РЕШЕНИЕ 2012/700/ОВППС НА СЪВЕТА
от 13 ноември 2012 година
в рамките на Европейската стратегия за сигурност в подкрепа на изпълнението на Плана за действие от Картахена за 2010-2014 г., приет от държавите - страни по Конвенцията от 1997 г. за забрана на използването, складирането, производството и трансфера на противопехотни мини и за тяхното унищожаване
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 26, параграф 2 и член 31, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съюзът следва да се стреми към постигане на тясно сътрудничество във всички области на международните отношения с оглед, наред с другото, опазване на мира, предотвратяване на конфликти и укрепване на международната сигурност, в съответствие с целите и принципите на Устава на Организацията на обединените нации (ООН).
(2)
На 12 декември 2003 г. Европейският съвет прие Европейска стратегия за сигурност, в която се определят глобалните предизвикателства и заплахи и се призовава за основан на правила международен ред с ефективно многостранно сътрудничество и добре функциониращи международни институции.
(3)
Европейската стратегия за сигурност приема Устава на ООН за основополагаща рамка на международните отношения и пледира за укрепване на ролята на Организацията на обединените нации („ООН“) и за предоставяне на инструментите, които са ѝ необходими, за да изпълнява своите отговорности и да действа ефективно.
(4)
Резолюция 51/45 на Общото събрание на ООН от 10 декември 1996 г. призова всички държави да се стремят активно към ефективно правнообвързващо международно споразумение за забрана на използването, складирането, производството и трансфера на противопехотни мини.
(5)
Конвенцията за забрана на използването, складирането, производството и трансфера на противопехотни мини и за тяхното унищожаване („Конвенцията“) беше открита за подписване на 3 декември 1997 г. влезе в сила на 1 март 1999 г. Тя представлява единственият цялостен международен инструмент за разрешаване на всички въпроси, свързани с противопехотните мини, включително тяхното използване, складиране и производство, търговията с тях, операциите за разминиране и помощта за жертвите.
(6)
На 23 юни 2008 г. Съветът прие Съвместно действие 2008/487/ОВППС (1) в подкрепа на всеобщото приемане и прилагане на Конвенцията. От 1 октомври 2012 г. 160 държави са изразили съгласието си да бъдат обвързани от Конвенцията.
(7)
На 3 декември 2009 г. държавите - страни по Конвенцията, приеха Плана за действие от Картахена за 2010-2014 г. („План за действие от Картахена“) за всеобщото приемане и прилагане на всички аспекти на Конвенцията. По този начин те отчетоха и насърчиха по-нататък цялостното участие и приноса към прилагането на Конвенцията от страна на Международната кампания за забрана на противопехотните мини, Международния комитет на Червения кръст („МКЧК“), националните организации на Червения кръст и Червения полумесец, Международната федерация на Червения кръст и Червения полумесец, ООН, Женевския международен център за хуманитарно разминиране, международните и регионалните организации, оцелелите жертви на мини и техните сдружения и други организации на гражданското общество, съгласно предвиденото в действие № 62 от Плана за действие от Картахена.
(8)
На 3 декември 2010 г. държавите - страни по Конвенцията, приеха „Директива на държавите - страни по Конвенцията за звеното за подпомагане на изпълнението“, в която страните по Конвенцията изразяват съгласието си звеното за подпомагане на изпълнението да предоставя консултации и техническа подкрепа на държавите - страни по Конвенцията, по въпросите на прилагането и всеобщото приемане на Конвенцията, да улесняват комуникацията между държавите - страни по Конвенцията и да насърчават комуникацията и информацията относно Конвенцията, насочени както към държавите, които не са страни по нея, така и към обществеността. На звеното за подпомагане на изпълнението беше възложено да поддържа връзка и да осъществява координация, когато е уместно, със съответните международни организации, участващи в работата на Конвенцията, в т.ч. с Международната кампания за забрана на противопехотните мини, МКЧК, Международната федерация на Червения кръст и Червения полумесец, ООН и Женевския международен център за хуманитарно разминиране.
(9)
На 2 декември 2011 г. Общото събрание на ООН прие Резолюция 66/29 относно изпълнението на Конвенцията за забрана на използването, складирането, производството и трансфера на противопехотни мини и за тяхното унищожаване. Общото събрание припомни, че по време на Втората конференция за преглед на Конвенцията международната общност направи преглед на прилагането на Конвенцията и че държавите - страни по Конвенцията, приеха Плана за действие от Картахена, като подчертаха значението на пълното и ефективно прилагане и спазване на Конвенцията, в т.ч. чрез изпълнението на Плана за действие от Картахена. Държавите - страни по Конвенцията, приканиха всички държави, които още не са направили това, да ратифицират или да се присъединят към Конвенцията и призоваха всички държави да останат ангажирани с въпроса на най-високо политическо равнище и да насърчават зачитането на Конвенцията чрез контакти на двустранно, подрегионално, регионално и многостранно равнище, както и чрез осведомяване, семинари и други средства.
(10)
През 2012 и 2013 г. ще бъдат проведени срещи на държавите - страни по Конвенцията. След това през 2014 г. международната общност ще се събере на Третата конференция за преглед на Конвенцията, за да направи оценка на напредъка в изпълнението на Плана за действие от Картахена. До това време има очаквания, че изпълнението на Плана за действие ще е допринесло значително за постигането на напредък с цел поставяне на край на страданията и смъртните случаи, причинени от противопехотни мини,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. С цел да подкрепи изпълнението на Плана за действие от Картахена за 2010-2014 г. („План за действие от Картахена“), приет от държавите - страни по Конвенцията за забрана на използването, складирането, производството и трансфера на противопехотни мини и за тяхното унищожаване („Конвенцията“) от 1997 г., в рамките на Европейската стратегия за сигурност и в съответствие с релевантните решения на международната общност, Съюзът преследва следните цели:
а)
подкрепя усилията на държавите - страни по Конвенцията, за прилагане на аспектите от Плана за действие от Картахена, свързани с помощта за жертвите;
б)
подкрепя усилията на държавите - страни по Конвенцията, за прилагане на аспектите от Плана за действие от Картахена, свързани с операциите за разминиране;
в)
насърчава всеобщото приемане на Конвенцията;
г)
демонстрира постоянната ангажираност на Съюза и неговите държави-членки с Конвенцията и решимостта им за сътрудничество и оказване на помощ на онези държави, които се нуждаят от подкрепа за изпълнение на ангажиментите си по Конвенцията, и да засилва ръководната роля на Съюза за осъществяване на виждането на Конвенцията за окончателно поставяне на край на страданието и смъртните случаи, причинени от противопехотни мини.
2. Всички цели, посочени в параграф 1, се следват по такъв начин, че да засилят исторически създалата се култура на Конвенцията на партньорство и сътрудничество между държавите, неправителствените и други организации и местните партньори, особено чрез работа в тясна връзка със съответните участници за увеличаване на конкретните прояви на това сътрудничество.
3. За постигане на посочените в параграф 1 цели Съюзът осъществява следните проекти:
а)
Помощ за жертвите: предоставяне на техническа подкрепа (до осем случая), провеждане на междинни оценки (до пет на брой) и изпълнение на последващи действия (до пет на брой).
б)
Операции за разминиране: провеждане на междинни оценки (до пет на брой) и изпълнение на последващи действия (до пет на брой);
в)
Всеобщо приемане на Конвенцията: подкрепа за специална група на високо равнище, която да изготви проучване по въпроса за граничната сигурност без противопехотни мини, и организация на работни срещи по въпросите на всеобщото приемане (до три на брой); и
г)
Демонстриране на ангажираността на Съюза: организиране на начални и заключителни прояви, осигуряване на достъпността на уебсайта на Конвенцията, предоставяне на широки възможности за ползване на помощта за жертвите, предоставяна от държавите - страни по Конвенцията, организиране на посещение от пресата и изготвяне на комуникационни материали и публикации.
В приложението към настоящия документ е изложено подробно описание на проектите.
Член 2
1. Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност („върховният представител“) отговаря за изпълнението на настоящото решение.
2. Техническото изпълнение на проектите, посочени в член 1, параграф 3, се възлага на звеното за подпомагане на изпълнението, представлявано от Женевския международен център за хуманитарно разминиране. Звеното за подпомагане на изпълнението изпълнява тези задачи под ръководството на върховния представител. За тази цел върховният представител постига необходимите договорености с Женевския международен център за хуманитарно разминиране.
Член 3
1. Референтната финансова сума за изпълнението на мерките, посочени в член 1, параграф 3, е 1 030 000 EUR.
2. Разходите, финансирани чрез сумата, посочена в параграф 1, се управляват в съответствие с процедурите и правилата, приложими към общия бюджет на Европейския съюз.
3. Комисията упражнява надзор върху правилното управление на разходите, посочени в параграф 1. За целта тя сключва споразумение за финансиране с Женевския международен център за хуманитарно разминиране, в което се предвижда звеното за подпомагане на изпълнението да осигурява публичност на приноса на Съюза, съответстваща на неговия размер.
4. Комисията се стреми да сключи споразумението за финансиране, посочено в параграф 3, във възможно най-кратък срок след влизането в сила на настоящото решение. Тя информира Съвета за трудностите, възникнали по време на този процес, и за датата на сключване на споразумението за финансиране.
Член 4
Върховният представител докладва на Съвета за изпълнението на настоящото решение на базата на редовни доклади, изготвяни от звеното за подпомагане на изпълнението. Тези доклади служат за основа на оценката от страна на Съвета. Комисията предоставя информация по финансовите аспекти на изпълнението на настоящото решение.
Член 5
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Срокът на действието му изтича 24 месеца след датата на сключване на споразумението за финансиране, посочено в член 3, параграф 3, или шест месеца след датата на влизането му в сила, ако през този период не е сключено споразумение за финансиране.
Съставено в Брюксел на 13 ноември 2012 година.
A TANÁCS 2012/700/KKBP HATÁROZATA
(2012. november 13.)
a gyalogsági aknák alkalmazásának, felhalmozásának, gyártásának és átadásának betiltásáról, valamint megsemmisítéséről szóló 1997-es egyezmény részes államai által elfogadott 2010-2014-es cartagenai cselekvési terv végrehajtásának az európai biztonsági stratégia keretében történő támogatásáról
AZ EURÓAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 26. cikke (2) bekezdésére és 31. cikke (1) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az Uniónak arra kell törekednie, hogy a nemzetközi kapcsolatok valamennyi területén rendkívül szoros együttműködés alakuljon ki többek között annak érdekében, hogy az Egyesült Nemzetek Szervezete Alapokmányának céljaival és alapelveivel összhangban megőrizhessük a békét, megelőzhessük a konfliktusok kialakulását és megerősíthessük a nemzetközi biztonságot.
(2)
Az Európai Tanács 2003. december 12-én elfogadta az európai biztonsági stratégiát, amely megnevezte a globális kihívásokat és fenyegetéseket, valamint arra hívott fel, hogy olyan, szabályokon alapuló nemzetközi rendet kell megteremteni, amely tényleges multilateralizmusra és jól működő nemzetközi intézményekre épül.
(3)
Az európai biztonsági stratégia az Egyesült Nemzetek Szervezetének Alapokmányát a nemzetközi kapcsolatok alapvető kereteként ismeri el, és az Egyesült Nemzetek Szervezetének (ENSZ) megerősítése mellett foglal állást, megállapítva, hogy azt fel kell szerelni a feladatainak ellátásához és a hatékony fellépéshez szükséges eszközökkel.
(4)
Az ENSZ-közgyűlés 1996. december 10-i 51/45. sz. határozata felszólította az összes államot, hogy szigorúan tartsák magukat egy hatékony, jogilag kötelező erejű nemzetközi megállapodáshoz, amely megtiltja a gyalogsági aknák használatát, felhalmozását, gyártását és átadását.
(5)
A gyalogsági aknák alkalmazásának, felhalmozásának, gyártásának és átadásának betiltásáról, valamint megsemmisítéséről szóló egyezményt (a továbbiakban: az egyezmény) 1997. december 3-án nyitották meg aláírásra, és 1999. március 1-jén lépett hatályba. Ez az egyetlen olyan átfogó nemzetközi eszköz, amely a gyalogsági aknákhoz kapcsolódó valamennyi kérdéssel, ezen belül alkalmazásával, felhalmozásával, gyártásával, kereskedelmével, megsemmisítésével és az áldozatok számára biztosított segítségnyújtással is foglalkozik.
(6)
2008. június 23-án a Tanács elfogadta az egyezmény egyetemessé tételének és végrehajtásának a támogatásáról szóló 2008/487/KKBP együttes fellépést (1). 2012. október 1-jéig 160 állam nyilvánította ki, hogy magára nézve kötelező erejűnek tekinti az egyezményt.
(7)
2009. december 3-án az egyezmény részes államai elfogadták az egyezmény egyetemessé tételére és valamennyi aspektusának végrehajtására vonatkozó 2010-2014-es cartagenai cselekvési tervet (a továbbiakban: a cartagenai cselekvési terv). Egyúttal elismerték a Nemzetközi Kampány a Taposóaknák Betiltásáért (ICBL), a Vöröskereszt Nemzetközi Bizottsága, a Vöröskereszt és a Vörös Félhold nemzeti társaságai, a Vöröskereszt és a Vörös Félhold Nemzetközi Szövetsége, az ENSZ, a Humanitárius Aknamentesítéssel foglalkozó Genfi Nemzetközi Központ (GICHD), nemzetközi és regionális szervezetek, aknasérülés túlélői és azok szervezetei, valamint más civil társadalmi szervezetek teljes körű részvételét az egyezmény végrehajtásában és hozzájárulását ahhoz, továbbá ösztönözték ezen részvétel és hozzájárulás folytatását, a cartagenai cselekvési terv 62. intézkedésével összhangban.
(8)
2010. december 3-án az egyezmény részes államai elfogadták a részes államoknak a végrehajtást támogató egységre (ISU) vonatkozó irányelvét, amelyben megállapodtak abban, hogy az egyezmény végrehajtását támogató egységnek tanácsadást és technikai segítségnyújtást kell biztosítania a részes államok számára az egyezmény végrehajtása és egyetemessé tétele tekintetében, és elő kell segítenie a részes államok közötti kommunikációt, valamint ösztönöznie kell a nem részes államok és a nyilvánosság felvilágosítását és tájékoztatását az egyezményre vonatkozóan. Az ISU megbízatást kapott arra, hogy kapcsolatot tartson az egyezmény munkájában közreműködő, vonatkozó nemzetközi szervezetekkel, így a Nemzetközi Kampány a Taposóaknák Betiltásáért szervezettel, a Vöröskereszt Nemzetközi Bizottságával, a Vöröskereszt és Vörös Félhold Társaságok Nemzetközi Szövetségével, az ENSZ-szel és a Humanitárius Aknamentesítéssel Foglalkozó Genfi Nemzetközi Központtal (GICHD), és koordinálja a velük folytatott együttműködést.
(9)
Az ENSZ Közgyűlése 2011. december 2-án elfogadta a gyalogsági aknák alkalmazásának, felhalmozásának, gyártásának és átadásának betiltásáról, valamint megsemmisítéséről szóló egyezmény végrehajtásáról szóló 66/29. sz. határozatot. A Közgyűlés emlékeztetett arra, hogy az egyezmény második felülvizsgálati konferenciáján a nemzetközi közösség felülvizsgálta az egyezmény végrehajtását, és hogy az egyezményben részes államok elfogadták a cartagenai cselekvési tervet, hangsúlyozva annak jelentőségét, hogy az egyezmény maradéktalanul és hatékonyan végrehajtásra kerüljön és megfeleljenek neki, többek között a cartagenai cselekvési terv végrehajtásán keresztül. Az egyezményben részes államok felkérték az összes államot, amely ezt még nem tette meg, hogy erősítse meg az egyezményt, illetve csatlakozzon ahhoz, és minden államot arra sürgetett, hogy továbbra is a legmagasabb politikai szinten foglalkozzon a kérdéssel, továbbá hogy kétoldalú, szubregionális, regionális és többoldalú kapcsolatokon, tájékoztató tevékenységen és szemináriumokon keresztül, valamint egyéb eszközökkel ösztönözze az egyezményhez való csatlakozást.
(10)
Az egyezmény részes államai 2012 és 2013 során ülésezni fognak. Ezt követően a nemzetközi közösség 2014-ben megrendezi az egyezmény harmadik felülvizsgálati konferenciáját annak érdekében, hogy felmérje a cartagenai cselekvési terv végrehajtása tekintetében tett előrehaladást. Akkor már várhatóan tapasztalható, hogy a cselekvési terv végrehajtása jelentősen hozzájárult a gyalogsági aknák okozta szenvedés és balesetek megszüntetésében tett előrehaladáshoz,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
(1) Az Unió, annak érdekében, hogy támogatást biztosítson a gyalogsági aknák alkalmazásának, felhalmozásának, gyártásának és átadásának betiltásáról, valamint megsemmisítéséről szóló 1997. évi egyezmény (a továbbiakban: az egyezmény) részes államai által elfogadott 2010-2014-es cartagenai cselekvési tervnek (a továbbiakban: a cartagenai cselekvési terv) az európai biztonsági stratégia keretében és a nemzetközi közösség vonatkozó határozataival összhangban történő végrehajtásához, célul tűzi ki, hogy:
a)
támogatja az egyezményben részes államok erőfeszítéseit a cartagenai cselekvési tervnek az áldozatok számára biztosított segítségnyújtásra vonatkozó aspektusai végrehajtásával kapcsolatosan;
b)
támogatja az egyezményben részes államok erőfeszítéseit a cartagenai cselekvési tervnek az aknamentesítésre vonatkozó aspektusai végrehajtásával kapcsolatosan;
c)
előmozdítja az egyezmény és annak előírásai egyetemessé tételét;
d)
kimutatja az Uniónak és tagállamainak az egyezmény iránti szüntelen elkötelezettségét, valamint azon elhatározásukat, hogy együttműködnek, illetve segítséget nyújtanak az arra rászoruló államok számára az egyezmény kötelezettségvállalásainak teljesítése érdekében, továbbá megerősítik az Unió vezető szerepét az egyezménynek a gyalogsági aknák okozta szenvedés és balesetek végleges megszüntetésére irányuló célja teljesítésében.
(2) Az (1) bekezdésben említett célkitűzések teljesítése az egyezményre jellemző, az államok, a nem kormányzati és egyéb szervezetek és helyi partnerek közötti partnerség és együttműködés szellemében, és azt megerősítve történik majd, különösen szorosan együttműködve a megfelelő szereplőkkel az együttműködés egyes megnyilvánulási formáinak megerősítése céljából.
(3) Az (1) bekezdésben említett célkitűzések megvalósítása érdekében az Unió az alábbi projekteket vállalja:
a)
az áldozatok számára biztosított segítségnyújtás: technikai segítségnyújtás biztosítása legfeljebb nyolc alkalommal, legfeljebb öt félidős értékelés elkészítése és legfeljebb öt követő intézkedés megtétele;
b)
aknamentesítés: legfeljebb öt félidős értékelés elkészítése és legfeljebb öt követő intézkedés megtétele;
c)
az egyezmény egyetemessé tétele: a gyalogsági aknáktól mentes határbiztonságról szóló tanulmányt készítő magas szintű munkacsoport támogatása, és legfeljebb három, az egyetemessé tétellel foglalkozó munkaértekezleteket szervezése;
d)
az Unió elkötelezettségének tanúsítása: kezdő- és zárórendezvények megrendezése, biztosítva az egyezmény webhelyéhez történő hozzáférést és széles körben elérhetővé téve az egyezményben részes államoknak az áldozatok számára biztosított segítségnyújtással kapcsolatos kötelezettségvállalásait; sajtólátogatás szervezése; tájékoztató anyagok és kiadványok készítése.
A melléklet tartalmazza a projektek részletes leírását.
2. cikk
(1) E határozat végrehajtásáért az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője (főképviselő) felel.
(2) Az 1. cikk (3) bekezdésében említett projektek gyakorlati megvalósítása a végrehajtást támogató egység (Implementation Support Unit - ISU) feladata, amelyet a Humanitárius Aknamentesítéssel Foglalkozó Genfi Nemzetközi Központ (GICHD) képvisel. Az ISU e feladatát a főképviselő ellenőrzése alatt végzi. A főképviselő ebből a célból megköti a szükséges megállapodásokat a GICHD-vel.
3. cikk
(1) Az 1. cikk (3) bekezdésében említett projektek végrehajtására szolgáló pénzügyi referenciaösszeg 1 030 000 EUR.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott összegből finanszírozott kiadásokat az Európai Unió általános költségvetésére alkalmazandó eljárások és szabályok szerint kell kezelni.
(3) A Bizottság felügyeli az (1) bekezdésben említett kiadások megfelelő kezelését. E célból finanszírozási megállapodást kell kötnie a GICHD-vel, amely rendelkezik arról, hogy az ISU-nak - a hozzájárulás mértékének megfelelően - biztosítania kell az uniós hozzájárulás láthatóságát.
(4) A Bizottság törekszik arra, hogy a (3) bekezdésben említett finanszírozási megállapodást ezen határozat hatálybalépését követően a lehető legkorábbi időpontban megkösse. A Bizottság tájékoztatja a Tanácsot az eljárás során esetlegesen felmerülő nehézségekről, valamint a finanszírozási megállapodás megkötésének időpontjáról.
4. cikk
A főképviselő e határozat végrehajtásáról beszámol a Tanácsnak, az ISU által készített rendszeres jelentések alapján. Ezek a jelentések képezik majd a tanácsi értékelés alapját. A Bizottság tájékoztatást ad az ezen határozat végrehajtásának pénzügyi vonatkozásairól.
5. cikk
Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.
A határozat a 3. cikk (3) bekezdésében említett finanszírozási megállapodás hatálybalépését követően 24 hónappal vagy - amennyiben finanszírozási megállapodás megkötésére azon időszak alatt nem kerül sor - hat hónappal az elfogadását követően hatályát veszti.
Kelt Brüsszelben, 2012. november 13-án.