozat alkalmazását három hónappal el kell halasztani. Ez a halasztás nem befolyásolja, hogy az IUU-halászattal kapcsolatos Srí Lanka-i helyzet eredményes kezelése érdekében a Tanácsnak gyors intézkedéseket kell hoznia.
(70)
Ki kell jelenteni, hogy Srí Lanka olyan országként történő azonosítása, amelyet a Bizottság e határozat alkalmazásában nem együttműködő országnak tekint, nem zárja ki, hogy a későbbiekben a Bizottság vagy a Tanács a nem együttműködő országok listájának összeállítása céljából további lépéseket tegyen.
(71)
Amennyiben a Tanács Srí Lankát az IUU-rendelet 33. cikkével összhangban felveszi a nem együttműködő országok listájára, ez az azonosításról szóló megelőző határozat elavul.
5. SZAKBIZOTTSÁGI ELJÁRÁS
(72)
Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak a halászati és akvakultúra-ágazati bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Bizottság Srí Lanka Demokratikus Szocialista Köztársaságot olyan harmadik országként azonosítja, amelyet a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat elleni küzdelemben nem együttműködő harmadik országnak tekint.
2. cikk
Ez a határozat 2015. január 14-én lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2014. október 14-én.