ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1392/2014 НА КОМИСИЯТА
от 20 октомври 2014 година
за установяване на план за премахване на изхвърления улов при риболова на някои дребни пелагични видове в Средиземно море
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. относно общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 1954/2003 и (ЕО) № 1224/2009 на Съвета и за отмяна на регламенти (ЕО) № 2371/2002 и (ЕО) № 639/2004 на Съвета и Решение 2004/585/ЕО на Съвета (1), и по-специално член 15, параграф 6 и член 18, параграфи 1 и 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 1380/2013 има за цел постепенното прекратяване на изхвърлянето на улов в рибарството на целия Европейски съюз чрез въвеждане на задължението за разтоварване по отношение на видовете, за които се прилагат ограничения на улова.
(2)
Съгласно член 15, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 Комисията се оправомощава да приема планове за премахване на изхвърления улов посредством делегирани актове за период до три години въз основа на съвместни препоръки, разработени от държавите членки след консултации със съответните консултативни съвети.
(3)
Гърция, Испания, Франция, Хърватия, Италия, Малта и Словения имат пряк управленски интерес към риболова в Средиземно море. Тези държави членки представиха на Комисията съвместни препоръки (2), съгласувани с консултативния съвет за Средиземно море. Съответните научни организации представиха научни становища. Съгласно член 18, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, в настоящия регламент следва да бъдат включени само тези мерки от съвместните препоръки, които са в съответствие с член 15, параграф 6 от посочения регламент.
(4)
Що се отнася до Средиземно море, в член 15 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 се установява задължението за разтоварване на целия улов на видовете, за които има ограничения на улова, както и на улова на видовете, за които има изискване за минимален размер, съгласно приложение III към Регламент (ЕО) № 1967/2006 на Съвета (3). В съответствие с член 15, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1380/2013, най-късно от 1 януари 2015 г. задължението за разтоварване следва да се прилага към риболова на дребни и едри пелагични видове, както и към риболова за промишлени цели.
(5)
В съответствие със съвместната препоръка, от 1 януари 2015 г. планът за премахване на изхвърления улов следва да обхваща улова на всички видове, за които има изискване за минимален размер в съответствие с приложение III към Регламент (ЕО) № 1967/2006 и които са уловени при риболова на дребни пелагични видове с пелагични тралове и/или мрежи гъргър в Средиземно море (т.е. риболов на хамсия, сардина, скумрия и сафрид).
(6)
За да се избегнат прекомерните разходи за обработка на нежелания улов и в съответствие с член 15, параграф 5, буква в), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 1380/2013, целесъобразно е да се установят минимални изключения от задължението за разтоварване по отношение на процента на общия годишен улов на видове, за които се прилага задължението за разтоварване за риболова на дребни пелагични видове. Съвместните препоръки, представени от съответните държави членки, подкрепят минималните изключения поради по-високите разходи, свързани с управлението на нежелания улов както на борда (сортиране и опаковане в кутии, складиране и съхранение), така и на сушата (транспорт и складиране, съхранение, предлагане на пазара и преработка или унищожаване като специални отпадъци), предвид незначителните, а понякога несъществуващи икономически ползи, които могат да бъдат извлечени от нежелания улов. Данните, предоставени от държавите членки, бяха прегледани от Научния, технически и икономически комитет по рибарство (НТИКР), който посочи, че съвместните препоръки съдържат обосновани аргументи, свързани с повишаването на разходите за обработка на нежелания улов, като в някои случаи беше добавена и качествена оценка на разходите (4). В контекста на изложеното по-горе и при отсъствие на научна информация за противното, целесъобразно е да се установят минимални изключения в съответствие с процентните стойности, предложени в съвместните препоръки, и на нива, които не превишават позволените съгласно член 15, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1380/2013.
(7)
В съответствие със съвместните препоръки и като се отчита графикът, посочен в член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2015 г. В съответствие с член 15, параграф 6 от посочения регламент, настоящият регламент следва да се прилага за не повече от 3 години,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя подробностите за изпълнението от 1 януари 2015 г. на предвиденото в член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 задължение за разтоварване в Средиземно море за всеки улов на видове, за които има изискване за минимален размер, при риболова на дребните пелагични видове, посочени в приложението.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„минимален размер“ означава минималният размер на морските организми, установен в приложение III към Регламент (ЕО) № 1967/2006;
„Средиземно море“ означава водите на Средиземно море на изток от 5°36′ з.д.;
б)
„географска подзона на GFCM“ означава географска подзона на Генералната комисия по рибарство за Средиземно море (GFCM) съгласно определението в приложение I към Регламент (ЕС) № 1343/2011 на Европейския парламент и на Съвета (5);
в)
„западната част на Средиземно море“ означава географски подзони 1, 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11.1, 11.2 и 12 на GFCM;
г)
„северната част на Адриатическо море“ означава географска подзона 17 на GFCM;
д)
„южната част на Адриатическо море и Йонийско море“ означава географски подзони 18, 19 и 20 на GFCM;
е)
„остров Малта и на юг от Сицилия“ означава географски подзони 15 и 16 на GFCM;
ж)
„Егейско море и остров Крит“ означава географски подзони 22 и 23 на GFCM.
Член 3
Минимално изключение
Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 се разрешава изхвърлянето на следните количества:
а)
за западната част на Средиземно море - до 5 % от общия годишен улов на видовете, за които има изискване за минимален размер при риболова на дребни пелагични видове с пелагични тралове и мрежи гъргър, посочени в точка 1 от приложението;
б)
за северната част на Адриатическо море - до 5 % от общия годишен улов на видовете, за които има изискване за минимален размер при риболова на дребни пелагични видове с пелагични тралове и мрежи гъргър, посочени в точка 2 от приложението;
в)
за южната част на Адриатическо море и Йонийско море:
i)
до 3 % от общия годишен улов на видовете, за които има изискване за минимален размер при риболова на дребни пелагични видове с мрежи гъргър, и
ii)
до 7 % от общия годишен улов за 2015 и 2016 г. и до 6 % за 2017 г. на видовете, за които има изискване за минимален размер при риболова на дребни пелагични видове с тралове, посочени в точка 3 от приложението;
г)
за остров Малта и на юг от Сицилия:
i)
до 3 % от общия годишен улов на видовете, за които има изискване за минимален размер при риболова на дребни пелагични видове с мрежи гъргър; както и
ii)
до 7 % от общия годишен улов за 2015 и 2016 г. и до 6 % за 2017 г. на видовете, за които има изискване за минимален размер при риболова на дребни пелагични видове с тралове, посочени в точка 4 от приложението;
д)
за Егейско море и остров Крит - до 3 % от общия годишен улов на видовете, за които има изискване за минимален размер при риболова на дребни пелагични видове с мрежи гъргър, посочени в точка 5 от приложението.
Член 4
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2015 г. до 31 декември 2017 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Брюксел на 20 октомври 2014 година.
A BIZOTTSÁG 1392/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. október 20.)
egyes kisméretű nyílt tengeri fajoknak a Földközi-tengeren történő halászatára vonatkozó visszadobási terv elkészítéséről
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a közös halászati politikáról, az 1954/2003/EK és az 1224/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2371/2002/EK és a 639/2004/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 11-i 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre, továbbá a 2004/585/EK tanácsi határozatra (1) és különösen annak 15. cikkének (6), valamint 18. cikkének (1) és (3) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az 1380/2013/EU rendelet célja a visszadobás gyakorlatának az Unió teljes halászati tevékenysége tekintetében történő fokozatos felszámolása a fogási korlátozás hatálya alá tartozó fajok állományait érintő fogások kirakodására irányuló kötelezettség bevezetése révén.
(2)
Az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (6) bekezdése felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktus útján visszadobási terveket fogadjon el legfeljebb három évre a tagállamok által az illetékes tanácsadó testületekkel folytatott konzultáció során kidolgozott közös ajánlások alapján.
(3)
Görögország, Spanyolország, Franciaország, Horvátország, Olaszország, Málta és Szlovénia közvetlen halászati gazdálkodási érdekekkel bír a Földközi-tengeren. Ezek a tagállamok a Földközi-tengeri Tanácsadó Testülettel folytatott konzultációt követően közös ajánlásokat (2) nyújtottak be a Bizottsághoz. Az illetékes tudományos szervek tudományos munkával vettek részt a folyamatban. Az 1380/2013/EU rendelet 18. cikkének (3) bekezdésével összhangban a közös ajánlásokból csak azok az intézkedések foglalhatók bele ebbe a rendeletbe, amelyek megfelelnek a szóban forgó rendelet 15. cikke (6) bekezdésének.
(4)
A Földközi-tenger vonatkozásában az 1380/2013/EU rendelet 15. cikke kirakodási kötelezettséget vezet be a fogási korlátozás és a legkisebb fogási méretre vonatkozó előírások hatálya alá tartozó fajok állományait érintő fogásokra az 1967/2006/EK tanácsi rendelet (3) III. mellékletének megfelelően. Az 1380/2013/EU rendelet 15. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerint a kirakodási kötelezettség legkésőbb 2015. január 1-jétől alkalmazandó a kisméretű nyílt tengeri fajok halászatára, a nagyméretű nyílt tengeri fajok halászatára és az ipari célú halászatra.
(5)
A visszadobási tervnek - a közös ajánlással összhangban - minden, az 1967/2006/EK rendelet III. melléklete szerint a minimális méretre vonatkozó szabályok hatálya alá tartozó fajokból álló olyan fogásra vonatkoznia kell, amelyekre kisméretű nyílt tengeri fajok halászata keretében tesznek szert vízközi vonóháló és/vagy erszényes kerítőháló használatával (szardella, szardínia, makréla és fattyúmakréla halászatai) 2015. január 1-jétől kezdődően.
(6)
A nem szándékos fogások kezelésével járó aránytalan költségek elkerülése érdekében és az 1380/2013/EU rendelet 15. cikke (5) bekezdése c) pontja ii. alpontjának megfelelően célszerű de minimis kivételt meghatározni a kirakodási kötelezettség alól a kisméretű nyílt tengeri fajok halászatával kapcsolatos kirakodási kötelezettség hatálya alá eső összes éves fogás százalékértéke alapján. Az érintett tagállamok által benyújtott közös ajánlások alátámasztják a de minimis kivétel szükségességét a nem szándékos fogások kezelésével járó megemelkedett költségek miatt, amelyek a vízen (válogatás, dobozolás, tárolás és konzerválás) és a szárazföldön (szállítás és tárolás, konzerválás, forgalomba hozatal és speciális hulladékként történő feldolgozás vagy megsemmisítés) egyaránt felmerülnek, szemben azzal a korlátozott, sőt, esetenként nem is jelentkező gazdasági haszonnal, amely az ilyen nem szándékos fogásokból származhat. A tagállamok által szolgáltatott bizonyítékokat megvizsgálta a Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottság (HTMGB), amely úgy ítélte meg, hogy a közös ajánlások megalapozott érveket tartalmaznak a nem szándékos fogások költségeinek megemelkedésére vonatkozóan, amit egyes esetekben a költségek minőségi elemzésével is alátámasztottak (4). A fentiek fényében és az azoktól eltérő tudományos információk hiányában célszerű a de minimis kivételt a közös ajánlásokban szereplő százalékos értékek szerint meghatározni az 1380/2013/EU rendelet 15. cikke (1) bekezdésének c) pontjában megengedett szinteket meg nem haladó értékekkel.
(7)
A közös ajánlásoknak megfelelően és az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (1) bekezdésében meghatározott határidő figyelembevételével e rendelet 2015. január 1-jétől alkalmazandó. Az említett rendelet 15. cikkének (6) bekezdése szerint legfeljebb 3 évig lehet érvényben,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (1) bekezdésében előírt, a Földközi-tengeren 2015. január 1-jétől alkalmazandó kirakodási kötelezettség végrehajtásának a részletes szabályait írja elő a mellékletben meghatározott kisméretű nyílt tengeri fajok halászata keretében a minimális méretre vonatkozó szabályok hatálya alá eső fajokból álló fogásokra vonatkozóan.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a) „minimális méret”: a tengeri élőlények legkisebb fogható mérete az 1967/2006/EK rendelet III. mellékletének megfelelően.
„Földközi-tenger”: a ny. h. 5° 36′ vonalától keletre található földközi-tengeri térségi tengeri vizek;
b) „GFCM földrajzi alterület”: az 1343/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet I. mellékletében meghatározott, a Földközi-tengeri Általános Halászati Bizottság (GFCM) által megállapított földrajzi alterület (5);
c) „a Földközi-tenger nyugati része”: a GFCM 1, 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11.1, 11.2, 12 földrajzi alterületek;
d) „az Adriai-tenger északi része”: a GFCM 17 földrajzi alterület;
e) „az Adriai-tenger déli része és a Jón-tenger”: a GFCM 18, 19 és 20 földrajzi alterületek;
f) „Málta és Dél-Szicília”: a GFCM 15 és 16 földrajzi alterületek;
g) „Égei-tenger és Kréta”: a GFCM 22 és 23 földrajzi alterületek.
3. cikk
De minimis kivétel
Az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (1) bekezdésétől eltérve a következő mennyiségek dobhatók vissza:
a)
a Földközi-tenger nyugati térségében az összes éves fogás legfeljebb 5 %-a a melléklet 1. pontjában meghatározott kisméretű nyílt tengeri fajok halászata keretében vízközi vonóhálóval és erszényes kerítőhálóval fogott, a minimális méretre vonatkozó szabályok hatálya alá eső fajok esetében;
b)
az Adriai-tenger északi részén az összes éves fogás legfeljebb 5 %-a a melléklet 2. pontjában meghatározott kisméretű nyílt tengeri fajok halászata keretében vízközi vonóhálóval és/vagy erszényes kerítőhálóval fogott, a minimális méretre vonatkozó szabályok hatálya alá eső fajok esetében;
c)
az Adriai-tenger déli részén és a Jón-tengeren:
i.
az összes éves fogás legfeljebb 3 %-a a kisméretű nyílt tengeri fajok halászata keretében erszényes kerítőhálóval fogott, a minimális méretre vonatkozó szabályok hatálya alá eső fajok esetében; és
ii.
az összes éves fogás legfeljebb 7 %-a 2015-ben és 2016-ban, illetve 6 %-a 2017-ben a melléklet 3. pontjában meghatározott kisméretű nyílt tengeri fajok halászata keretében vízközi vonóhálóval fogott, a minimális méretre vonatkozó szabályok hatálya alá eső fajok esetében;
d)
Málta és Dél-Szicília térségében:
i.
az összes éves fogás legfeljebb 3 %-a a kisméretű nyílt tengeri fajok halászata keretében erszényes kerítőhálóval fogott, a minimális méretre vonatkozó szabályok hatálya alá eső fajok esetében; és
ii.
az összes éves fogás legfeljebb 7 %-a 2015-ben és 2016-ban, illetve 6 %-a 2017-ben a melléklet 4. pontjában meghatározott kisméretű nyílt tengeri fajok halászata keretében vízközi vonóhálóval fogott, a minimális méretre vonatkozó szabályok hatálya alá eső fajok esetében;
e)
az Égei-tengeren és Kréta térségében az összes éves fogás legfeljebb 3 %-a a melléklet 5. pontjában meghatározott kisméretű nyílt tengeri fajok halászata keretében erszényes kerítőhálóval fogott, a minimális méretre vonatkozó szabályok hatálya alá eső fajok esetében.
4. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2015. január 1-jétől2017. december 31-ig kell alkalmazni.
Ez a rendelet a Szerződéseknek megfelelően teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. október 20-án.