РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 208/2013 НА КОМИСИЯТА
от 11 март 2013 година
относно изискванията за проследяване на кълновете и на семената, предназначени за производство на кълнове
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (1), и по-специално член 18, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 178/2002 са установени общите принципи в сферата на хранителната промишленост като цяло и в частност тяхната безопасност на равнището на Съюза и на национално равнище. Съгласно член 18 от посочения регламент на всички етапи на производството, преработката и разпространението се създава възможност за проследяване на храни, фуражи, животни, които се отглеждат за производство на храни, и на всякакви други вещества, които са предназначени за или се очаква да бъдат вложени в дадена храна или фураж.
(2)
В посочения член се предвижда също така, че стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост трябва да могат да установяват всяко лице, което им е доставило храна, както и да разполагат със системи и процедури с цел установяване на другите предприятия, на които са доставени продуктите им. Тази информация трябва да се предоставя на компетентните органи при поискване от тяхна страна.
(3)
Като най-вероятен източник на избухналия в Съюза през май 2011 г. хранителен епидемичен взрив на шига токсин продуцираща Е. Coli (STEC) бяха посочени покълнали семена.
(4)
На 20 октомври 2011 г. Европейският орган за безопасност на храните („ЕОБХ“) прие научно становище относно рисковете, които създава шига токсин продуциращата Escherichia coli (STEC) и други патогенни бактерии в семена и покълнали семена (2). В становището си ЕОБХ заключава, че замърсяването на сухи семена с бактериални патогени е най-вероятният първоизточник на свързаните с кълнове хранителни епидемични взривове. Освен това в становището се посочва, че поради високата влажност и благоприятната температура в процеса на покълване бактериалните патогени върху сухите семена могат да се умножат, в резултат на което да възникне риск за общественото здраве.
(5)
Проследяването е ефикасно средство, което гарантира безопасността на храните, тъй като позволява те да се проследяват на всички етапи на производството, преработката и разпространението и по този начин дава възможност за бърза реакция в случай на хранителни епидемични взривове. По-специално, чрез възможността за проследяване на някои храни от неживотински произход може да се подпомогне изтеглянето на представляващите опасност храни от пазара, с което се защитават потребителите.
(6)
С цел гарантиране на проследяването в съответствие с член 18 от Регламент (ЕО) № 178/2002 следва винаги да са посочени наименованията и адресите както на стопанския субект в сферата на хранителната промишленост, който доставя кълновете или семената, предназначени за производство на кълнове, така и на субекта, на когото се доставят тези семена или кълнове. Посоченото изискване се основава на подхода „стъпка назад - стъпка напред“, който предполага, че стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост разполагат със система, която им дава възможност да установяват непосредствените си доставчици и непосредствените си клиенти, освен ако са крайни потребители.
(7)
Условията за производство на кълнове могат да представляват риск за общественото здраве, тъй като могат до доведат до значително умножаване на патогените в храната. В случай на хранителен взрив, свързан с потреблението на кълнове, бързото проследяване на засегнатите стоки е от ключово значение за ограничаване на въздействието на такъв взрив върху общественото здраве.
(8)
Освен това търговията със семена, предназначени за производство на кълнове, е широкоразпространена, което допълнително увеличава необходимостта от проследяване.
(9)
Следователно в настоящия регламент следва да се определят конкретни правила за проследяване на кълновете и на семената, предназначени за производство на кълнове.
(10)
По-специално е целесъобразно да се предвиди изискването стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост да предоставят допълнителна информация за обема или количеството на такива семена или кълнове, датата на изпращане, както и номер за справка, чрез който да се идентифицира партидата, и подробно описание на семената или кълновете.
(11)
С цел намаляване на административната тежест върху стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост е целесъобразно да се създадат гъвкави условия относно формата, в който те да съхраняват записите и да предават съответната информация като част от изискванията, свързани с проследяването.
(12)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установяват правила за проследяване на партиди от:
i)
кълнове;
ii)
семена, предназначени за производство на кълнове.
Настоящият регламент не се прилага за кълнове, които са преминали обработка, при която са предотвратени микробиологическите опасности и която е съвместима със законодателството на Европейския съюз.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„кълнове“ е продуктът, получен при покълването на семена и развитието им във водна или друга среда, събран преди да се развият същинските листа и предназначен да бъде консумиран цял, включително семето;
б)
„партида“ е количество кълнове или семена, предназначени за производство на кълнове - с едно и също таксономично име, които са изпратени в един и същи ден от едно и също предприятие към едно и също местоназначение. Една пратка може да съдържа една или повече партиди. Семената с различни таксономични имена обаче, които са смесени в една опаковка и са предназначени за покълване заедно, както и кълновете, получени от тях, също се смятат за една партида.
Освен това за целите на настоящия регламент се прилага определението за „пратка“ в член 2 от Регламент (ЕС) № 211/2013 на Комисията (3).
Член 3
Изисквания относно възможността за проследяване
1. Стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост гарантират, че на всички етапи на производството, преработката и разпространението посочената по-долу информация по отношение на партидите семена, предназначени за производството на кълнове, или на партидите кълнове се съхранява в записи. Също така стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост гарантират, че информацията, необходима за целите на съответствието с настоящите разпоредби, е предадена на стопанския субект в сферата на хранителната промишленост, на когото се доставят семената или кълновете:
а)
точно описание на семената или кълновете, включително таксономичното име на растението;
б)
обемът или количеството на доставените семена или кълнове;
в)
в случаите, когато семената или кълновете са изпратени от друг стопански субект в сферата на хранителната промишленост - наименованието и адресът на:
i)
стопанския субект, от когото са изпратени семената или кълновете;
ii)
получателят (собственикът), ако последният е различен от стопанския субект в сферата на хранителната промишленост, от когото са изпратени семената или кълновете;
г)
наименованието и адресът на стопанския субект в сферата на хранителната промишленост, до когото се изпращат семената или кълновете;
д)
наименованието и адресът на получателя (собственика), ако последният е различен от стопанския субект в сферата на производството на храни, до когото се изпращат семената или кълновете;
е)
номер за справка, чрез който да се идентифицира партидата при възможност;
ж)
датата на изпращане.
2. Информацията, посочена в параграф 1, може да се съхранява под формата на записи и да се предава във всяка подходяща форма, при условие че е лесно откриваема от стопанския субект в сферата на хранителната промишленост, на когото са доставени семената или кълновете.
3. Стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост трябва да изпращат всекидневно съответната информация, посочена в параграф 1. Записите, посочени в параграф 1, се актуализират всекидневно и се съхраняват за достатъчно дълъг период от време след предполагаемата дата на консумация на кълновете.
4. Стопанският субект в сферата на хранителната промишленост предоставя без излишно забавяне информацията, посочена в параграф 1, на компетентните органи при поискване от тяхна страна.
Член 4
Изисквания за проследяването при вносните семена и кълнове
1. Към пратките от семена, предназначени за производство на кълнове, и към пратките от кълнове - при внос в Съюза, трябва да има приложен сертификат, както е предвидено в член 3 от Регламент (ЕС) № 211/2013.
2. Стопанският субект в сферата на хранителната промишленост, който внася семена или кълнове, съхранява сертификата, посочен в параграф 1, за достатъчно дълъг период от време след предполагаемата дата на консумация на кълновете.
3. Всеки стопански субект в сферата на хранителната промишленост, който се занимава с вносни семена, предназначени за производство на кълнове, предоставя копия от сертификата, посочен в параграф 1, на всеки стопански субект в сферата на хранителната промишленост, до когото са изпратени семената, до получаването им от страна на производителя на кълнове.
Ако семената, предназначени за производство на кълнове, се опаковат и продават на дребно, всеки стопански субект в сферата на хранителната промишленост, който борави с вносните семена, предоставя копие от сертификата, посочен в параграф 1, на всеки стопански субект в сферата на хранителната промишленост, на когото са изпратени семената, преди те да бъдат опаковани за продажба на дребно.
Член 5
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юли 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 март 2013 година.
A BIZOTTSÁG 208/2013/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2013. március 11.)
a csírák és a csírák előállítására szánt magvak nyomonkövethetőségének követelményeiről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszer-biztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 2002. január 28-i 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 18. cikke (5) bekezdésére,
mivel:
(1)
A 178/2002/EK rendelet megállapítja az Unió és az egyes tagállamok szintjén az élelmiszerekre és a takarmányokra vonatkozó általános elveket és különösen az élelmiszer- és takarmánybiztonságra vonatkozó alapelveket. A rendelet 18. cikke előírja, hogy a termelés, a feldolgozás és a forgalmazás minden szakaszában biztosítani kell az élelmiszerek, a takarmányok, az élelmiszer-termelésre szánt állatok, illetve a valamilyen élelmiszerbe vagy takarmányba bekerülő vagy vélhetően bekerülő egyéb anyagok útjának nyomonkövethetőségét.
(2)
Az említett cikk továbbá úgy rendelkezik, hogy az élelmiszer-ipari vállalkozásoknak gondoskodniuk kell arról, hogy azonosítani tudják azon személyeket, akiktől az élelmiszert kapják, valamint rendelkezniük kell olyan rendszerekkel és eljárásokkal, amelyek lehetővé teszik azon vállalkozásoknak az azonosítását, ahová termékeiket szállítják. Ezeket az információkat az illetékes hatóságok kérésére a hatóságok rendelkezésére kell bocsátani.
(3)
Azt követően, hogy 2011 májusában az Unióban megjelent a Shiga toxint termelő E. coli baktérium (STEC), a járvány kitörésének legvalószínűbb okaként növényi csírák fogyasztását jelölték meg.
(4)
2011. október 20-án az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) tudományos véleményt fogadott el a magvakban és csíráztatott magvakban Shiga toxint termelő Escherichia coli (STEC) és más patogén baktériumok okozta kockázatokról (2). Véleményében az EFSA azt a következtetést vonja le, hogy a csírákkal összefüggő járványos kitörések legvalószínűbb elsődleges forrása a száraz magvak bakteriális kórokozókkal történő megfertőzése. Ezen túlmenően a vélemény azt is megállapítja, hogy a magas páratartalomból és a csírázás alatti kedvező hőmérsékletből eredően a száraz magvakon jelen lévő bakteriális kórokozók a csírázás alatt megsokszorozódhatnak, ami közegészségügyi kockázatot jelenthet.
(5)
A nyomonkövetés hatékony módja az élelmiszer-biztonság megvalósításának, mivel a termelés, a feldolgozás és a forgalmazás összes fázisán keresztül lehetővé teszi az élelmiszer nyomonkövetését, és ezáltal gyors reagálást tesz lehetővé az élelmiszerek útján terjedő járványok esetében. Egyes nem állati eredetű élelmiszerek nyomonkövethetőségének biztosítása különösen hozzájárulhat a nem biztonságos élelmiszerek piacról történő eltávolításához és ezáltal a fogyasztók védelméhez.
(6)
A 178/2002/EK rendelet 18. cikke alapján a nyomonkövethetőség biztosítása érdekében bármikor elérhető kell, hogy legyen a csírákat vagy a csírák előállítására szánt magvakat szállító élelmiszer-ipari vállalkozásnak a neve és a címe, valamint annak a vállalkozásnak a neve és a címe, ahová a magvakat vagy a csírákat szállították. E követelmény az „egy lépést előre, egy lépést hátra” megközelítésen alapul, amely azt jelenti, hogy az élelmiszer-ipari vállalkozók rendelkeznek olyan rendszerrel, amely lehetővé teszi számukra közvetlen beszállítóik és közvetlen vásárlóik azonosítását, kivéve a végső fogyasztók esetében.
(7)
A csírák előállítása potenciálisan nagy közegészségügyi veszélyforrást jelenthet, mivel az élelmiszerek útján terjedő kórokozók jelentős elszaporodását eredményezheti. A csírák fogyasztásához kötődő, élelmiszerek útján terjedő járvány esetén a járvány közegészségügyi hatásainak korlátozása érdekében elengedhetetlenül szükséges az érintett árucikk gyors nyomonkövetésének biztosítása.
(8)
Ezenfelül a csírák előállítására szánt magvak kereskedelme nagyon széleskörű, ami megnöveli a nyomonkövethetőség igényét.
(9)
Ezért a csírák és a csírák előállítására szánt magvak nyomonkövethetőségének különös szabályait e rendeletben meg kell határozni.
(10)
Különösen fontos annak a követelménynek a megállapítása, hogy az élelmiszer-ipari vállalkozások biztosítsanak kiegészítő információt a magvak vagy csírák volumenére vagy mennyiségére, és az elszállítás napjára vonatkozóan, a tétel azonosítására szolgáló referenciaszám és a magvak vagy csírák részletes leírásával együtt.
(11)
Az élelmiszer-ipari vállalkozások adminisztratív terheinek csökkentése érdekében - a nyomonkövethetőség követelményének keretében - rugalmasságot kell biztosítani a vállalkozások számára a feljegyzéseik vezetésének formátumát és a vonatkozó információk továbbítását illetően.
(12)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy
E rendelet megállapítja a tételek nyomonkövethetőségének szabályait az alábbiak esetében:
i.
csírák;
ii.
csírák előállítására szánt magvak.
A rendelet nem vonatkozik azokra a csírákra, amelyek olyan, az Európai Unió jogszabályainak megfelelő kezelésen mentek keresztül, amely megszünteti a mikrobiológiai veszélyforrásokat.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a)
„csírák” a magvak csíráztatásából nyert termékek, amelyek vízben vagy egyéb közegben fejlődnek, amelyeket még a valódi levelek megjelenése előtt begyűjtenek, és amelyek egészben fogyasztandók, beleértve a magot is;
b)
„tétel” a csírák vagy csírák előállítására szánt, azonos rendszertani névvel rendelkező magvak adott mennyisége, amelyet ugyanazon létesítményből, ugyanazon rendeltetési helyre és egyazon napon szállítanak. Egy szállítmány egy vagy több tételből állhat. Az eltérő rendszertani névvel rendelkező olyan magvak azonban, amelyek ugyanazon csomagolásban találhatók, és amelyeket együttes csíráztatásra szánnak, valamint ezek csírái, szintén egy tételnek tekintendők.
Emellett a 211/2013/EU bizottsági rendelet (3) 2. cikkének „szállítmány” fogalommeghatározását kell e rendelet esetében alkalmazni.
3. cikk
Nyomonkövethetőségi követelmények
(1) Az élelmiszer-ipari vállalkozásoknak az előállítás, a feldolgozás és a forgalmazás minden szakaszában biztosítaniuk kell, hogy a csírákra és a csírák előállítására szánt magvak, valamint a csírák tételeire vonatkozó alábbi információk szerepeljenek a nyilvántartásban. Az élelmiszer-ipari vállalkozásoknak biztosítaniuk kell azt is, hogy az e rendelkezéseknek való megfelelés érdekében szükséges információt továbbítsák annak az élelmiszer-ipari vállalkozásnak, ahová a csírákat vagy a magvakat szállítják:
a)
a magvak vagy csírák pontos leírása, beleértve a növény rendszertani nevét;
b)
a szállított magvak vagy csírák volumene vagy mennyisége;
c)
abban az esetben, ha a magvakat vagy a csírákat egy másik élelmiszer-ipari vállalkozástól szállították, az alábbiak neve és címe:
i.
az élelmiszer-ipari vállalkozás, ahonnan a magvakat vagy csírákat szállították;
ii.
a szállító (tulajdonos) abban az esetben, ha eltér attól az élelmiszer-ipari vállalkozástól, ahonnan a magvakat vagy csírákat szállították;
d)
azon élelmiszer-ipari vállalkozás neve és címe, amelynek a magvakat vagy csírákat szállítják;
e)
a címzett (tulajdonos) neve és címe abban az esetben, ha eltér attól az élelmiszer-ipari vállalkozástól, amely a magvakat vagy csírákat átveszi;
f)
szükség esetén a tételt azonosító referenciaszám;
g)
az elszállítás dátuma.
(2) Az (1) bekezdésben említett információ nyilvántartását és továbbítását bármely olyan alkalmas formában el lehet végezni, amely lehetővé teszi az egyszerű visszakereshetőséget azon élelmiszer-ipari vállalkozás számára, ahová a magvakat vagy csírákat szállították.
(3) Az élelmiszer-ipari vállalkozásoknak az (1) bekezdésben említett információt napi szinten tovább kell adniuk. Az (1) bekezdésben említett nyilvántartást napi rendszerességgel kell frissíteni, és a csírák feltételezett elfogyasztását követően elegendő ideig elérhetővé kell tenni.
(4) Az élelmiszer-ipari vállalkozás lehetővé teszi az (1) bekezdésben említett információk indokolatlan késlekedés nélkül történő eljuttatását az illetékes hatóságokhoz azok kérelmére.
4. cikk
Az importált magvak és csírák nyomonkövethetőségére vonatkozó követelmények
(1) A csírák előállítására szánt magvakat és csírákat tartalmazó szállítmányokat az Unióba történő behozataluk során a 211/2013/EU rendelet 3. cikkében előírt bizonyítványnak kell kísérnie.
(2) A magvakat vagy csírákat importáló élelmiszer-ipari vállalkozásnak az (1) bekezdésben említett bizonyítványt a csírák feltételezett elfogyasztását követően elegendő ideig elérhetővé kell tennie.
(3) Az importált csírák előállítására szánt magvakat kezelő minden élelmiszer-ipari vállalkozásnak az (1) bekezdésben említett bizonyítvány másolatát továbbítania kell minden olyan élelmiszer-ipari vállalkozás számára, ahová a magvakat szállítják, még mielőtt a magvak megérkeznek a csírák előállítási helyére.
Amennyiben a csírák előállítására szánt magvakat kiskereskedelemben, csomagoltan értékesítik, a magvakat importáló minden élelmiszer-ipari vállalkozásnak az (1) bekezdésben említett bizonyítvány másolatát továbbítania kell minden olyan élelmiszer-ipari vállalkozás számára, ahová a magvakat szállítják, még mielőtt a magvakat kiskereskedelmi értékesítés céljából csomagolják.
5. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Rendelkezéseit 2013. július 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. március 11-én.