ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 241/2014 НА КОМИСИЯТА
от 7 януари 2014 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти за капиталовите изисквания за институциите
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (1), и по-специално член 26, параграф 4, трета алинея; член 27, параграф 2, трета алинея; член 28, параграф 5, трета алинея; член 29, параграф 6, трета алинея; член 32, параграф 2, трета алинея; член 36, параграф 2, трета алинея; член 41, параграф 2, трета алинея; член 52, параграф 2, трета алинея; член 76, параграф 4, трета алинея; член 78, параграф 5, трета алинея; член 79, параграф 2, трета алинея; член 83, параграф 2, трета алинея; член 481, параграф 6, трета алинея и член 487, параграф 3, трета алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Разпоредбите в настоящия регламент са тясно свързани, тъй като се отнасят за изискванията към елементите на собствените средства на институциите и приспаданията от тези елементи за целите на прилагането на Регламент (ЕС) № 575/2013. С оглед съгласуването на посочените разпоредби, които следва да влязат в сила едновременно, и осигуряването на възможност за цялостен поглед и лесен достъп до тях за лицата, които трябва да спазват произтичащите от тях задължения, е желателно всички регулаторни технически стандарти по отношение на собствените средства, изисквани съгласно Регламент (ЕС) № 575/2013, да бъдат включени в един регламент.
(2)
С цел очакваните дивиденти да бъдат приспадани от междинната или годишната печалба по по-съгласуван начин на съюзно равнище, е необходимо да се въведе йерархия на начините за оценка на приспадането: първо - наличието на взето от съответния орган решение за разпределяне, второ - дивидентната политика, и трето - отношението до този момент на изплащания дивидент към печалбата.
(3)
В допълнение към общите изисквания за собствените средства, добавени към определени специални изисквания за собствените средства за такива видове институции или изменени от тях, следва да се определят условията, които биха позволили на компетентните органи да решат, че предприятие, признато в приложимото национално право, може да бъде определено, за целите на изискванията за собствените средства, като взаимоспомагателно дружество, кооперативно дружество, спестовна институция или подобна институция. Това е необходимо, за да се намали опасността дадена институция да развива дейност, възползвайки се от специфичния статут на взаимоспомагателно дружество, кооперативно дружество, спестовна институция или подобна институция, по отношение на които биха могли да се прилагат специфични изисквания за собствените средства, без да притежава общите за институциите от съюзния кооперативен банков сектор характеристики.
(4)
В някои случаи по отношение на институциите, признати в приложимото национално право като взаимоспомагателно дружество, кооперативно дружество, спестовна институция или подобна институция, е целесъобразно да се прави разлика между притежателите на техни инструменти на базовия собствен капитал от първи ред и членовете им, тъй като вторите обикновено трябва да притежават капиталови инструменти, за да имат право на дивидент и на част от печалбата и резервите.
(5)
Като цяло общо за взаимоспомагателните дружества, кооперативните дружества, спестовните институции или подобните институции е извършването на дейност в полза на техните клиенти и членове, както и обслужването на обществеността. Основната цел не е да се генерира и плаща финансова компенсация на външни източници на капитал (например акционерите). По тази причина тези институции използват капиталови инструменти, различни от емитираните от акционерни дружества, които обикновено предоставят на притежателите им пълен достъп до резервите и печалбата в хода на обичайната дейност и при ликвидация, като освен това са прехвърлими на трета страна.
(6)
Обща характеристика на кооперативните институции е по принцип възможността членовете им да напуснат и следователно да изискат обратното изкупуване на притежаваните от тях инструменти на базовия собствен капитал от първи ред. Това не възпрепятства тези институции да емитират инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, за които да не се предвижда такава възможност за притежателите, при условие че съответните инструменти спазват разпоредбите на член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013. Когато институция емитира различни видове инструменти по посочения член 29, следва да няма привилегии, предоставени само на някои от тях, различни от предвидените в член 29, параграф 4 от посочения регламент.
(7)
Структурата на спестовните институции е по принцип сходна с тази на фондациите - няма собственик на капитала, т.е. лице, което участва в него и поради това има право да се ползва от печалбата. Една от основните черти на взаимоспомагателните дружества е, че по принцип членовете нямат принос към капитала и в хода на обичайната дейност не се възползват от прякото разпределяне на резервите. Това не следва да възпрепятства тези институции да емитират, с оглед разширяване на дейността си, инструменти на базовия собствен капитал от първи ред в полза на инвеститорите или членовете, които така могат да участват в капитала и донякъде да се възползват от резервите в хода на обичайната дейност и при ликвидация.
(8)
Всички съществуващи институции, вече създадени и признати по приложимото национално законодателство преди 31 декември 2012 г. за взаимоспомагателни дружества, кооперативни дружества, спестовни институции или подобни институции, продължават да бъдат определяни като такива за целите на втора част от Регламент (ЕС) № 575/2013 независимо от правната им форма, стига да продължават да отговарят на национално-правните критерии за такова признаване.
(9)
При определянето на това кои ситуации биха могли да бъдат квалифицирани като непряко финансиране за всички видове капиталови инструменти е по-практично и пълно това да се направи чрез определяне на характеристиките на противоположното понятие - прякото финансиране.
(10)
Правилата по отношение на собствените средства следва да се прилагат към взаимоспомагателните дружества, кооперативните дружества, спестовните институции и подобните институции, при подходящото отчитане на съответните особености. Въвеждането на правилата следва наред с другото да осигури възможност за тези институции да ограничават, когато това е целесъобразно, обратното изкупуване на емитираните от тях капиталови инструменти. Когато следователно приложимото национално законодателство не предвижда отказ за обратно изкупуване на инструментите е особено важно свързаните с тях разпоредби да предоставят на институцията възможност да отлага и ограничава обратното изкупуване. Освен това предвид значението на такава възможност, компетентните органи следва да имат правомощието да ограничават обратното изкупуване на кооперативните дялове, като институцията следва да документира всяко решение за ограничаване на обратното изкупуване.
(11)
Необходимо е да се определи и приравни към международните практики (т.е. определените от Базелския комитет за банков надзор) третирането на понятието „печалба от продажба, свързана с бъдещ приход“ в контекста на секюритизацията и да се гарантира, че предвид липсата на устойчивост отменимата печалба от продажба не се включва в основните средства на институцията.
(12)
С цел да се избегне евентуален регулаторен арбитраж и осигури еднообразно прилагане в Съюза на правилата във връзка с капиталовите изисквания е важно да се установи единен подход за приспадане от собствените средства на някои елементи като загубата за текущата финансова година, активите с отсрочен данък, които се основават на бъдеща печалба, и активите на пенсионен фонд с дефинирани доходи.
(13)
За да се осигури съгласувано на съюзно равнище оценяване на стимулите за обратно изкупуване, е необходимо да се опишат случаите, при които се създава очакването, че е вероятно инструментът да бъде откупен. Необходимо е и да се изготвят правила за своевременното задействане на механизмите за покриване на загуби за хибридните инструменти, така че да се увеличи капацитетът на тези инструменти да покриват загуби. Също така, предвид факта, че емитираните от дружествата със специална инвестиционна цел инструменти са по-несигурни в пруденциален аспект от пряко емитираните инструменти, използването на такива дружества за непряко емитиране на собствени средства следва да бъде ограничено и строго регламентирано.
(14)
Необходимо е да се намери баланс между съответстващото от пруденциална гледна точка изчисляване на непреките участия на институциите, произтичащи от позиции в индекси, и грижата това да не им налага прекалена тежест.
(15)
Приема се, че за предоставянето на разрешение за намаляване на собствените средства, на надзорните компетентни органи е нужен подробен и широкообхватен процес. Обратното изкупуване и преоценката на капиталовите инструменти, както и репо сделките с тях, не следва да се обявява на притежателите, преди институцията да е получила предварително одобрение от съответния компетентен орган. Институциите следва да предоставят подробен списък на елементите, за да може компетентният орган да разполага с цялата полезна информация, преди да реши да предостави одобрение.
(16)
С оглед улесняването и изпълнението на оперативните планове за финансово подпомагане, е предвидено временно неприлагане на изискуемите приспадания от собствените средства, когато е приложимо. Подобни изключения не следва, поради това, да се простират извън срока на тези планове.
(17)
Активите на дружествата със специална инвестиционна цел, които не са инвестирани в емитирани от институции инструменти на собствените средства, следва да останат минимални и несъществени, така че към тези дружества да могат да се прилагат елементите на допълнителния капитал от първи ред и на капитала от втори ред. За да се постигне това, размерът на тези активи следва да бъде ограничен спрямо средния размер на всички активи на тези дружества.
(18)
Преходните разпоредби имат за цел да осигурят плавно преминаване към новата регулаторна рамка, поради което при прилагането на преходните разпоредби за филтрите и намаленията е важно това преходно третиране по Регламент (ЕС) № 575/2013 да бъде прилагано последователно, но по начин, който отчита първоначалната отправна точка, създадена от националните разпоредби, с които се транспонира предходният съюзен регулаторен режим - директиви 2006/48/ЕО (2) и 2006/49/ЕО (3) на Европейския парламент и на Съвета.
(19)
Придобитите и обхванати от преходните разпоредби на Регламент (ЕС) № 575/2013 инструменти, надхвърлящи базовия собствен капитал от първи ред или допълнителния капитал от първи ред, могат, въз основа на тези разпоредби, да бъдат включени в отнасящите се за по-ниските капиталови редове ограничения за придобити инструменти. Те обаче не могат да ги променят, поради което включването в такова ограничение следва да е възможно само, ако в него има достатъчен марж. И накрая, тъй като те са инструменти, надхвърлящи по-висок ред, следва да е възможно по-късното им прекласифициране към по-висок капиталов ред.
(20)
Настоящият регламент се основава на проектите за регулаторни технически стандарти, представени на Комисията от Европейския банков орган.
(21)
Европейският банков орган проведе обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (4) Група на участниците от банковия сектор.
(22)
Европейският банков орган следва да направи преглед на прилагането на настоящия регламент и по-специално на правилата за определянето на процедури за разрешаване на обратно изкупуване на инструменти на базовия собствен капитал от 1 ред на взаимоспомагателните дружества, кооперативните дружества, спестовните институции или подобните институции, и ако е необходимо - да предложи изменения.
(23)
Европейският банков орган се допита до Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване относно третирането на капиталовите инструменти, от една страна, на застрахователните и презастрахователните предприятия от трети държави, а от друга - на предприятията, изключени от обхвата на Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) за целите на член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установяват правилата относно:
а)
значението на „очакван“ при определянето на това дали в съответствие с член 26, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013 очакваните отчисления от печалбата или дивиденти са били приспаднати от собствените средства;
б)
условията, според които компетентните органи могат,в съответствие с член 27, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013, да решат, че предприятие, признато в приложимото национално право, може да бъде определено като взаимоспомагателно дружество, кооперативно дружество, спестовна институция или подобна институция;
в)
приложимите форми и естеството на непрякото финансиране на капиталовите инструменти по член 28, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
г)
в съответствие с член 29, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - естеството на ограниченията за обратно изкупуване в случаите, когато приложимото национално право не позволява на институцията да откаже обратното изкупуване на капиталови инструменти;
д)
в съответствие с член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - допълнителното уточняване на понятието „печалба от продажба“;
е)
в съответствие с член 36, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - прилагането на приспаданията от елементите на базовия собствен капитал от първи ред и другите приспадания от базовия собствен капитал от първи ред, допълнителния капитал от първи ред и капитала от втори ред;
ж)
в съответствие с член 41, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - критериите, въз основа на които компетентните органи разрешават на институция да редуцира размера на активите в пенсионен фонд с дефинирани доходи;
з)
в съответствие с член 52, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - формата и естеството на стимулите за обратно изкупуване, естеството на увеличаване на стойността на главницата на инструмент на допълнителния капитал от първи ред, което се извършва след временно намаляване на стойността на главницата по този инструмент, процедурите и сроковете за задействащите събития, както и характеристиките на инструментите, които биха могли да възпрепятстват рекапитализирането и използването на дружества със специална инвестиционна цел;
и)
в съответствие с член 76, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - необходимата степен на консерватизъм в оценките, използвани като алтернатива на изчисляването на базисната експозиции при косвените позиции, произтичащи от позиции в индекси;
й)
в съответствие с член 78, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - някои подробни условия, които трябва да бъдат изпълнени преди предоставянето от страна на надзорните органи на разрешение за намаляване на собствените средства, както и относно съответния процес;
к)
в съответствие с член 79, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - условията за предоставяне на временно освобождаване от приспадания от собствените средства;
л)
в съответствие с член 83, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - вида на активите, които могат да се отнасят до операциите на дружество със специална инвестиционна цел, и смисъла на „минимални и несъществени“ по отношение на допустимия допълнителен капитал от първи ред и капитал от втори ред, емитирани от такова дружество;
м)
в съответствие с член 481, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - подробните условия за корекции на собствените средства по преходните разпоредби;
н)
в съответствие с член 487, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - условията за елементите, към които не се прилагат правилата за заварено положение при елементи на базовия собствен капитал от първи ред или на допълнителния капитал от първи ред и които са включени в други елементи на собствените средства;
ГЛАВА II
ЕЛЕМЕНТИ НА СОБСТВЕНИТЕ СРЕДСТВА
РАЗДЕЛ 1
Елементи и инструменти на базовия собствен капитал от първи ред
Подраздел 1
Очаквани дивиденти и отчисления
Член 2
Значение на „очакван“ при „очакван дивидент“ за целите на член 26, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Размерът на очакваните дивиденти, който в съответствие с член 26, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 институциите приспадат от междинната или годишната печалба, се определя в съответствие с параграфи 2-4.
2. Когато управителният орган е взел или е предложил официално на съответния орган на институцията решение за размера на платимия дивидент, този размер се приспада от съответната междинна или годишна печалба.
3. Когато се изплаща междинен дивидент, остатъчната сума от междинната печалба в резултат на изчислението по параграф 2, която трябва да бъде прибавена към базовия собствен капитал от първи ред, се намалява, в съответствие с правилата по параграфи 2 и 4, със сумата на всички дивиденти, очаквани да бъдат изплатени от остатъчната междинна печалба с окончателните дивиденти за пълната финансова година.
4. Преди управителният орган да е взел или предложил официално на съответния орган на институцията решение за изплащането на дивидент, размерът на очаквания дивидент, който институцията приспада от междинната или годишната печалба, е равен на размера на междинната или годишната печалба, умножен по отношението на изплащания дивидент към печалбата.
5. Това отношение се определя въз основа на одобрената за съответния период от управителния или друг съответен орган дивидентна политика.
6. Когато тази политика е определила не фиксирана стойност, а интервал, за целите на параграф 2 се взима горната му граница.
7. Ако няма одобрена дивидентна политика или ако компетентният орган смята за вероятно институцията да не я приложи, както и ако тази политика не представлява разумна основа за определянето на размера за приспадането, отношението на изплащания дивидент към печалбата се определя като най-високата стойност от следните:
а)
средното отношение на изплащания дивидент към печалбата за трите години преди разглежданата година;
б)
отношението на изплащания дивидент към печалбата през годината, предшестваща разглежданата година.
8. Компетентният орган може да разреши на институцията да коригира отношението на изплащания дивидент към печалбата по параграф 7, букви а) и б), за да се изключат платените през периода извънредни дивиденти.
9. Сумата на очакваните дивиденти, която ще се приспада, се определя, като се отчитат всякакви нормативни ограничения относно разпределенията, по-специално ограниченията по член 141 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (6). Ако са изпълнени условията по член 26, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013, размерът на обхванатата от тези ограничения печалба след приспадане на очакваните отчисления може да бъде изцяло включен в базовия собствен капитал от първи ред. Когато ограниченията са приложими, подлежащите на приспадане очаквани дивиденти се основават на плана за запазване на капитала, одобрен от компетентния орган в съответствие с член 142 от Директива 2013/36/ЕС.
10. Размерът на очакваните дивиденти, платими по начин, който не намалява размера на базовия собствен капитал от първи ред (например под формата на допълнителни акции), не се приспада от междинната или годишната печалба, включвана в елементите на базовия собствен капитал от първи ред.
11. Преди да разреши на дадена институцията да включи междинната или годишната си печалба в базовия собствен капитал от първи ред, компетентният орган се уверява, че всички необходими отчисления от междинната или годишната печалба и всички тези, свързани с очакваните дивиденти, са направени в съответствие с приложимата счетоводни рамка или в рамките на други корекции.
Член 3
Значение на „очакван“ при „очаквано отчисление“ за целите на член 26, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Очакваните отчисления от печалбата, които трябва да се вземат предвид, включват следното:
а)
размера на данъците;
б)
размера на задълженията или обстоятелствата, възникнали през съответния отчетен период, които вероятно ще доведат до спад на печалбите на институцията и за които компетентният орган не е убеден, че са въведени всички необходими корекции на стойността като например допълнителните корекции на стойността по член 34 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
2. Очакваните отчисления от печалбата, които още не са отразени в отчета за приходите и разходите, се отнасят към междинния период, в който са възникнали; т.е. на всеки междинен период съответства разумен дял от тях. Съществените или еднократните събития се отнасят изцяло и без забавяне към преходния период, през който възникват.
3. Преди да разреши на дадена институцията да включи междинната или годишната си печалба в базовия собствен капитал от първи ред, компетентният орган се уверява, че всички необходими отчисления от междинната или годишната печалба и всички тези, свързани с очакваните отчисления, са направени в съответствие с приложимата счетоводни рамка или в рамките на други корекции.
Подраздел 2
Кооперативни дружества, спестовни институции, взаимоспомагателните дружества и подобни институции
Член 4
Предприятие, признато съгласно приложимото национално право за кооперативно дружество за целите на член 27, параграф 1, буква а), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Компетентните органи могат да решат, че предприятие, признато съгласно приложимото национално право, може да бъде определено като кооперативно дружество за целите на втора част от Регламент (ЕС) № 575/2013, когато са изпълнени условията в параграфи 2, 3 и 4.
2. За да отговаря на изискванията за кооперативно дружество за целите на параграф 1, правният статут на институцията трябва да спада към една от следните категории:
а)
в Австрия: институциите, регистрирани като „eingetragene genossenschaft (e.Gen.)“ или „registrierte genossenschaft“ съгласно „Gesetz über Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (GenG)“;
б)
в Белгия: институциите, регистрирани като „société coopérative/cooperative vennostchap“ и одобрени по силата на Кралски указ от 8 януари 1962 г. за определяне на условията за одобрение на националните групи от кооперативни дружества и кооперации;
в)
в Кипър: институциите, регистрирани като „Συνεργατικό Πιστωτικό Ίδρυμα ή ΣΠΙ“ на основание на законодателния пакет от 1985 г. относно кооперативните дружества;
г)
в Чешката република: институциите, лицензирани като „spořitelní a úvěrní družstvo“ в „zákon upravující činnost spořitelních a úvěrních družstev“;
д)
в Дания: институции, регистрирани като „andelskasser“ или „sammenslutninger af andelskasser“ според датския закон за финансовата дейност;
е)
във Финландия: институциите, регистрирани като:
1)
„Osuuspankki“ или „andelsbank“ съгласно „laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista“ или „lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform“;
2)
„Muu osuuskuntamuotoinen luottolaitos“ или „annat kreditinstitut i andelslagsform“ съгласно „laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista“ или „lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform“;
3)
„Keskusyhteisö“ или „centralinstitutet“ съгласно „laki talletuspankkien yhteenliittymästä“ или „lag om en sammanslutning av inlåningsbanker“;
ж)
във Франция: институциите, регистрирани като „sociétés coopératives“ в „Loi № 47-1775 du 10 septembre 1947 portant statut de la coopération“ и лицензирани като „banques mutualistes ou coopératives“ в „Code monétaire et financier, partie législative, Livre V, titre Ier, chapitre II“;
з)
в Германия: институциите, регистрирани като „eingetragene genossenschaft (еG)“ съгласно „Gesetz betreffend die Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (Genossenschaftsgesetz - GenG)“;
и)
в Гърция: институциите, регистрирани като „Πιστωτικοί Συνεταιρισμοί“ съгласно Закон за кооперациите 1667/1986, които осъществяват дейност като кредитни институции и могат да бъдат обозначени като „Συνεταιριστική Τράπεζα“ съгласно Закона за банковото дело 3601/2007;
й)
в Унгария: институциите, регистрирани като „Szövetkezeti hitelintézet“ съгласно Закон CXII от 1996 г. за кредитните институции и финансовите предприятия;
к)
в Италия: институциите, регистрирани като:
1)
„Banche popolari“ по Законодателен указ № 385 от 1 септември 1993 г.;
2)
„Banche di credito cooperativo“ по Законодателен указ № 385 от 1 септември 1993 г.;
3)
„Banche di garanzia collettiva dei fidi“ по чл. 13 от Наредба-закон № 269 от 30 септември 2003 г., преобразувана в Закон № 326 от 24 ноември 2003 г.;
л)
в Люксембург: институциите, регистрирани като „Sociétés coopératives“ съгласно определението в раздел VI от Закона от 10 август 1915 г. за търговските дружества;
м)
в Нидерландия: институциите, регистрирани като „coöperaties“ или „onderlinge waarborgmaatschappijen“ съгласно „Rechtspersonen of the Burgerlijk wetboek“, дял 3, книга 2;
н)
в Полша: институциите, регистрирани като „bank spółdzielczy“ по „Prawo bankowe“;
о)
в Португалия: институциите, регистрирани като „Caixa de Crédito Agrícola Mútuo“ или „Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo“ съгласно „Regime Jurídico do Crédito Agrícola Mútuo e das Cooperativas de Crédito Agrícola“, одобрен с „Decreto-Lei n.o 24/91 de 11 de Janeiro“;
п)
в Румъния: институциите, регистрирани като „Organizații cooperatiste de credit“ съгласно Извънредна наредба на правителството № 99/2006 за кредитните институции и капиталовата адекватност, одобрена с изменения и допълнена от Закон № 227/2007;
р)
в Испания: институциите, регистрирани като „Cooperativas de Crédito“ съгласно „Ley 13/1989, de 26 de mayo, de Cooperativas de Crédito“;
с)
в Швеция: институциите, регистрирани като „Medlemsbank“ съгласно „Lag (1995:1570) om medlemsbanker“ или като „Kreditmarknadsförening“ съгласно „Lag (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse“;
т)
в Обединеното кралство: институциите, регистрирани като „cooperative societies“ съгласно „Industrial and Provident Societies Act 1965“ и „Provident Societies Act (Northern Ireland) 1969“;
3. По отношение на базовия собствен капитал от първи ред институция се приема за кооперативно дружество за целите на параграф 1, ако съгласно приложимото национално законодателство или дружествен устав е в състояние да емитира на равнище правен субект само капиталовите инструменти по член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
4. Институция се приема за кооперативно дружество за целите на параграф 1, когато притежателите - членове или не на институцията - на инструмент на базовия собствен капитал от първи ред по параграф 3 имат възможност, в съответствие с приложимото национално право, да напуснат, те също така имат право да върнат капиталовия инструмент обратно на институцията, но единствено в рамките на ограниченията, предвидени в приложимото национално законодателство, дружествения устав, Регламент (ЕС) № 575/2013 и настоящия регламент. Това не възпрепятства институцията да емитира, съгласно приложимото национално право, инструменти на базовия собствен капитал от първи ред в съответствие с член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013 в полза както на членовете, така и на нечленуващите, които не предоставят правото да ѝ бъдат върнати обратно.
Член 5
Предприятие, признато съгласно приложимото национално право за спестовна институция за целите на член 27, параграф 1, буква а), подточка iii) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Компетентните органи могат да решат, че предприятие, признато съгласно приложимото национално право, може да бъде определено като спестовна институция за целите на втора част от Регламент (ЕС) № 575/2013, когато са изпълнени условията в параграфи 2, 3 и 4.
2. За да отговаря на изискванията за спестовна институция за целите на параграф 1, правният статут на институцията трябва да спада към една от следните категории:
а)
в Австрия: институциите, регистрирани като „Sparkasse“ по „Bundesgesetz über die Ordnung des Sparkassenwesens (Sparkassengesetz - SpG)“, чл. 1, ал. 1;
б)
в Дания: институциите, регистрирани като „Sparekasser“ съгласно датския закон за финансовата дейност;
в)
във Финландия: институциите, регистрирани като „Säästöpankki“ или „Sparbank“ съгласно „Säästöpankkilaki“ или „Sparbankslag“;
г)
в Германия: институциите, регистрирани като „Sparkasse“, както следва:
1)
„Sparkassengesetz für Baden-Württemberg (SpG)“,
2)
„Gesetz über die öffentlichen Sparkassen (Sparkassengesetz - SpkG) in Bayern“
3)
„Gesetz über die Berliner Sparkasse und die Umwandlung der Landesbank Berlin - Girozentrale - in eine Aktiengesellschaft (Berliner Sparkassengesetz - SpkG)“
4)
„Brandenburgisches Sparkassengesetz (BbgSpkG)“
5)
„Sparkassengesetz für öffentlich-rechtliche Sparkassen im Lande Bremen (Bremisches Sparkassengesetz)“
6)
„Hessisches Sparkassengesetz“
7)
„Sparkassengesetz des Landes Mecklenburg-Vorpommern (SpkG)“
8)
„Niedersächsisches Sparkassengesetz (NSpG)“
9)
„Sparkassengesetz Nordrhein-Westfalen (Sparkassengesetz - SpkG)“
10)
„Sparkassengesetz (SpkG) für Rheinland-Pfalz“
11)
„Saarländisches Sparkassengesetz (SSpG)“
12)
„Gesetz über die öffentlich-rechtlichen Kreditinstitute im Freistaat Sachsen und die Sachsen-Finanzgruppe“
13)
„Sparkassengesetz des Landes Sachsen-Anhalt (SpkG-LSA)“
14)
„Sparkassengesetz für das Land Schleswig-Holstein (Sparkassengesetz - SpkG)“
15)
„Thüringer Sparkassengesetz (ThürSpkG)“;
д)
в Испания: институциите, регистрирани като „Cajas de Ahorros“ съгласно „Real Decreto-Ley 2532/1929, de 21 de noviembre, sobre Régimen del Ahorro Popular“;
е)
в Швеция: институциите, регистрирани като „Sparbank“ съгласно „Sparbankslag (1987:619)“.
3. По отношение на базовия собствен капитал от първи ред институция се приема за спестовна институция за целите на параграф 1, ако съгласно приложимото национално законодателство или дружествен устав е в състояние да емитира на равнище правен субект само капиталовите инструменти по член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
4. Институция се приема за спестовна институция за целите на параграф 1, ако сумата на капитала, резервите и междинната или годишната печалба не е разрешено, съгласно приложимото национално законодателство, да бъде разпределяна сред притежателите на инструменти на базовия собствен капитал от първи ред. Това условие се приема за изпълнено дори когато институцията емитира инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, които, на база действащо предприятие, дават на притежателите право на част от печалбата и резервите в случаите, когато приложимото национално право го разрешава, при условие че тази част е пропорционална на вноската им в капитала и резервите или, когато приложимото национално законодателство го разрешава - съгласно алтернативно споразумение. Институцията може да емитира инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, които при нейна неплатежоспособност или ликвидация дават права във връзка с резервите, които не е необходимо да са пропорционални на вноските в тях или капитала, стига да са изпълнени условията по член 29, параграфи 4 и 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
Член 6
Предприятие, признато съгласно приложимото национално право за взаимоспомагателно дружество за целите на член 27, параграф 1, буква а), подточка i) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Компетентните органи могат да решат, че предприятие, признато съгласно приложимото национално право, може да бъде определено като взаимоспомагателно дружество за целите на втора част от Регламент (ЕС) № 575/2013, когато са изпълнени условията в параграфи 2, 3 и 4.
2. За да отговаря на изискванията за взаимоспомагателно дружество за целите на параграф 1, правният статут на институцията трябва да спада към една от следните категории:
а)
в Дания: асоциациите („Foreninger“) или фондациите („Fonde“) в резултат на преобразуването в дружества с ограничена отговорност по датския закон за финансовата дейност на застрахователни дружества („Forsikringsselskaber“), ипотечни кредитни институции („realkreditinstitutter“), спестовни банки („Realkreditinstitutter“), спестовни каси („Sparekasser“), кооперативни банки („Andelskasser“) и организациите, към които те са прикрепени („Sammenslutninger af andelskasser“);
б)
в Ирландия: институциите, регистрирани като „Building Societies“ съгласно „Building Societies Act 1989“;
в)
в Обединеното кралство: институциите, регистрирани като „Building Societies“ съгласно „Building Societies Act 1986“; институциите, регистрирани като „savings bank“ съгласно „Savings Bank (Scotland) Act 1819“.
3. По отношение на базовия собствен капитал от първи ред институция се приема за взаимоспомагателно дружество за целите на параграф 1, ако съгласно приложимото национално законодателство или дружествен устав му е разрешено да емитира на равнище правен субект само капиталовите инструменти по член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
4. За да бъде институция приета за взаимоспомагателно дружество за целите на параграф 1, общият сбор на капитала и резервите или част от него трябва да е собственост на членове на институцията, които в хода на обичайната си дейност не се възползват от прякото разпределение на резервите, по-специално чрез изплащането на дивиденти. Тези условия се приемат за изпълнени дори когато институцията емитира инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, които дават права върху печалбата и резервите в случаите, когато приложимото национално право го разрешава.
Член 7
Предприятие, признато съгласно приложимото национално право за подобна институция за целите на член 27, параграф 1, буква а), подточка iv) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Компетентните органи могат да решат, че предприятие, признато съгласно приложимото национално право, може за целите на втора част от Регламент (ЕС) № 575/2013 да бъде определено като институция, подобна на кооперативните дружества, взаимоспомагателните дружества и спестовните институции, когато са изпълнени условията в параграфи 2, 3 и 4.
2. За да отговаря на изискванията за институция, подобна на кооперативните дружества, взаимоспомагателните дружества и спестовните институции за целите на параграф 1, правният статут на институцията трябва да спада към една от следните категории:
а)
в Австрия: „Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken“ съгласно „Bundesgesetz über die Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken (Pfandbriefstelle-Gesetz - PfBrStG)“;
б)
във Финландия: институциите, регистрирани като „Hypoteekkiyhdistys“ или „Hypoteksförening“ съгласно „Laki hypoteekkiyhdistyksistä“ или „Lag om hypoteksföreningar“.
3. По отношение на базовия собствен капитал от първи ред институция се приема за подобна на кооперативните дружества, взаимоспомагателните дружества и спестовните институции за целите на параграф 1, когато дружественият устав или приложимото национално право ѝ разрешава да емитира на равнище правен субект само капиталовите инструменти по член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
4. За да бъде приета за подобна на кооперативните дружества, взаимоспомагателните дружества и спестовните институции за целите на параграф 1, институцията също така трябва да удовлетворява поне някое от следните условия:
а)
когато притежателите - членове или не на институцията - на базовия собствен капитал от първи ред по параграф 3 имат възможност, в съответствие с приложимото национално право, да напуснат, те могат също така да имат право да върнат капиталовия инструмент обратно на институцията, но единствено в рамките на ограниченията, предвидени в приложимото национално законодателство, дружествения устав, Регламент (ЕС) № 575/2013 и настоящия регламент. Това не възпрепятства институцията да емитира, съгласно приложимото национално право, инструменти на базовия собствен капитал от първи ред в съответствие с член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013 в полза както на членовете, така и на нечленуващите, които не предоставят правото да ѝ бъдат върнати обратно;
б)
сумата на капитала, резервите и междинната или годишната печалба не е разрешено, съгласно приложимото национално законодателство, да бъде разпределена сред притежателите на инструменти на базовия собствен капитал от първи ред. Това условие се приема за изпълнено дори когато институцията емитира инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, които, на база действащо предприятие, дават на притежателите право на част от печалбата и резервите в случаите, когато приложимото национално право го разрешава, при условие че тази част е пропорционална на вноската им в капитала и резервите или, когато приложимото национално законодателство го разрешава - съгласно алтернативно споразумение. Институцията може да емитира инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, които при нейна неплатежоспособност или ликвидация дават права във връзка с резервите, които не е необходимо да са пропорционални на вноските в тях или капитала, стига да са изпълнени условията по член 29, параграфи 4 и 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
в)
общият сбор на капитала и резервите или част от него е собственост на членове на институцията, които в хода на обичайната си дейност не се възползват от прякото разпределение на резервите, по-специално чрез изплащането на дивиденти.
Подраздел 3
Непряко финансиране
Член 8
Непряко финансиране на капиталовите инструменти за целите на член 28, параграф 1, буква б), член 52, параграф 1, буква в) и член 63, буква в) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. За непряко финансиране на капиталови инструменти по член 28, параграф 1, буква б), член 52, параграф 1, буква в) и член 63, буква в) от Регламент (ЕС) № 575/2013 се приема финансирането, което не е пряко.
2. За целите на параграф 1 пряко финансиране има тогава, когато институция предоставя заем или друго финансиране под някаква форма на инвеститор, които се използват за закупуване на нейни капиталови инструменти.
3. Пряко е и финансирането, отпуснато за други цели, освен за закупуване на капиталови инструменти на институцията, на всяко физическо или юридическо лице, което притежава в кредитната институция квалифицираното дялово участие по член 4, параграф 36 от Регламент (ЕС) № 575/2013 или което се смята за свързано лице по смисъла на определенията в параграф 9 от Международен счетоводен стандарт 24 „Оповестяване на свързани лица“, както се прилагат в Съюза в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета (7), като бъдат взети предвид евентуалните допълнителни насоки, както са определени от компетентния орган, ако институцията не е в състояние да докаже следното:
а)
сделката е реализирана при условия, подобни на тези по други сделки с трети страни;
б)
физическото или юридическото лице, или свързаното лице не трябва да разчитат на разпределянето или продажбата на притежаваните капиталови инструменти с оглед изплащането на лихва и погасяването на финансирането.
Член 9
Приложими форми и естество на непрякото финансиране на капиталови инструменти за целите на член 28, параграф 1, буква б), член 52, параграф 1, буква в) и член 63, буква в) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Приложимите форми и естеството на непрякото финансиране на покупката на капиталови инструменти на институцията включват следното:
а)
финансиране на покупка от инвеститор, при емитиране или след това, на капиталови инструменти на институцията от страна на дружество, което институцията контролира пряко или непряко или което е включено в някой от следните параметри:
1)
счетоводния обхват или пруденциалната консолидация на институцията;
2)
обхвата на консолидирания баланс или изчислението на разширена агрегирана основа (ако са еквивалентни на консолидираните счетоводни отчети по член 49, параграф 3, буква а), подточка iv) от Регламент (ЕС) № 575/2013), изготвени от механизма за институционална защита или мрежата от институции, филиали на централен орган, които не са организирани като група, в която институцията членува;
3)
обхвата на допълнителния надзор над институцията в съответствие с Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8) относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници към един финансов конгломерат;
б)
финансиране на покупка от инвеститор, при емитиране или след това, на капиталови инструменти на институцията от страна на външни дружества, защитени с гаранция, чрез използването на кредитен дериват или по друг начин, така че кредитният риск да е прехвърлен на институцията или на дружество, което тя контролира пряко или непряко, или което е включено в някой от следните параметри:
1)
счетоводния обхват или пруденциалната консолидация на институцията;
2)
обхвата на консолидирания баланс или изчислението на разширена агрегирана основа (ако са еквивалентни на консолидираните счетоводни отчети по член 49, параграф 3, буква а), подточка iv) от Регламент (ЕС) № 575/2013), изготвени от институционалната защитна схема или мрежата от институции, филиали на централен орган, които не са организирани като група, в която институцията членува;
3)
обхвата на допълнителния надзор над институцията в съответствие с Директива 2002/87/ЕО;
в)
финансиране на кредитополучател, който прехвърля финансирането на крайния инвеститор с оглед закупуване, при емитиране или след това, на капиталови инструменти на институцията.
2. Финансиране се приема за непряко за целите на параграф 1, ако, когато е приложимо, са изпълнени и следните условия:
а)
инвеститорът не е включен в някой от следните параметри:
1)
счетоводния обхват или пруденциалната консолидация на институцията;
2)
обхвата на консолидирания баланс или изчислението на разширена агрегирана основа (ако са еквивалентни на консолидираните счетоводни отчети по член 49, параграф 3, буква а), подточка iv) от Регламент (ЕС) № 575/2013), изготвени от институционалната защитна схема или мрежата от институции, филиали на централен орган, които не са организирани като група, в която институцията членува. За тази цел инвеститор се счита за включен в обхвата на изчислението на разширена агрегирана основа, ако съответният капиталов инструмент е обект на консолидацията или изчислението на разширена агрегирана основа по член 49, параграф 3, буква а), подточка iv) от Регламент (ЕС) № 575/2013 по начин, който елиминира многократното използване на елементи на собствените средства и създаването на собствени средства между членовете на механизъм за институционална защита. Когато от компетентните органи не е получено разрешението по член 49, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, това условие се счита за изпълнено, когато субектите по параграф 1, буква а) и институцията са членове на един и същ механизъм за институционална защита и тези субекти приспадат средствата за закупуване на капиталови инструменти на институцията в съответствие - според случая - с член 36, параграф 1, букви е)-и), член 56, букви а)-г) и член 66, букви а)-г) от Регламент (ЕС) № 575/2013;
3)
обхвата на допълнителния надзор над институцията в съответствие с Директива 2002/87/ЕО.
б)
външното дружество да не е включено в някой от следните параметри:
1)
счетоводния обхват или пруденциалната консолидация на институцията;
2)
обхвата на консолидирания баланс или изчислението на разширена агрегирана основа (ако са еквивалентни на консолидираните счетоводни отчети по член 49, параграф 3, буква а), подточка iv) от Регламент (ЕС) № 575/2013), изготвени от механизма за институционална защита или мрежата от институции, филиали на централен орган, които не са организирани като група, в която институцията членува;
3)
обхвата на допълнителния надзор над институцията в съответствие с Директива 2002/87/ЕО.
3. При определянето на това дали закупуването на капиталов инструмент включва пряко или непряко финансиране по член 8, сумата се разглежда след изваждане от нея на евентуално отделените в резултат на индивидуална оценка средства за обезценка.
4. За да се избегне приемането за пряко или непряко финансиране по член 8 и когато заемът или друга форма на финансиране или гаранции е предоставен на физическо или юридическо лице, което има квалифицирано дялово участие в кредитната институция или се смята за свързано лице, както е посочено в параграф 3, институцията гарантира постоянно, че заемът или другата форма на финансиране или гаранции не се предоставят с оглед прякото или непрякото записване на нейни капиталови инструменти. Когато заемът или друга форма на финансиране или гаранции се предоставят на други видове страни, институцията полага максимални усилия, за да упражнява този контрол.
5. При взаимоспомагателните дружества, кооперативните дружества и подобните институции - когато по силата на национално право или на устава на институцията съществува задължение за клиента да запише капиталови инструменти с цел да получи заем, този заем не се смята за пряко или непряко финансиране, ако са изпълнени следните условия:
а)
компетентният орган смята стойността на записаните инструменти за несъществена;
б)
целта на заема не е закупуването на капиталови инструменти на институцията заемодател;
в)
записването на един или повече капиталови инструменти на институцията е необходимо на получателя на заема, за да стане член на взаимоспомагателно дружество, кооперативно дружество или подобна институция.
Подраздел 4
Ограничения за обратното изкупуване на капиталови инструменти
Член 10
Ограничения, за целите на член 29, параграф 2, буква б) и член 78, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, за обратното изкупуване на капиталови инструменти, емитирани от взаимоспомагателни дружества, кооперативни дружества, спестовни институции и подобни институции
1. Дадена институция може да емитира инструменти на базовия собствен капитал от първи ред с възможност за обратно изкупуване, само когато такава възможност е предвидена от приложимото национално законодателство.
2. Степента, в която институцията може да ограничи обратното изкупуване по силата на разпоредбите относно капиталовите инструменти в член 29, параграф 2, буква б) и член 78, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, обхваща правото ѝ както да отложи обратното изкупуване, така и да ограничи съответното количество. В съответствие с параграф 3 институцията може да отложи обратното изкупуване или да ограничи съответното количество за неограничен период от време.
3. Степента на ограниченията за обратно изкупуване в разпоредбите относно инструментите се определят от институцията въз основа на състоянието ѝ във всеки един момент от гледна точка на пруденциалните изисквания, като се вземат предвид по-специално, но не само:
а)
общото финансово положение и състоянието на ликвидността и платежоспособността на институцията;
б)
размерът на базовия собствен капитал от първи ред, на капитала от първи ред и на съвкупния капитал, съпоставен с общата рискова експозиция, изчислена в съответствие с изискванията в член 92, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013, специалните изисквания по отношение на собствените средства в член 104, параграф 1, буква а) от Директива 2013/36/ЕС и посоченото в член 128, параграф 6 от нея комбинирано изискване за буфер.
Член 11
Ограничения, за целите на член 29, параграф 2, буква б) и член 78, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, за обратното изкупуване на капиталови инструменти, емитирани от взаимоспомагателни дружества, кооперативни дружества, спестовни институции и подобни институции
1. Ограниченията за обратно изкупуване в договорните или законовите разпоредби относно инструментите не възпрепятстват компетентния орган допълнително да ограничи в подходяща степен обратното изкупуване на инструментите в съответствие с член 78 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
2. Компетентните органи оценяват параметрите на ограниченията за обратно изкупуване, включени в договорните и законовите разпоредби, регулиращи инструмента. Ако сметнат параметрите за неподходящи, те изискват от институциите да изменят съответните договорни разпоредби. Когато при отсъствието на договорни разпоредби инструментите са уредени в националното право, законодателството предоставя възможност на институциите да ограничат обратното изкупуване, както е описано в член 10, параграфи 1-3, така че инструментите да могат да се приемат за базов собствен капитал от първи ред.
3. Всяко решение за ограничаване на обратното изкупуване се документира от институцията, която освен това го докладва писмено на компетентния орган заедно с причините, поради които, с оглед на критериите в параграф 3, обратното изкупуване е изцяло или частично отказано или отложено.
4. Когато по едно и също време се изпълняват няколко решения за ограничаване на обратното изкупуване, институциите могат да ги документират в единен набор.
РАЗДЕЛ 2
Пруденциални филтри
Член 12
Понятието „печалба от продажбата“ за целите на член 32, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Понятието „печалба от продажбата“ в член 32, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013 означава всяка призната печалба от продажба за институцията, която се записва като увеличение в някой елемент на собствените средства и е свързана с бъдещ приход, произтичащ от продажбата на секюритизирани активи, извадени от баланса на институцията при секюритизационна трансакция.
2. Признатата печалба от продажбата се определя като разликата между букви а) и б) по-долу, определена в съответствие с приложимата нормативна уредба на счетоводно отчитане:
а)
нетната стойност на получените активи, включваща всички получени нови активи минус дадените други активи или поети нови пасиви;
б)
и балансовата стойност на секюритизираните активи или на отписаната част.
3. В тази връзка, свързаната с бъдещ приход призната печалба от продажбата отговаря на очаквания бъдещ „допълнителен спред“ по член 242 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
РАЗДЕЛ 3
Приспадания от базовия собствен капитал от първи ред
Член 13
Приспадане на загубата за текущата финансова година за целите на член 36, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. За целите на изчисляването на своя базов собствен капитал от първи ред през годината и независимо дали приключва финансовите си отчети в края на всеки междинен период, институцията отчита приходите и разходите и приспада всички понесени загуби от елементи на базовия собствен капитал от първи ред при възникването им.
2. За оформянето на отчета за приходите и разходите в съответствие с параграф 1, приходите и разходите се определят по приложимите за годишния финансов отчет начин и счетоводни стандарти. Приходите и разходите се оценяват разумно и се отнасят към междинния период, в който са възникнали; т.е. на всеки междинен период съответства разумен дял от очакваните годишни приходи и разходи. Съществените или еднократните събития се отнасят изцяло и без забавяне към преходния период, през който възникват.
3. Когато загубата за текущата финансова година е вече приспадната от базовия собствен капитал от първи ред вследствие на междинен или годишен финансов отчет, приспадане не е необходимо. За целите на настоящия член финансов отчет означава определяне на печалбата и загубата след приключване на междинните или годишните отчети в съответствие със счетоводната рамка, приложима за институцията в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002 за прилагането на международните счетоводни стандарти и Директива 86/635/ЕИО на Съвета (9) относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на банки и други финансови институции.
4. Параграфи 1-3 се прилагат аналогично към печалбата и загубата, включени в натрупания друг всеобхватен доход.
Член 14
Приспадане, за целите на член 36, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 575/2013, на активите с отсрочен данък, които се основават на бъдеща печалба
1. Приспадането в съответствие с член 36, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 575/2013 на активите с отсрочен данък, които се основават на бъдеща печалба, се извършва в съответствие с параграфи 2 и 3.
2. Прихващането на активите с отсрочен данък и свързаните пасиви с отсрочен данък се извършва отделно за всеки данъчен субект. Свързаните пасиви с отсрочен данък се ограничават до възникващите по данъчното законодателство на същата юрисдикция като активите с отсрочен данък. За изчисляване на консолидирано равнище на активите и пасивите с отсрочен данък, данъчният субект включва всякакъв брой субекти, членове на същата данъчна група, консолидация за данъчни цели, данъчна единица или консолидирана данъчна декларация съгласно приложимото национално законодателство.
3. Сумата на свързаните пасиви с отсрочен данък, допустими да компенсират активите с отсрочен данък, които се основават на бъдеща печалба, е разликата между сумата в буква а) и тази в буква б) по-долу:
а)
сумата на пасивите с отсрочен данък, признати съгласно приложимата нормативна уредба на счетоводно отчитане;
б)
сумата на свързаните пасиви с отсрочен данък, възникващи от нематериални активи и от активите на пенсионен фонд с дефинирани доходи.
Член 15
Приспадане, за целите на член 36, параграф 1, буква д) и член 41, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013, на активите на пенсионен фонд с дефинирани доходи
1. Компетентният орган предоставя предварителното разрешение по член 41, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013, когато неограничената способност да се използват съответните активи на пенсионен фонд с дефинирани доходи предполага непосредствен и безпрепятствен достъп до тях - например когато правото на използване на активите не подлежи на каквото и да е ограничение и няма никакви претенции от трети страни по отношение на тях.
2. Безпрепятствен достъп до активите е вероятно да съществува, когато достъпът на институцията до излишъци от средствата по пенсионна схема не изисква искане и получаване на специално одобрение от управителя на пенсионния фонд или от получателите на пенсия.
Член 16
Приспадане, за целите на член 36, параграф 1, буква л) и член 56, буква е) от Регламент (ЕС) № 575/2013, на очакваните данъчни отчисления
1. При условие че институцията прилага нормативна уредба за счетоводното отчитане и счетоводни политики, които предвиждат пълно признаване на текущите и с отсрочен данък пасиви, свързани с операции и други събития, признати в баланса или отчета за приходите и разходите, тя може да приеме, че очакваните данъчни отчисления са вече взети предвид. Компетентният орган се уверява, че всички необходими приспадания са направени съгласно приложимите счетоводни стандарти или при каквито и да било други корекции.
2. Когато институцията изчислява своя базов собствен капитал от първи ред въз основа на финансовите отчети, изготвени в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002, условието по параграф 1 се приема за изпълнено.
3. Когато условието по параграф 1 не е изпълнено, институцията намалява своя базов собствен капитал от първи ред с разчетната сума на текущите и отсрочените данъчни отчисления, свързани с операции и други събития, признати в баланса или отчета за приходите и разходите, които отчисления още не са признати в баланса и в отчета за приходите и разходите. Разчетната сума на текущите и отсрочените данъчни отчисления се определя, като се прилага подход, равностоен на предвидения в Регламент (ЕО) № 1606/2002. Разчетната стойност на отсрочените данъчни отчисления не може да бъде нетирана срещу активите с отсрочен данък, които не се признават във финансовите отчети.
РАЗДЕЛ 4
Други приспадания при базовия собствен капитал от първи ред, допълнителния капитал от първи ред и капитала от втори ред
Член 17
Други приспадания, за целите на член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, за капиталови инструменти, емитирани от финансови институции
1. Позициите в капиталови инструменти, емитирани от финансовите институции по член 4, точка 26 от Регламент (ЕС) № 575/2013, се приспадат според следните изчисления:
а)
от базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всички инструменти, които се приемат за капитал съгласно дружественото право, приложимо за емитента, подлежащ на изисквания за платежоспособност, и които са включени без ограничение в най-високия капиталов ред на собствените средства;
б)
от елементите на базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всички инструменти, които се приемат за капитал съгласно приложимото за емитента дружествено право и които, ако той не подлежи на изисквания за платежоспособност, са с неограничен срок, покриват първата загуба и пропорционално най-голямата част от загубите при възникването им, подчинени са на останалите вземания при несъстоятелност и ликвидация и не дават право на преференциално или предварително определено разпределяне;
в)
от допълнителния капитал от първи ред се приспадат подчинените инструменти, които поемат възникващите при обичайната дейност загуби, включително преценката за отмяна на плащания по купони. Когато стойността на тези подчинени инструменти надвишава размера на допълнителния капитал от първи ред, превишението се приспада от базовия собствен капитал от първи ред;
г)
от капитала от втори ред се приспадат всички останали подчинени инструменти. Когато стойността на тези подчинени инструменти надвишава размера на капитала от втори ред, превишението се приспада от допълнителния капитал от първи ред. Когато размерът на допълнителния капитал от първи ред е недостатъчен, превишението се приспада от базовия собствен капитал от първи ред;
д)
от базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всякакви други инструменти, включени в собствените средства на финансовата институция в съответствие с приложимите пруденциални правила, или всякакви други инструменти, за които институцията не е в състояние да докаже, че са изпълнени условията по букви а), б), в) или г).
2. В случаите, предвидени в параграф 3, институциите прилагат приспаданията по Регламент (ЕС) № 575/2013 за позициите в капиталови инструменти въз основа на подхода на съответното приспадане. За целите на настоящия параграф, „подход на съответното приспадане“ означава приспадане на такъв капиталов елемент, за какъвто е щял да бъде приет капиталът, ако е бил емитиран от самата институция.
3. Приспаданията по параграф 1 обхващат и следните случаи:
а)
когато финансовата институция е лицензирана, поднадзорна на компетентен орган и обхваната от пруденциални изисквания, равностойни на прилаганите по отношение на институциите в съответствие с Регламент (ЕС) № 575/2013. Този подход се прилага към финансови институции от трети държави, само когато по силата на посочения регламент е била извършена координирана оценка на равностойността на пруденциалния режим на съответната трета държава и е било констатирано, че е поне равностоен на прилагания в Съюза.
б)
когато финансовата институция е институция за електронни пари по смисъла на член 2 от Директива 2009/110/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10) и не се ползва от факултативните освобождавания по член 9 от същата директива;
в)
когато финансовата институция е платежна институция по смисъла на член 4 от Директива 2007/64/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11) и не се ползва от освобождаванията по член 26 от същата директива;
г)
когато финансовата институция е управител на алтернативен инвестиционен фонд по смисъла на член 4 от Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (12) или управляващо дружество по смисъла на член 2, параграф 1 от Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (13).
Член 18
Капиталови инструменти на застрахователните и презастрахователните предприятия от трета държава за целите на член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Позициите в капиталови инструменти на обхванати от изисквания за платежоспособност застрахователни и презастрахователни предприятия от трета държава, които изисквания, след оценка по процедурата в член 227 от Директива 2009/138/ЕО, са сметнати за неравностойни на предвидения режим в дял I, глава VI от посочената директива или не са били оценени, се приспадат, както следва:
а)
от базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всички инструменти, които се приемат за капитал съгласно дружественото право, приложимо за емитиралите ги застрахователни и презастрахователни предприятия от трета държава, и които в режима на третата държава са включени без ограничение в най-високия капиталов ред на собствените средства;
б)
от допълнителния капитал от първи ред се приспадат подчинените инструменти, които поемат възникващите при обичайната дейност загуби, включително преценката за отмяна на плащания по купони. Когато стойността на тези подчинени инструменти надвишава размера на допълнителния капитал от първи ред, превишението се приспада от базовия собствен капитал от първи ред;
в)
от капитала от втори ред се приспадат всички останали подчинени инструменти. Когато стойността на тези подчинени инструменти надвишава размера на капитала от втори ред, превишението се приспада от допълнителния капитал от първи ред. Когато тази сума надхвърля размера на допълнителния капитал от първи ред, остатъкът се приспада от базовия собствен капитал от първи ред;
г)
при застрахователните и презастрахователните предприятия от трета държава, подлежащи на пруденциални изисквания за платежоспособност - от базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всякакви други инструменти, включени в собствените средства на застрахователните и презастрахователните предприятия от трета държава в съответствие с приложимите изисквания за платежоспособност, както и всякакви други инструменти, за които институцията не е в състояние да докаже, че са изпълнени условията по букви а), б) или в).
2. Когато изискванията за платежоспособност в третата държава, включително по отношение на собствените средства, бъдат, след оценка по процедурата в член 227 от Директива 2009/138/ЕО, сметнати за равностойни на предвидените в дял I, глава VI от посочената директива, позициите в капиталови инструменти на застрахователните и презастрахователните предприятия от третата държава се третират като позиции в капиталови инструменти на застрахователни или презастрахователни предприятия, лицензирани в съответствие с член 14 от Директива 2009/138/ЕО.
3. В предвидените в параграф 2 от настоящия член случаи, за позициите в застрахователни капиталови инструменти институциите прилагат приспаданията в съответствие с член 44, буква б), член 58, буква б) и член 68, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013, според случая.
Член 19
Капиталови инструменти на предприятия извън обхвата на Директива 2009/138/ЕО за целите на член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013
В съответствие с член 4 от Директива 2009/138/ЕО позициите в капиталови инструменти на предприятия извън нейния обхват се приспадат, както следва:
а)
от базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всички инструменти, които се приемат за капитал съгласно приложимото за емитента дружествено право и които са включени без ограничение в най-високия капиталов ред на собствените средства;
б)
от допълнителния капитал от първи ред се приспадат подчинените инструменти, които поемат възникващите при обичайната дейност загуби, включително преценката за отмяна на плащания по купони. Когато стойността на тези подчинени инструменти надвишава размера на допълнителния капитал от първи ред, превишението се приспада от базовия собствен капитал от първи ред;
в)
от капитала от втори ред се приспадат всички останали подчинени инструменти. Когато стойността на тези подчинени инструменти надвишава размера на капитала от втори ред, превишението се приспада от допълнителния капитал от първи ред. Когато тази сума надхвърля размера на допълнителния капитал от първи ред, остатъкът се приспада от базовия собствен капитал от първи ред;
г)
от базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всякакви други инструменти, включени в собствените средства на предприятието в съответствие с приложимите изисквания за платежоспособност, както и всякакви други инструменти, за които то не е в състояние да докаже, че са изпълнени условията по букви а), б) или в).
ГЛАВА III
ДОПЪЛНИТЕЛЕН КАПИТАЛ ОТ ПЪРВИ РЕД
РАЗДЕЛ 1
Същност на стимулите за обратно изкупуване
Член 20
Същност на стимулите за обратно изкупуване за целите на член 52, параграф 1, буква ж) и член 63, буква з) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. „Стимули за обратно изкупуване“ означава всички характеристики, които към датата на емитиране създават очакването, че има вероятност за обратно изкупуване на капиталовия инструмент.
2. Стимулите по параграф 1 биват следните:
а)
кол опция в съчетание с увеличаване на кредитния спред на инструмента, ако опцията не бъде упражнена;
б)
кол опция в съчетание с изискване или възможност за инвеститора да преобразува инструмента в инструмент на базовия собствен капитал от първи ред, ако опцията не бъде упражнена;
в)
кол опция в съчетание с промяна в референтния лихвен процент, когато кредитният спред по втория референтен процент е по-голям от първоначалния платим процент минус суаповата ставка;
г)
кол опция в съчетание с увеличаване на размера на обратното изкупуване в бъдеще;
д)
препродаваема опция в съчетание с увеличаване на кредитния спред на инструмента или промяна в референтния лихвен процент, когато кредитният спред по втория референтен процент е по-голям от първоначалния платим процент минус суаповата ставка, ако инструментът не бъде повторно предложен на пазара;
е)
пазарно предлагане на инструмента по начин, който подсказва на инвеститорите, че инструментът ще бъде изкупен обратно.
РАЗДЕЛ 2
Преобразуване или преоценка на главницата
Член 21
Естество на увеличаването на стойността на главницата след преоценка за целите на член 52, параграф 1, буква н) и член 52, параграф 2, буква в), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Преоценката на главницата се прилага пропорционално по отношение на всички притежатели на инструменти на допълнителния капитал от първи ред, които съдържат подобен механизъм за преоценка и идентично критично равнище на задействане.
2. За да бъде преоценката временна е необходимо да са изпълнени следните условия:
а)
всяко платимo след преоценката разпределение се основава на преоценената главница;
б)
увеличаването на стойността се основава на печалбата, след като институцията вземе официално решение за окончателната печалба;
в)
увеличаването на стойността на инструмента или плащането на купони по преоценената главница се извършва напълно по преценка на институцията, която подлежи на ограниченията по букви г) - е); тя не е задължена да извърши или ускори увеличаването на стойността при определени обстоятелства;
г)
увеличаването на стойността се извършва пропорционално сред подобните инструменти на допълнителния капитал от първи ред, които са били подложени на преоценка;
д)
максималният размер на сбора от увеличената стойност на инструмента и плащането на купони по преоценената главница е равен на печалбата на институцията, умножена по отношението на сумата в подточка 1) и сумата в подточка 2):
1)
сумата на номиналната стойност на всички преоценени инструменти на допълнителния капитал от първи ред на институцията преди преоценката;
2)
съвкупният капитал от първи ред на институцията.
е)
сборът от всички увеличения на стойността и плащания на купони по преоценената главница се третира като плащане, което води до намаляване на базовия собствен капитал от първи ред и заедно с останалите разпределяния по инструментите на базовия собствен капитал от първи ред подлежи на ограниченията, свързани с максималната сума за разпределяне по член 141, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС, както е транспонирана в националното право.
3. За целите на параграф 2, буква д) изчислението се прави в момента на увеличаването на стойността.
Член 22
Процедури и срокове за определяне на евентуалното настъпване на задействащо събитие за целите на член 52, параграф 1, буква н) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Когато институцията установи, че базовият собствен капитал от първи ред е спаднал под критично равнище, което задейства преобразуване или преоценка на инструмента в степента на прилагане на изискванията в първа част, дял II от Регламент (ЕС) № 575/2013, управителният орган или друг неин компетентен орган незабавно определя, че е настъпило задействащо събитие и е налице неотменимо задължение за преоценяване или преобразуване на този инструмент.
2. Подлежащият на преоценка или преобразуване размер се определя възможно най-бързо и най -много в едномесечен срок, считано от момента на установяване по параграф 1 на задействащото събитие.
3. Компетентният орган може да изиска съкращаване на максималния едномесечен срок по параграф 2, ако прецени, че подлежащият на преобразуване или преоценка размер е установен в достатъчна степен или че се налага спешно преобразуване или преоценяване.
4. Когато в съответствие с разпоредбите относно инструмента на допълнителния капитал от първи ред се изиска независим преглед на подлежащия на преобразуване или преоценка размер или когато компетентният орган поиска такъв преглед, за да бъде определян този размер, управителният орган или друг компетентен орган на институцията се уверява, че прегледът се извършва незабавно. Този преглед приключва възможно най-бързо и не възпрепятства институцията да преоцени или преобразува инструмента на допълнителния капитал от първи ред и да удовлетвори изискванията в параграфи 2 и 3.
РАЗДЕЛ 3
Характеристики на инструментите, които биха могли да възпрепятстват рекапитализирането
Член 23
Характеристики на инструментите, които биха могли да възпрепятстват рекапитализирането за целите на член 52, параграф 1, буква о) от Регламент (ЕС) № 575/2013
Характеристиките, които биха могли да възпрепятстват рекапитализирането на институцията, обхващат разпоредбите, които изискват от нея да компенсира съществуващите притежатели на капиталови инструменти при емитирането на нов капиталов инструмент.
РАЗДЕЛ 4
Използване на дружества със специална инвестиционна цел за непряко емитиране на капиталови инструменти
Член 24
Използване на дружества със специална инвестиционна цел за непряко емитиране на капиталови инструменти за целите на член 52, параграф 1, буква п) и член 63, буква н) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Когато институцията или дружество в консолидацията по първа част, дял II, глава 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 емитира капиталов инструмент, записан от дружество със специална инвестиционна цел, този капиталов инструмент не се признава, на равнището на институцията или на горепосоченото дружество, за капитал с по-високо качество от най-ниското качество на капитала, емитиран в полза на дружеството със специална инвестиционна цел, или емитирания от това дружество капитал в полза на трети лица. Това изискване обхваща прилагането на пруденциалните изисквания на консолидирана, подконсолидирана и индивидуална основа.
2. Правата на притежателите на инструменти, емитирани от дружеството със специална инвестиционна цел, не са по-благоприятни, отколкото ако инструментът е бил емитиран пряко от институцията или дружество в консолидацията по първа част, дял II, глава 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
ГЛАВА IV
ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ
РАЗДЕЛ 1
Непреки позиции, произтичащи от позиции, свързани с индекс
Член 25
Необходима степен на консерватизъм при използваните за изчисляването на експозициите оценки като алтернатива на базисните експозиции - за целите на член 76, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Дадена прогноза е достатъчно консервативна, когато е изпълнено някое от следните условия:
а)
когато инвестиционният обхват на индекса посочва, че капиталов инструмент на дружество от финансовия сектор, който е част от този индекс, не може да надхвърля даден негов максимален процент, институцията използва този процент като оценъчна стойност на позициите, подлежащи на приспадане от елементите на нейния базов собствен капитал от първи ред, допълнителен капитал от първи ред или капитал от втори ред - както е приложимо в съответствие с член 17, параграф 2, или от нейния базов собствен капитал от първи ред - ако не може да определи точното естество на позицията.
б)
когато институцията не е в състояние да определи максималния процент по буква а) и когато индексът, съгласно неговия инвестиционен обхват или друга информация, включва капиталови инструменти на дружества от финансовия сектор, тя изважда пълния размер на свързаните с индекс позиции от своя базов собствен капитал от първи ред, допълнителен капитал от първи ред или капитал от втори ред - както е приложимо в съответствие с член 17, параграф 2, или от своя базов собствен капитал от първи ред - ако не може да определи точното естество на позицията.
2. За целите на параграф 1 е приложимо следното:
а)
непряката позиция, произтичаща от свързана с индекс позиция, представлява дела на индекса, инвестиран в инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, допълнителния капитал от първи ред и капитала от втори ред, емитирани от финансови дружества, включени в индекса;
б)
„индекс“ означава, но не се ограничава до, индекси на фондове, акции или облигации или всяка друга схема, при която базисният инструмент е капиталов инструмент, емитиран от дружество от финансовия сектор.
Член 26
Значение на „оперативна тежест“ в член 76, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. За целите на член 76, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013 „оперативна тежест“ означава ситуации, при които подходът на прозрачност на капиталовите участия в дружества от финансовия сектор е по преценка на компетентните органи неоправдан. В преценката си относно ситуациите на оперативна тежест компетентните органи отчитат ниската степен на същественост и краткосрочния характер на позициите. Краткосрочният характер изисква от институцията да докаже значителната ликвидност на индекса.
2. За целите на параграф 1 позиция с ниска степен на същественост е тази, за която са изпълнени следните условия:
а)
индивидуалната нетна експозиция, произтичаща от свързани с индекс позиции, оценена преди прилагането на подхода на прозрачност, не надвишава, в съответствие с изчислението по член 46, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013, 2 % от базовия собствен капитал от първи ред;
б)
общата нетна експозиция, произтичаща от свързани с индекс позиции, оценена преди прилагането на подхода на прозрачност, не надвишава, в съответствие с изчислението по член 46, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013, 5 % от базовия собствен капитал от първи ред;
в)
общата нетна експозиция, произтичаща от свързани с индекс позиции, оценена преди прилагането на подхода на прозрачност, както и всички други позиции, подлежащи на приспадане по силата на член 36, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 575/2013, не надвишават, в съответствие с изчислението по член 46, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013, 10 % от базовия собствен капитал от първи ред.
РАЗДЕЛ 2
Разрешение от надзорен орган за намаляване на собствените средства
Член 27
Значение на „отговарящ на капацитета на институцията да генерира доход“ за целите на член 78, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013
Понятието „отговарящ за капацитета на институцията да генерира доход“ по член 78, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013 означава, че след замяната на инструментите с капиталови инструменти с равностойно или по-високо качество оценената от компетентния орган рентабилност на институцията продължава към съответната дата и в обозримо бъдеще да бъде стабилна или без видима отрицателна промяна. В оценката на компетентния орган се отчита рентабилността на институцията при стресови ситуации.
Член 28
Процес и информационни изисквания за подаване на заявление от институция за извършване на обратни изкупувания, преоценки и репо сделки - за целите на член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Обратното изкупуване и преоценката на капиталови инструменти, както и репо сделките с тях, не се обявяват на притежателите им, преди институцията да е получила предварително одобрение от компетентния орган.
2. Когато вероятността за обратно изкупуване, преоценка и репо сделка е достатъчно висока и след предварително разрешение от компетентния орган, институцията приспада от съответните елементи на собствените си средства подлежащите на тези операции суми преди действителното им провеждане. За достатъчно висока се приема вероятността, когато например институцията публично обяви намерението си да изкупи обратно, да преоцени или да извърши репо сделка с капиталов инструмент.
3. Където е уместно, параграфи 1 и 2 обхващат прилагането на пруденциалните изисквания на консолидирана, подконсолидирана и индивидуална основа.
Член 29
Подаване на заявление от институцията за обратно изкупуване, преоценка и репо операции - за целите на член 77 и член 78 от Регламент (ЕС) № 575/2013 и подходящите основи за ограничаване на обратното изкупуване - за целите на член 78, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Институцията подава заявление до компетентния орган преди да преоцени или изкупи обратно инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, както и преди да упражни кол опция по отношение на инструменти на допълнителния капитал от първи ред или на капитала от втори ред, да ги изкупи обратно или да извърши репо сделка с тях.
2. Заявлението може да включва план за извършване, за даден период, на операциите по член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013, при това за няколко капиталови инструмента.
3. При репо сделки с инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, на допълнителния капитал от първи ред или на капитала от втори ред с оглед на пазарна активност, компетентните органи могат, в съответствие с критериите в член 78 от Регламент (ЕС) № 575/2013, предварително да разрешат операциите по член 77 от него за определена сума.
а)
За инструментите на базовия собствен капитал от първи ред тази предварително определена сума не надвишава по-ниската от:
1)
3 % от размера на съответната емисия;
2)
10 % от сумата, с която базовият собствен капитал от първи ред превишава сбора на капиталовите изисквания за базовия собствен капитал от първи ред по член 92 от Регламент (ЕС) № 575/2013, специалните изисквания за собствените средства по член 104, параграф 1, буква а) от Директива 2013/36/ЕС и комбинираното изискване за буфер по член 128, параграф 6 от нея.
б)
За инструментите на допълнителния капитал от първи ред или на капитала от втори ред тази предварително определена сума не надвишава по-ниската от:
1)
10 % от размера на съответната емисия;
2)
3 % от общия размер на актуалните инструменти на допълнителния капитал от първи ред или на капитала от втори ред, както е приложимо.
4. Компетентните органи могат да предоставят предварително разрешение за операциите по член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013 и когато съответните капиталови инструменти са прехвърлени на служители на институцията като част от възнаграждението им. Институциите уведомяват компетентните органи, когато капиталови инструменти са закупени за тези цели, и за периода на държане приспадат тези инструменти от собствените средства съгласно подхода на съответното приспадане. Такова приспадане не е необходимо, ако разходите, свързани с операция по настоящия параграф, са вече включени в собствените средства в резултат на междинен или годишен финансов отчет.
5. Даден компетентен орган може, в съответствие с критериите в член 78 от Регламент (ЕС) № 575/2013, предварително да разреши операция по член 77 от него за определена сума, ако размерът на свързаните с опция за покупка, с обратно изкупуване или репо сделка капиталови инструменти е несъществен спрямо останалия след извършването на такава операция размер на съответната емисия.
6. Където е уместно, параграфи 1-5 обхващат прилагането на пруденциалните изисквания на консолидирана, подконсолидирана и индивидуална основа.
Член 30
Съдържание на подаваното от институцията заявление - за целите на член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Заявлението по член 29 се придружава от следната информация:
а)
добре обосновано обяснение на причините за извършване на някоя от операциите по член 29, параграф 1;
б)
сведения, обхващащи минимум 3 години, за капиталовите изисквания и капиталовите буфери, както и за реда и структурата на собствените средства преди и след операцията, и за въздействието ѝ върху нормативните изисквания;
в)
въздействието от замяната на капиталов инструмент според посоченото в член 78, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013 върху рентабилността на институцията;
г)
оценка на рисковете, включително потенциалните, пред институцията и дали равнището на собствени средства осигурява подходяща защита от тях, включително тестове за устойчивост на основните рискове с оглед открояване на потенциалните загуби при различни сценарии;
д)
всякаква друга информация, която компетентните органи сметнат, че им е необходима, за да преценят дали е уместно да предоставят разрешение в съответствие с член 78 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
2. Ако прецени, че вече има достъп до някои сведения по параграф 2, компетентният орган може да не ги поиска.
3. Където е уместно, параграфи 1 и 2 обхващат прилагането на пруденциалните изисквания на индивидуална, подконсолидирана и консолидирана основа.
Член 31
Срокове по отношение на подаваното от институцията заявление и обработката му от компетентния орган - за целите на член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Институцията подава до компетентния орган пълно заявление и сведенията по членове 29 и 30 най-малко три месеца преди датата, на която на притежателите на инструментите се съобщава някоя от операциите по член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
2. Компетентните органи могат да разрешат на институциите да подадат заявлението по параграф 1 в срок, по-кратък от 3 месеца, като преценката се извършва за всеки случай по отделно и са налице изключителни обстоятелства.
3. Компетентният орган обработва заявлението в рамките на срока по параграф 1 или параграф 2. Компетентните органи взимат под внимание всякаква евентуална получена през този период нова информация, сметната от тях за съществена. Компетентният орган започват обработка на заявлението, едва след като се увери, че институцията му е предоставила сведенията по член 28.
Член 32
Заявления за обратно изкупуване, намаляване и репо операции от взаимоспомагателни дружества, кооперативни дружества, спестовни институции или подобни институции - за целите на член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. При обратното изкупуване на инструменти на базовия собствен капитал от първи ред от взаимоспомагателни дружества, кооперативни дружества, спестовни институции или подобни институции, заявлението по член 29, параграфи 1, 2 и 6, както и сведенията по член 30, параграф 1, се предоставят на компетентния орган с такава редовност, с каквато компетентният орган на институцията разглежда обратното изкупуване.
2. Компетентният орган може да предостави предварително разрешение за операция по член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013 за предварително определена сума на обратно изкупуване, намалена със сумата на записаните нови платени инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, за период до една година. Тази предварително определена сума може да достигне 2 % от базовия собствен капитал от първи ред, ако органът е уверен, че това действие не застрашава настоящата или бъдещата платежоспособност на институцията.
РАЗДЕЛ 3
Временно неприлагане на изискуемите приспадания от собствените средства
Член 33
Временно неприлагане на изискуемите приспадания от собствените средства за целите на член 79, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Временното неприлагане е за период, който не надвишава сроковете, предвидени в рамките на оперативния план за финансово подпомагане. Неприлагането не надхвърля 5 години.
2. То се прилага само по отношение на новите позиции в инструменти на дружеството от финансовия сектор, което е обект на финансово подпомагане.
3. За да разреши временно неприлагане на изискуемите приспадания от собствените средства, компетентният орган може да приеме посочените временни позиции по член 79, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013 за държани за целите на финансово подпомагане с оглед реорганизиране и спасяване на дружеството от финансовия сектор, ако подпомагането е одобрено от него и се извършва по план с ясно посочени стадии, график, цели и взаимодействие между временните позиции и операцията по финансово подпомагане.
ГЛАВА V
МАЛЦИНСТВЕНО УЧАСТИЕ И ИНСТРУМЕНТИ НА ДОПЪЛНИТЕЛНИЯ КАПИТАЛ ОТ ПЪРВИ РЕД И КАПИТАЛА ОТ ВТОРИ РЕД, ЕМИТИРАНИ ОТ ДЪЩЕРНИ ПРЕДПРИЯТИЯ
Член 34
Вид на активите, които могат да се отнасят до действието на дружества със специална инвестиционна цел, и значение на „минимални и несъществени“ във връзка с допустимия допълнителен капитал от първи ред и капитал от втори ред, емитирани от дружества със специална инвестиционна цел за целите на член 83, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Активите на дружество със специална инвестиционна цел се приемат за минимални и несъществени, когато са изпълнени едновременно следните две условия:
а)
активите на дружеството със специална инвестиционна цел, които не се състоят от инвестициите в собствените средства на свързаното дъщерно предприятие, са ограничени до парични активи, предназначени за плащането на купони и обратното изкупуване на изискуемите капиталови инструменти;
б)
през последните три години размерът на активите на дружеството със специална инвестиционна цел, различни от споменатите в буква а), не е по-висок от 0,5 % от средната стойност на общите активи на дружеството със специална инвестиционна цел.
2. За целите на параграф 1, буква б) компетентният орган може да разреши на дадена институция да използва по-висок процент, стига да са изпълнени едновременно следните две условия:
а)
по-високият процент е необходим изключително с оглед покриването на текущите разходи на дружеството със специална инвестиционна цел;
б)
съответната номинална сума не надвишава 500 000 EUR.
ГЛАВА VI
УТОЧНЯВАНЕ НА ПРЕХОДНИТЕ РАЗПОРЕДБИ НА РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 575/2013 ПО ОТНОШЕНИЕ НА СОБСТВЕНИТЕ СРЕДСТВА
Член 35
Допълнителни филтри и приспадания за целите на член 481, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Корекциите на базовия собствен капитал от първи ред, допълнителния капитал от първи ред и капитала от втори ред в съответствие с член 481 от Регламент (ЕС) № 575/2013 се прилагат в съответствие с параграфи 2-7.
2. Когато по силата на мерките за транспониране на Директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО тези приспадания и филтри произтичат от елементи на собствените средства по член 57, букви а), б) и в) от Директива 2006/48/ЕО, се коригират елементите на базовия собствен капитал от първи ред.
3. В случаите, различни от посочените в параграф 1, и когато, по силата на мерките за транспониране на Директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО, тези приспадания и филтри са били приложени към общата сума на елементите по член 57, букви а) - ва) от Директива 2006/48/ЕО, се коригират елементите на допълнителния капитал от първи ред, като се взима предвид член 154 от нея.
4. Когато стойността на елементите на допълнителния капитал от първи ред е по-ниска от съответната корекция, остатъчната корекция се извършва по отношение на елементите на базовия собствен капитал от първи ред.
5. В случаите, различни от посочените в параграфи 1 и 2, и когато, по силата на мерките за транспониране на Директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО, тези приспадания и филтри са били приложени по отношение на елементи на собствените средства по член 57, букви г) - з) от Директива 2006/48/ЕО или по отношение на съвкупните собствени средства по Директива 2006/49/ЕО, се коригират елементите на капитала от втори ред.
6. Когато стойността на елементите на капитала от втори ред е по-ниска от съответната корекция, остатъчната корекция се извършва по отношение на елементите на допълнителния капитал от първи ред.
7. Когато стойността на елементите на капитала от втори ред и на допълнителния капитал от първи ред е по-ниска от съответната корекция, остатъчната корекция се извършва по отношение на елементите на базовия собствен капитал от първи ред.
Член 36
Други елементи на собствените средства, които - по силата на правилата за заварено положение по отношение на капиталовите инструменти, които не представляват държавна помощ - не спадат към базовия собствен капитал от първи ред или допълнителния капитал от първи ред - за целите на член 487, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Когато към капиталови инструменти се прилага третирането по член 487, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2021 г., инструментите могат да се ползват от него изцяло или отчасти. Всяко такова третиране не трябва да има въздействие върху изчисляването на границата по член 486, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
2. Капиталовите инструменти по параграф 1 могат отново да се третират като елементи по член 484, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, при условие че спадат към елементите по член 484, параграф 3 и че стойността им не надвишава приложимите проценти по член 486, параграф 2 от него.
3. Капиталовите инструменти по параграф 1 могат отново да се третират като елементи по член 484, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013, при условие че спадат към елементите по член 484, параграф 3 или параграф 4 и че стойността им не надвишава приложимите проценти по член 486, параграф 3 от него.
Член 37
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 7 януари 2014 година.
A BIZOTTSÁG 241/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. január 7.)
az 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az intézményekre vonatkozó tőkekövetelményekre alkalmazandó szabályozási technikai standardok tekintetében való kiegészítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről és a 648/2012/EU rendelet módosításáról szóló, 2013. június 26-i 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 26. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdésére; 27. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdésére; 28. cikke (5) bekezdésének harmadik albekezdésére; 29. cikke (6) bekezdésének harmadik albekezdésére; 32. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdésére; 36. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdésére; 41. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdésére; 52. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdésére; 76. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdésére; 78. cikke (5) bekezdésének harmadik albekezdésére; 79. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdésére; 83. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdésére; 481. cikke (6) bekezdésének harmadik albekezdésére; 487. cikke (3) bekezdésének harmadik albekezdésére,
mivel:
(1)
E rendelet rendelkezései szorosan összefüggnek, mivel az intézmények tőkekövetelményeinek elemeire, valamint az ugyanazon szavatolótőke-elemekből történő levonásokra vonatkoznak az 575/2013/EU rendelet alkalmazásában. Az egyszerre hatályba léptetendő rendelkezések koherenciája, valamint annak elősegítése érdekében, hogy az említett kötelezettségek hatálya alá tartozó személyek átfogó rálátással rendelkezzenek a szóban forgó rendelkezésekre és könnyen hozzáférhessenek azokhoz, az 575/2013/EU rendelet által a szavatolótőke vonatkozásában előírt szabályozási technikai standardokat célszerű egyetlen rendeletbe foglalni.
(2)
Annak érdekében, hogy erősödjön az Európai Unióban az előrelátható osztalékok évközi vagy év végi nyereségekből történő levonásának módjára vonatkozó konvergencia, be kell vezetni a levonás értékelési módjainak hierarchiáját, elsőként az illetékes testület által a kifizetésekről hozott döntés által, majd az osztalékpolitika, harmadsorban pedig a múltbeli kifizetési arányszám által.
(3)
Ez a szavatolótőkére vonatkozó általános követelményeken túl - az ilyen típusú intézmények szavatolótőkéje tekintetében lefektetett egyedi követelmények általi kiegészítés vagy módosítás formájában - szükségessé teszi azon feltételek meghatározását, amelyek alapján az illetékes hatóságok meghatározhatják, hogy egy, az alkalmazandó nemzeti jog alapján elismert vállalkozás a szavatolótőke vonatkozásában kölcsönös biztosítónak, szövetkezeti társaságnak, takarékpénztárnak vagy hasonló intézménynek minősül-e. Ennek célja, hogy csökkenjen annak kockázata, hogy egy intézmény a kölcsönös biztosítókra, szövetkezeti társaságokra, takarékpénztárakra vagy hasonló intézményekre vonatkozó egyedi jogállás alapján működjön, amelyekre egyedi tőkekövetelmények lehetnek érvényesek, amennyiben az intézmény nem rendelkezik az uniós szövetkezei banki ágazat közös jellemzőivel.
(4)
Az alkalmazandó nemzeti jog alapján kölcsönös biztosítóként, szövetkezeti társaságként, takarékpénztárként vagy hasonló intézményként elismert intézmény tekintetében egyes esetekben indokolt megkülönböztetni az intézmény elsődleges alapvető tőkeinstrumentumainak birtokosait az intézmény tagjaitól, mivel a tagoknak általában tőkeinstrumentumokkal kell rendelkezniük ahhoz, hogy osztalékra, illetve a nyereség és a tartalékok egy részére jogosultak legyenek.
(5)
Általánosságban a szövetkezeti társaságok, takarékpénztárak, kölcsönös biztosítók vagy hasonló intézmények közös jellemzője az, hogy az intézmény ügyfeleinek és tagjainak javára, illetve a köz számára nyújtott szolgáltatásként folytatnak üzleti tevékenységet. Elsődleges céljuk nem az, hogy pénzügyi megtérülést termeljenek és fizessenek a tőkét biztosító külső felek, mint például részvénytársaságok részvényesei számára. Éppen ezért az ilyen intézmények által használt tőkeinstrumentumok eltérnek a részvénytársaságok által kibocsátott tőkeinstrumentumoktól, amelyek általában a birtokosaik számára a folyamatos működés mellett és felszámolás esetén teljes körű hozzáférést biztosítanak a tartalékokhoz és a nyereséghez, és amelyek harmadik félre átruházhatók.
(6)
A szövetkezeti intézményeknek általában közös jellemzője, hogy a tagjaik lemondhatnak és ekkor kérhetik az általuk birtokolt elsődleges alapvető tőkeinstrumentumok visszaváltását. Ez nem akadálya annak, hogy a szövetkezeti társaság befolyásoló elsődleges alapvető tőkeinstrumentumokat bocsásson ki, amelyek birtokosai nem rendelkeznek azzal a lehetőséggel, hogy az instrumentumokat visszaadják az intézménynek, amennyiben ezek az instrumentumok megfelelnek az 575/2013/EU rendelet 29. cikke rendelkezéseinek. Amennyiben egy intézmény az említett rendelet 29. cikke szerint különféle típusú instrumentumokat bocsát ki, akkor elsőbbségi jogok nem rendelhetők hozzá az instrumentumoknak csak bizonyos típusaihoz, kivéve azokat, amelyeket az említett rendelet 29. cikkének (4) bekezdése előirányoz.
(7)
A takarékpénztárak általában az alapítványokhoz hasonlóan épülnek fel, ahol a tőkének nincs tulajdonosa abban az értelemben, hogy nincs olyan személy, aki részesedéssel rendelkezik a tőkében és juttatást kap az intézmény nyereségéből. A kölcsönös biztosítók egyik fő jellemzője az, hogy a tagok általában nem járulnak hozzá az intézmény tőkéjéhez és a szokásos üzletmenetben nem részesülnek a tartalékok közvetlen kifizetéséből. Ez azonban nem akadályozhatja meg az intézményeket abban, hogy az üzleti tevékenységük fejlesztése érdekében elsődleges alapvető tőkeinstrumentumokat bocsássanak ki befektetők vagy tagok számára, akik részesedhetnek a tőkéből és bizonyos mértékig a tartalékokból, folyamatos működés mellett és felszámolás esetén is.
(8)
Valamennyi már létrehozott és fennálló intézmény, amelyet az alkalmazandó nemzeti jog szerint 2012. december 31. előtt kölcsönös biztosítóként, szövetkezeti társaságként, takarékpénztárként vagy hasonló intézményként ismertek el az 575/2013/EU rendelet második részének alkalmazásában, a jogi formájára való tekintet nélkül továbbra is ilyennek minősül, amennyiben ezek továbbra is ugyanúgy megfelelnek az elismerési feltételeknek, mint az alkalmazandó nemzeti jog hatálya alá eső bármely ilyen szervezet.
(9)
A közvetett finanszírozásnak minősülő helyzetek meghatározása során valamennyi típusú tőkeinstrumentum esetében célszerűbb és átfogóbb ezt az ellentétes fogalom, a közvetlen finanszírozás jellemzőinek meghatározásával megtenni.
(10)
A szavatolótőkére vonatkozó szabályoknak a kölcsönös biztosítókra, szövetkezeti társaságokra, takarékpénztárakra és a hasonló intézményekre történő alkalmazása érdekében megfelelő módon figyelembe kell venni az ilyen intézmények egyedi jellemzőit. Szabályokat kell hozni többek között annak biztosítására, hogy az ilyen intézmények képesek legyenek adott esetben korlátozni tőkeinstrumentumaik visszaváltását. Ennélfogva, ha az ilyen típusú intézmények számára az alkalmazandó nemzeti jog tiltja, hogy az intézmény elutasítsa az instrumentumok visszaváltását, elengedhetetlen, hogy az instrumentumokra irányadó rendelkezések lehetőséget biztosítsanak az intézmény számára a visszaváltásuk elhalasztására és a visszaváltási összeg korlátozására. Tekintettel a visszaváltás korlátozása vagy elhalasztása képességének fontosságára, az illetékes hatóságokat fel kell hatalmazni arra, hogy korlátozzák a szövetkezeti részjegyek visszaváltását, és az intézményeknek dokumentálniuk kell a visszaváltást korlátozó bármely döntést.
(11)
Szükség van arra, hogy az értékpapírosítás kontextusában meghatározzuk a jövőbeli kamatjövedelemhez kapcsolódó, értékesítésből származó nyereség koncepciójának kezelését, és azt összhangba hozzuk a nemzetközi, a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság által meghatározott gyakorlatokkal, továbbá szükséges annak biztosítása, hogy egy intézmény szavatolótőkéjébe ne foglaljanak bele értékesítésből származó visszavonható nyereséget, tekintettel állandó jellegének hiányára.
(12)
A szabályozási arbitrázs elkerülése és a tőkekövetelményre vonatkozó szabályok az Unióban történő összehangolt alkalmazásának biztosítása érdekében fontos biztosítani azt, hogy egységes megközelítést alkalmazzanak egyes tételeknek, így a folyó üzleti év veszteségeinek, a jövőbeli nyereségtől függően érvényesíthető halasztott adóköveteléseknek és a meghatározott szolgáltatást nyújtó nyugdíjalapban lévő eszközöknek a szavatolótőkéből való levonására.
(13)
Annak biztosítása érdekében, hogy az Unióban összehangolt módon váltsák vissza és értékeljék az ösztönzőket, olyan esetek leírását kell biztosítani, amelyekben elvárás születik arra nézve, hogy az instrumentumot valószínűleg vissza fogják váltani. Szükség van továbbá a veszteségviselési mechanizmusok időben történő aktivizálásához vezető szabályok kialakítására a hibrid instrumentumok esetében, hogy ennek következtében növekedjen ezen instrumentumok jövőbeli veszteségviselése. Figyelemmel továbbá arra, hogy a különleges célú gazdasági egységek által kibocsátott instrumentumok prudenciális szempontból nagyobb bizonytalanságot hordoznak, mint a közvetlenül kibocsátott instrumentumok, korlátozni kell és szigorú keretek közé kell szorítani a különleges célú gazdasági egységek szavatolótőke-instrumentumok közvetett kibocsátására történő alkalmazását.
(14)
Egyensúlyt kell teremteni az indexhez kötött részesedésekből eredő közvetett részesedésekkel szembeni intézményi kitettségek prudenciális szempontból megfelelő kiszámítása biztosításának szükségessége és azon elvárás között, hogy mindez ne váljon túlzottan terhessé az intézmények számára.
(15)
Az illetékes hatóságok részéről egy részletes és átfogó eljárásra van szükség a szavatolótőke csökkentésének felügyeleti engedélyezése terén. A szavatolótőke-instrumentumok visszaváltását, csökkentését és visszavásárlását csak azt követően lehet bejelenteni a részesedéssel rendelkezők számára, hogy az intézmény beszerezte az illetékes hatóság előzetes engedélyét. Az intézmények kötelesek az illetékes hatóság részére átadni az ahhoz szükséges elemek részletes listáját, hogy a hatóság az összes vonatkozó információ birtokában hozza meg az engedély megadására vonatkozó döntését.
(16)
A szavatolótőke-elemekből történő levonásokra adott esetben átmeneti mentességeket lehet nyújtani pénzügyi támogatási műveletre vonatkozó programok alkalmazásának biztosítása érdekében. Emiatt az ilyen mentességek időtartama nem haladhatja meg a pénzügyi támogatási műveletre vonatkozó programok időtartamát.
(17)
Különleges célú gazdasági egységek akkor minősülhetnek a kiegészítő alapvető tőke és a járulékos tőke körébe tartozó szavatolótőke-elemeknek, ha a különleges célú gazdasági egységeknek az intézmények által kibocsátott szavatolótőke-instrumentumokba be nem fektetett eszközei minimális és jelentéktelen szinten maradnak. Ennek elérése érdekében az ilyen eszközérték felső határát a különleges célú gazdasági egység összes átlagos eszközeinek arányában kifejezett korláthoz kell kötni.
(18)
Az átmeneti rendelkezések az új szabályozási keretre való zökkenőmentes áttérést hivatottak biztosítani, ezért fontos, hogy a szűrőkre és levonásokra vonatkozó átmeneti rendelkezések alkalmazása során tanúsított, az 575/2013/EU rendeletben meghatározott átmeneti bánásmódot következetesen, ugyanakkor olyan módon alkalmazzák, amely figyelembe veszi a 2006/48/EK irányelvben (2) és a 2006/49/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (3) megjelenő korábbi uniós szabályozási rendszert átültető nemzeti szabályok által létrehozott, eredeti kiindulási pontot.
(19)
Az elsődleges alapvető tőkét meghaladó vagy a kiegészítő alapvető tőke körébe tartozó olyan instrumentumok, amelyek az 575/2013/EU rendelet átmeneti rendelkezései szerinti szerzett jogok tárgyát képezik, e rendelkezések alapján bevonhatók az alacsonyabb szintű tőke körébe tartozó és szerzett jogok tárgyát képező instrumentumok körébe. Ez azonban nem módosíthatja az alacsonyabb tőkeszinthez tartozó és szerzett jogok tárgyát képező instrumentumok korlátait, ezért az alacsonyabb tőkeszinthez tartozó szerzett jogok körébe való bevonás csak akkor lehetséges, ha erre az adott alacsonyabb tőkeszint megfelelő keretet biztosít. Végül pedig, mivel az említettek a magasabb tőkeszint többletinstrumentumai, lehetővé kell tenni ezen instrumentumok egy magasabb tőkeszintre való későbbi átsorolását.
(20)
Ez a rendelet az Európai Bankhatóság által a Bizottságnak benyújtott szabályozási technikai standardok tervezetein alapul.
(21)
Az Európai Bankhatóság nyilvános konzultációkat bonyolított le az e rendelet alapját képező szabáyozási technikaistandard-tervezetekről, elemezte az esetleges kapcsolódó költségeket és hasznot, továbbá kikérte az 1093/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 37. cikkével összhangban létrehozott banki érdekképviseleti csoport véleményét,
(22)
Az Európai Bankfelügyeleti Hatóságnak felül kell vizsgálnia ennek a rendeletnek és különösen azoknak a szabályoknak az alkalmazását, amelyek megállapítják a kölcsönös biztosítók, szövetkezeti társaságok, takarékpénztárak vagy hasonló intézmények elsődleges alapvető tőkeinstrumentumai visszaváltásának engedélyezésére vonatkozó eljárást, és szükség esetén módosításokat kell javasolnia.
(23)
Az Európai Bankfelügyeleti Hatóság konzultációt folytatott az Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-felügyeleti Hatósággal a harmadik országok biztosítói és viszontbiztosítói tőkeinstrumentumainak kezeléséről és a 575/2013/EU rendelet 36. cikk (3) bekezdésének alkalmazásában a 2009/138/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5) hatálya alól kizárt vállalkozások tőkeinstrumentumainak kezeléséről,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS MEGJEGYZÉSEK
1. cikk
Tárgy
E rendelet szabályokat állapít meg az alábbiak terén:
a)
az „előre látható” kifejezés jelentése annak meghatározása során, hogy előre látható terhek vagy osztalékok kerültek-e levonásra a szavatolótőkéből az 575/2013/EU rendelet 26. cikke (4) bekezdésének megfelelően;
b)
azon feltételek, amelyek alapján az illetékes hatóságok meghatározhatják, hogy az 575/2013/EU rendelet 27. cikkének (2) bekezdése szerint egy, az alkalmazandó nemzeti jog alapján elismert vállalkozástípus kölcsönös biztosítónak, szövetkezeti társaságnak, takarékpénztárnak vagy hasonló intézménynek minősül;
c)
a tőkeinstrumentumok közvetett finanszírozásának alkalmazandó formái és jellege az 575/2013/EU rendelet 28. cikke (5) bekezdésének megfelelően;
d)
a visszaváltásra vonatkozóan szükséges korlátozások jellege, amennyiben az alkalmazandó nemzeti jog tiltja, hogy az intézmény elutasítsa a szavatolótőke-instrumentumok visszaváltását az 575/2013/EU rendelet 29. cikke (6) bekezdésének megfelelően;
e)
az értékesítésből származó nyereség koncepciójának további meghatározása, az 575/2013/EU rendelet 32. cikke (2) bekezdésének megfelelően;
f)
az elsődleges alapvető tőkeelemekből való levonások, valamint az elsődleges alapvető tőkeelemekből, a kiegészítő alapvető tőkeelemekből és a járulékos tőkeelemekből való egyéb levonások alkalmazása az 575/2013/EU rendelet 36. cikke (2) bekezdésének megfelelően;
g)
azon kritériumok meghatározása, amelyek szerint az illetékes hatóságoknak engedélyezniük kell az intézményeknek a meghatározott szolgáltatást nyújtó nyugdíjalapban lévő eszközök összegének csökkentését az 575/2013/EU rendelet 41. cikke (2) bekezdésének megfelelően;
h)
a visszaváltás ösztönzőinek formája és jellege, kiegészítő alapvető tőkeinstrumentum felértékelésének természete a tőkeösszeg ideiglenes alapú leírását követően, valamint a kiváltó eseményekre vonatkozó eljárások és ütemezés, azon instrumentumok jellemzői, amelyek akadályozhatják a feltőkésítést és a különleges célú gazdasági egységek használatát az 575/2013/EU rendelet 52. cikke (2) bekezdésének megfelelően;
i)
az indexhez kötött részesedésekből eredő közvetett részesedésekkel szembeni kitettségek kiszámításának alternatívájaként alkalmazott becslések konzervatív jellegének mértéke az 575/2013/EU rendelet 76. cikke (4) bekezdésének megfelelően;
j)
a szavatolótőke csökkentésére vonatkozó felügyeleti engedély megadását megelőzően teljesítendő részletes feltételek és az erre vonatkozó eljárás az 575/2013/EU rendelet 78. cikke (5) bekezdésének megfelelően;
k)
a szavatolótőkéből történő levonásra vonatkozó ideiglenes mentesség nyújtásának feltételei az 575/2013/EU rendelet 79. cikke (2) bekezdésének megfelelően;
l)
egy különleges célú gazdasági egység működéséhez köthető eszközök típusai, valamint a minimális és jelentéktelen kifejezések fogalma egy különleges célú gazdasági egység által kibocsátott kiegészítő alapvető tőkébe és a járulékos tőkébe való beszámítás meghatározása céljából az 575/2013/EU rendelet 83. cikke (2) bekezdésének megfelelően;
m)
az átmeneti rendelkezések szerinti szavatolótőke-kiigazítások részletes feltételei az 575/2013/EU rendelet 481. cikke (6) bekezdésének megfelelően;
n)
szerzett jogok alapján az elsődleges alapvető tőkébe és a kiegészítő alapvető tőkébe való beszámításra nem jogosult, de egyéb szavatolótőke-elemekként figyelembe vehető tételek feltételei az 575/2013/EU rendelet 487. cikke (3) bekezdésének megfelelően.
II. FEJEZET
SZAVATOLÓTŐKE-ELEMEK
1. SZAKASZ
Elsődleges alapvető tőkeelemek és -instrumentumok
1. alszakasz
Várható osztalékok és díjak
2. cikk
Az „előre látható” kifejezés jelentése az előre látható osztalékok kifejezés vonatkozásában az 575/2013/EU rendelet 26. cikke (2) bekezdése b) pontjának alkalmazásában
(1) Az intézmények által az évközi vagy év végi nyereségből az 575/2013/EU rendelet 26. cikkének (2) bekezdése szerint levonandó előre látható terhek vagy osztalékok összegét a (2)-(4) bekezdésekkel összhangban kell meghatározni.
(2) Amennyiben egy intézmény vezetőtestülete formális döntést hozott vagy döntési javaslattal élt az intézmény illetékes testülete felé a kifizetendő osztalékok összegéről, akkor ezt az összeget le kell vonni a megfelelő évközi vagy év végi nyereségből.
(3) Ha évközi osztalék kifizetésére kerül sor, a (2) bekezdésben meghatározott számításból eredő évközi nyereség maradványösszegét, amelyet hozzá kell adni az elsődleges alapvető tőkeelemekhez, csökkenteni kell - figyelemmel a (2) és (4) bekezdésekben meghatározott szabályokra - az előre látható olyan osztalék összegével, amelyet várhatóan kifizetnek az adott évközi profitmaradványból az egész üzleti évre vonatkozó végleges osztalékokkal.
(4) Mielőtt a vezető testület formális döntést hoz vagy döntési javaslattal él az illetékes testület felé a kifizetendő osztalékok összegéről, az előre látható és az intézmény által az évközi vagy év végi nyereségből levonandó osztalékok összegének meg kell egyeznie az évközi vagy év végi nyereség összege és az osztalékfizetési arány szorzatával.
(5) Az osztalékfizetési arány meghatározása a vezető testület vagy más illetékes testület által a vonatkozó időszak tekintetében jóváhagyott osztalékpolitika alapján történik.
(6) Ha az osztalékpolitika fix érték helyett egy kifizetési tartományt tartalmaz, a tartomány felső határértékét kell használni a (2) bekezdés alkalmazásában.
(7) Jóváhagyott osztalékpolitika hiányában, illetve ha az illetékes hatóság úgy ítéli meg, hogy az intézmény valószínűleg nem alkalmazná az osztalékpolitikáját, valamint ha ez a politika nem olyan prudens bázis, amely alapján meghatározható lenne a levonás összege, az osztalékfizetési arány az alábbiak közül a legmagasabb szám:
a)
a vizsgált évet megelőző három éves időszak osztalékfizetési arányának átlaga;
b)
a vizsgált évet megelőző év osztalékfizetési aránya.
(8) Az illetékes hatóság engedélyezheti az intézmény számára a (7) bekezdés a) és b) pontjában meghatározott osztalékfizetési arány kiszámításának kiigazítását az időszak során kifizetett rendkívüli osztalékok kizárása érdekében.
(9) A levonandó előre látható osztalékok összegét a kifizetésekre vonatkozó esetleges szabályozói korlátozásokra figyelemmel kell meghatározni, különös tekintettel a 2013/36/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (6) 141. cikke szerint meghatározott korlátozásokra. Az előre látható terhek levonása utáni, ilyen korlátozások hatálya alatt álló nyereség összege teljes egészében bevonható az elsődleges alapvető tőkeelemekbe, ha teljesül az 575/2013/EU rendelet 26. cikke (2) bekezdésének a) pontjában foglalt feltétel. Ha ilyen korlátozásokat kell alkalmazni, a levonandó előre látható osztaléknak az illetékes hatósággal a 2013/36/EU irányelv 142. cikke szerint egyeztetett tőkefenntartási terven kell alapulnia.
(10) Az elsődleges alapvető tőkeelemek összegét nem csökkentő formában kifizetendő előre látható osztalék, így például a részvény formájú osztalék összegét nem kell levonni az elsődleges alapvető tőkeelemekbe bevonandó évközi vagy év végi nyereségből.
(11) Mielőtt engedélyezné, hogy az intézmény az évközi vagy az év végi nyereséget bevonja az elsődleges alapvető tőkeelemekbe, az illetékes hatóság köteles meggyőződni arról, hogy megtették az évközi és az év végi nyereségekre vonatkozó összes szükséges levonást, valamint az előre látható osztalékokkal kapcsolatos összes levonást az alkalmazandó számviteli szabályozás vagy bármely egyéb kiigazítás alapján.
3. cikk
Az „előre látható” kifejezés jelentése az előre látható terhek kifejezés vonatkozásában az 575/2013/EU rendelet 26. cikke (2) bekezdése b) pontjának alkalmazásában
(1) A figyelembe veendő előre látható teherösszegek a következő elemekből állnak:
a)
az adók összege;
b)
az adott adatszolgáltatási időszak során felmerülő olyan kötelezettségek vagy körülmények összege, amelyek feltehetően csökkentik az intézmény nyereségét, és amelyekkel kapcsolatban az illetékes hatóság nem bizonyosodott meg arról, hogy megtették az összes szükséges értékelési korrekciót, mint például az 575/2013/EU rendelet 34. cikke szerinti kiegészítő értékelési korrekciókat, vagy céltartalékképzést.
(2) Az eredménykimutatásban még figyelembe nem vett előre látható terheket ahhoz az évközi időszakhoz kell hozzárendelni, amelynek során felmerültek, úgy, hogy minden egyes évközi időszak ésszerű mértékű összeget viseljen e terhekből. A jelentős vagy nem ismétlődő eseményeket teljes egészében és haladéktalanul figyelembe kell venni abban az évközi időszakban, amelynek során felmerültek.
(3) Mielőtt engedélyezné, hogy az intézmény az évközi vagy az év végi nyereséget bevonja az elsődleges alapvető tőkeelemekbe, az illetékes hatóság köteles meggyőződni arról, hogy megtették az évközi és az év végi nyereségekre vonatkozó összes szükséges levonást, valamint az előre látható terhekkel kapcsolatos összes levonást az alkalmazandó számviteli szabályozás vagy bármely egyéb kiigazítás alapján.
2. alszakasz
Szövetkezeti társaságok, takarékpénztárak, kölcsönös biztosítók és hasonló intézmények
4. cikk
Az alkalmazandó nemzeti jog alapján szövetkezeti társaságként elismert vállalkozástípus az 575/2013/EU rendelet 27. cikke (1) bekezdése a) pontja ii. alpontjának alkalmazásában
(1) Az illetékes hatóságok meghatározhatják, hogy az 575/2013/EU rendelet második része alkalmazásában egy, az alkalmazandó nemzeti jog alapján elismert vállalkozástípus szövetkezeti társaságnak minősül, ha a (2), (3) és (4) bekezdésben meghatározott feltételek mindegyike teljesül:
(2) Valamely intézmény akkor minősül az (1) bekezdés alkalmazásában szövetkezeti társaságnak, ha jogi státusa a következő kategóriák valamelyikébe esik:
a)
Ausztriában: „eingetragene Genossenschaft (e.Gen.)”-ként vagy „registrierte Genossenschaft”-ként bejegyzett intézmények a „Gesetz über Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (GenG)” alapján;
b)
Belgiumban: „société coopérative/coöperatieve vennoostchap”-ként bejegyzett és a szövetkezeti társaságok országos csoportjai, valamint a szövetkezeti társaságok jóváhagyásának feltételeit meghatározó 1962. január 8-i királyi rendelet alkalmazásával jóváhagyott intézmények;
c)
Cipruson: „Συνεργατικό Πιστωτικό Ίδρυμα ή ΣΠΙ”-ként a szövetkezeti társaságokról szóló 1985. évi törvény alapján bejegyzett intézmények;
d)
a Cseh Köztársaságban: „spořitelní a úvěrní družstvo”-ként a „zákon upravující činnost spořitelních a úvěrních družstev” alapján bejegyzett intézmények;
e)
Dániában: „andelskasser” vagy „sammenslutninger af andelskasser”-ként a dán pénzügyi üzleti törvény alapján bejegyzett intézmények;
f)
Finnországban: a következő intézménytípusok egyikeként bejegyzett intézmények:
1.
„Osuuspankki” vagy „andelsbank” a „laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista’” vagy a „lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform” alapján;
2.
„Muu osuuskuntamuotoinen luottolaitos” vagy „annat kreditinstitut i andelslagsform” a „laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista” vagy a „lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform” alapján;
3.
„Keskusyhteisö” vagy „centralinstitutet” a „laki talletuspankkien yhteenliittymästä” vagy a „lag om en sammanslutning av inlåningsbanker” alapján;
g)
Franciaországban: „sociétés coopératives”-ként a „Loi no47-1775 du 10 septembre 1947 portant statut de la coopération” és a „Code monétaire et financier, partie législative, Livre V, titre Ier, chapitre II” alapján „banques mutualistes ou coopératives”-ként engedélyezett intézmények;
h)
Németországban: „eingetragene Genossenschaft (eG)”-ként a „Gesetz betreffend die Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (Genossenschaftsgesetz -GenG)” alapján bejegyzett intézmények;
i)
Görögországban: „Πιστωτικοί Συνεταιρισμοί”-ként az 1667/1986. sz. szövetkezeti törvény alapján bejegyzett olyan intézmények, amelyek hitelintézetként működnek és megjelölésük „Συνεταιριστική Τράπεζα” lehet a 3601/2007. sz. banktörvény alapján;
j)
Magyarországon: „szövetkezeti hitelintézet”-ként a hitelintézetekről és pénzügyi vállalkozásokról szóló 1996. évi CXII. törvény alapján bejegyzett intézmények;
k)
Olaszországban: a következő intézménytípusok egyikeként bejegyzett intézmények:
1.
az 1993. szeptember 1-jei 385. sz. törvényerejű rendeletben említett „Banche popolari”;
2.
az 1993. szeptember 1-jei 385. sz. törvényerejű rendeletben említett „Banche di credito cooperativo”;
3.
a 2003. november 24-i 326. sz. törvénnyé átalakított 2003. szeptember 30-i 269. sz. törvényerejű rendelet 13. cikkében említett „Banche di garanzia collettiva dei fidi”;
l)
Luxemburgban: „Sociétés coopératives”-ként a kereskedelmi társaságokról szóló 1915. augusztus 10-i törvényben meghatározott intézmények;
m)
Hollandiában: „coöperaties”-ként vagy „onderlinge waarborgmaatschappijen”-ként a „Title 3 of Book 2 Rechtspersonen of the Burgerlijk wetboek” alapján bejegyzett intézmények;
n)
Lengyelországban: „bank spółdzielczy”-ként a „Prawo bankowe” rendelkezései alapján bejegyzett intézmények;
o)
Portugáliában: „Caixa de Crédito Agrícola Mútuo”-ként vagy „Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo”-ként a 24/91. sz. „Decreto-Lei de 11 de Janeiro”„Regime Jurídico do Crédito Agrícola Mútuo e das Cooperativas de Crédito Agrícola” alapján bejegyzett intézmények;
p)
Romániában: „Organizații cooperatiste de credit”-ként a 227/2007. sz. törvénnyel módosított és kiegészített, a hitelintézetekről és a tőkemegfelelőségről szóló 99/2006. sz. sürgősségi kormányrendelet rendelkezései alapján bejegyzett intézmények;
q)
Spanyolországban: „Cooperativas de Crédito”-ként a „Ley 13/1989, de 26 de mayo, de Cooperativas de Crédito” alapján bejegyzett intézmények;
r)
Svédországban: „Medlemsbank”-ként a „Lag (1995:1570) om medlemsbanker” alapján, vagy „Kreditmarknadsförening”-ként a „Lag (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse” alapján bejegyzett intézmények;
s)
az Egyesült Királyságban: „cooperative societies”-ként az ágazati és önsegélyező társaságokról szóló 1965. évi törvény és az ágazati és önsegélyező társaságokról szóló 1969. évi (Észak-Írország) törvény alapján bejegyzett intézmények.
(3) Az elsődleges alapvető tőke tekintetében akkor minősül valamely intézmény az (1) bekezdés alkalmazásában szövetkezeti társaságnak, ha az alkalmazandó nemzeti jognak vagy a társaság alapszabályának megfelelően a jogi személy szintjén csak az 575/2013/EU rendelet 29. cikkében említett tőkeinstrumentumok kibocsátására képes.
(4) Valamely intézmény akkor minősül az (1) bekezdés alkalmazásában szövetkezeti társaságnak, ha a (3) bekezdésben említett elsődleges alapvető tőkeinstrumentumok birtokosainak, akik lehetnek az intézmény tagjai vagy ettől eltérő felek, az alkalmazandó nemzeti jog alapján lehetőségük van lemondani, továbbá arra is joguk lehet, hogy a tőkeinstrumentumot visszaszolgáltassák az intézmény számára, figyelemmel az alkalmazandó nemzeti jogban, a társaság alapszabályában, az 575/2013/EU rendeletben és az e rendeletben foglalt korlátozásokra. Ez nem akadályozza meg azt, hogy az intézmény az alkalmazandó nemzeti jog alapján az 575/2013/EU rendelet 29. cikkének megfelelő, olyan elsődleges alapvető tőkeinstrumentumokat bocsásson ki tagjai és egyéb felek számára, amelyek nem biztosítanak jogot arra, hogy a tőkeinstrumentumot visszaszolgáltassák az intézmény számára.
5. cikk
Az alkalmazandó nemzeti jog alapján takarékpénztárként elismert vállalkozástípus az 575/2013/EU rendelet 27. cikke (1) bekezdése a) pontja iii. alpontjának alkalmazásában
(1) Az illetékes hatóságok meghatározhatják, hogy az 575/2013/EU rendelet második része alkalmazásában egy, az alkalmazandó nemzeti jog alapján elismert vállalkozástípus takarékpénztárnak minősül, ha a (2), (3) és (4) bekezdésben meghatározott valamennyi feltétel teljesül.
(2) Valamely intézmény akkor minősül az (1) bekezdés alkalmazásában takarékpénztárnak, ha jogi státusa a következő kategóriák valamelyikébe esik:
a)
Ausztriában: „Sparkasse”-ként a „Bundesgesetz über die Ordnung des Sparkassenwesens (Sparkassengesetz - SpG)” 1. cikkének (1) bekezdése alapján bejegyzett intézmények;
b)
Dániában: „Sparekasser”-ként a dán pénzügyi üzleti törvény alapján bejegyzett intézmények;
c)
Finnországban: „Säästöpankki”-ként vagy „Sparbank”-ként a „Säästöpankkilaki” vagy „Sparbankslag” alapján bejegyzett intézmények;
d)
Németországban: „Sparkasse”-ként a következők szerint bejegyzett intézmények:
1.
a „Sparkassengesetz für Baden-Württemberg (SpG)” alapján;
2.
a „Gesetz über die öffentlichen Sparkassen (Sparkassengesetz - SpkG) in Bayern” alapján;
3.
a „Gesetz über die Berliner Sparkasse und die Umwandlung der Landesbank Berlin - Girozentrale - in eine Aktiengesellschaft (Berliner Sparkassengesetz - SpkG)” alapján;
4.
a „Brandenburgisches Sparkassengesetz (BbgSpkG)” alapján;
5.
a „Sparkassengesetz für öffentlich-rechtliche Sparkassen im Lande Bremen (Bremisches Sparkassengesetz)” alapján;
6.
a „Hessisches Sparkassengesetz” alapján;
7.
a „Sparkassengesetz des Landes Mecklenburg-Vorpommern (SpkG)” alapján;
8.
a „Niedersächsisches Sparkassengesetz (NSpG)” alapján;
9.
a „Sparkassengesetz Nordrhein-Westfalen (Sparkassengesetz - SpkG)” alapján;
10.
a „Sparkassengesetz (SpkG) für Rheinland-Pfalz” alapján;
11.
a „Saarländisches Sparkassengesetz (SSpG)” alapján;
12.
a „Gesetz über die öffentlich-rechtlichen Kreditinstitute im Freistaat Sachsen und die Sachsen-Finanzgruppe” alapján;
13.
a „Sparkassengesetz des Landes Sachsen-Anhalt (SpkG-LSA)” alapján;
14.
a „Sparkassengesetz für das Land Schleswig-Holstein (Sparkassengesetz - SpkG)” alapján;
15.
a „Thüringer Sparkassengesetz (ThürSpkG)” alapján;
e)
Spanyolországban: „Cajas de Ahorros”-ként a „Real Decreto-Ley 2532/1929, de 21 de noviembre, sobre Régimen del Ahorro Popular” alapján bejegyzett intézmények;
f)
Svédországban: „Sparbank”-ként a „Sparbankslag (1987:619)” alapján bejegyzett intézmények;
(3) Az elsődleges alapvető tőke tekintetében akkor minősül valamely intézmény az (1) bekezdés alkalmazásában takarékpénztárnak, ha az alkalmazandó nemzeti jognak vagy a társaság alapszabályának megfelelően a jogi személy szintjén csak az 575/2013/EU rendelet 29. cikkében említett tőkeinstrumentumok kibocsátására képes.
(4) Valamely intézmény akkor minősül az (1) bekezdés alkalmazásában takarékpénztárnak, ha a tőke, a tartalékok és az évközi vagy év végi nyereség összege az alkalmazandó nemzeti jog szerint nem fizethető ki az elsődleges alapvető tőkeinstrumentumok birtokosainak. Ez a feltétel akkor is teljesítettnek minősül, ha az intézmény olyan elsődleges alapvető tőkeinstrumentumokat bocsát ki, amelyek folyamatos működés mellett a részesedéssel rendelkezők számára jogot biztosítanak a nyereség és a tartalékok egy részére, ha ezt az alkalmazandó nemzeti jog megengedi, feltéve, hogy ez a rész arányban áll a tőkéhez és a tartalékokhoz történő hozzájárulásukkal, vagy ha ezt az alkalmazandó nemzeti jog egy alternatív rendelkezéssel összhangban lehetővé teszi. Az intézmény kibocsáthat olyan elsődleges alapvető tőkeinstrumentumokat, amelyek a birtokosaik részére az intézmény fizetésképtelensége vagy felszámolása esetén a tartalékokhoz való olyan jogot biztosítanak, amelynek nem kell arányosnak lennie a tőkéhez vagy a tartalékokhoz való hozzájárulással, ha az 575/2013/EU rendelet 29. cikkének (4) és (5) bekezdésében foglalt feltételek teljesülnek.
6. cikk
Az alkalmazandó nemzeti jog alapján kölcsönös biztosítóként elismert vállalkozástípus az 575/2013/EU rendelet 27. cikke (1) bekezdése a) pontja i. alpontjának alkalmazásában
(1) Az illetékes hatóságok meghatározhatják, hogy az 575/2013/EU rendelet második része alkalmazásában egy, az alkalmazandó nemzeti jog alapján elismert vállalkozástípus szövetkezeti társaságnak minősül, ha a (2), (3) és (4) bekezdésben meghatározott feltételek mindegyike teljesül:
(2) Valamely intézmény akkor minősül az (1) bekezdés alkalmazásában kölcsönös biztosítónak, ha jogi státusa a következő kategóriák valamelyikébe esik:
a)
Dániában: olyan társaságok („Foreninger”) vagy alapok („Fonde”), amelyek biztosítótársaságoknak („Forsikringsselskaber”), jelzálog-hitelintézeteknek („Realkreditinstitutter”), takarékpénztáraknak („Sparekasser”), takarékszövetkezeteknek („Andelskasser”) és takarékszövetkezetek fiókintézményeinek („Sammenslutninger af andelskasser”) a dán pénzügyi üzleti törvényben meghatározott részvénytársasággá történő átalakulásával jöttek létre;
b)
Írországban: a lakás-takarékpénztárakról szóló 1989. évi törvény alapján „building societies”-ként bejegyzett intézmények;
c)
az Egyesült Királyságban: a lakás-takarékpénztárakról szóló 1986. évi törvény alapján „building societies”-ként bejegyzett intézmények; a takarékbankokról szóló 1819. évi törvény (Skócia) alapján „savings bank”-ként bejegyzett intézmények.
(3) Az elsődleges alapvető tőke tekintetében akkor minősül valamely intézmény az (1) bekezdés alkalmazásában kölcsönös biztosítónak, ha az alkalmazandó nemzeti jognak vagy a társaság alapszabályának megfelelően a jogi személy szintjén csak az 575/2013/EU rendelet 29. cikkében említett tőkeinstrumentumokat bocsáthat ki.
(4) Valamely intézmény akkor minősül az (1) bekezdés alkalmazásában kölcsönös biztosítónak, ha a tőke és a tartalékok teljes összegének vagy annak egy részének az intézmény olyan tagjainak a tulajdonában áll, akik a szokásos üzletmenet keretében nem részesülnek a tartalékok közvetlen kifizetéséből, különösen nem osztalékfizetés útján. Ezek a feltételek akkor is teljesítettnek minősülnek, ha az intézmény olyan elsődleges alapvető tőkeinstrumentumokat bocsát ki, amelyek jogot biztosítanak a nyereségre és a tartalékokra, ha ezt az alkalmazandó nemzeti jog megengedi.
7. cikk
Az alkalmazandó nemzeti jog alapján hasonló intézményként elismert vállalkozástípus az 575/2013/EU rendelet 27. cikke (1) bekezdése a) pontja iv. alpontjának alkalmazásában
(1) Az illetékes hatóságok meghatározhatják, hogy az 575/2013/EU rendelet második része alkalmazásában egy, az alkalmazandó nemzeti jog alapján elismert vállalkozástípus a szövetkezetekhez, kölcsönös biztosítókhoz és takarékpénztárakhoz hasonló intézménynek minősül, ha a (2), (3) és (4) bekezdésben meghatározott feltételek mindegyike teljesül:
(2) Valamely intézmény akkor minősül az (1) bekezdés alkalmazásában szövetkezetekhez, kölcsönös biztosítókhoz és takarékpénztárakhoz hasonló intézménynek, ha jogi státusa a következő kategóriák valamelyikébe esik:
a)
Ausztriában: „Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken”-ként a „Bundesgesetz über die Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken (Pfandbriefstelle-Gesetz - PfBrStG)” alapján bejegyzett intézmények;
b)
Finnországban: „Hypoteekkiyhdistys”-ként vagy „Hypoteksförening”-ként a „Laki hypoteekkiyhdistyksistä” vagy „Lag om hypoteksföreningar” alapján bejegyzett intézmények;
(3) Az elsődleges alapvető tőke tekintetében akkor minősül valamely intézmény az (1) bekezdés alkalmazásában szövetkezetekhez, kölcsönös biztosítókhoz és takarékpénztárakhoz hasonló intézménynek, ha az alkalmazandó nemzeti jognak vagy a társaság alapszabályának megfelelően a jogi személy szintjén csak az 575/2013/EU rendelet 29. cikkében említett tőkeinstrumentumok kibocsátására képes.
(4) Valamely intézmény akkor minősül az (1) bekezdés alkalmazásában szövetkezetekhez, kölcsönös biztosítókhoz és takarékpénztárakhoz hasonló intézménynek, ha az alábbi feltételek közül egy vagy több teljesül:
a)
amennyiben a (3) bekezdésben említett elsődleges alapvető tőkeinstrumentumok birtokosainak, akik lehetnek az intézmény tagjai vagy ettől eltérő felek, az alkalmazandó nemzeti jog alapján lehetőségük van lemondani, akkor arra is joguk lehet, hogy a tőkeinstrumentumot visszaszolgáltassák az intézmény számára, figyelemmel kizárólag az alkalmazandó nemzeti jogban, a társaság alapszabályában, az 575/2013/EU rendeletben és az e rendeletben foglalt korlátozásokra. Ez nem akadályozza meg azt, hogy az intézmény az alkalmazandó nemzeti jog alapján az 575/2013/EU rendelet 29. cikkének megfelelő, olyan elsődleges alapvető tőkeinstrumentumokat bocsásson ki tagjai és egyéb felek számára, amelyek nem biztosítanak jogot arra, hogy a tőkeinstrumentumot visszaszolgáltassák az intézmény számára;
b)
a tőke, a tartalékok és az évközi vagy év végi nyereség összege az alkalmazandó nemzeti jog szerint nem fizethető ki az elsődleges alapvető tőkeinstrumentumok birtokosainak. Ez a feltétel akkor is teljesítettnek minősül, ha az intézmény olyan elsődleges alapvető tőkeinstrumentumokat bocsát ki, amelyek folyamatos működés mellett a részesedéssel rendelkezők számára jogot biztosítanak a nyereség és a tartalékok egy részére, ha ezt az alkalmazandó nemzeti jog megengedi, feltéve, hogy az említett rész arányban áll a tőkéhez és a tartalékokhoz történő hozzájárulásukkal, vagy ha ezt az alkalmazandó nemzeti jog egy alternatív rendelkezéssel összhangban lehetővé teszi. Az intézmény kibocsáthat olyan elsődleges alapvető tőkeinstrumentumokat, amelyek a birtokosaik részére az intézmény fizetésképtelensége vagy felszámolása esetén a tartalékokhoz való olyan jogot biztosítanak, amelynek nem kell arányosnak lennie a tőkéhez vagy a tartalékokhoz való hozzájárulással, ha az 575/2013/EU rendelet 29. cikkének (4) és (5) bekezdésében foglalt feltételek teljesülnek;
c)
a tőke és a tartalékok teljes összege vagy annak egy része az intézmény tagjainak tulajdonában áll, akik a szokásos üzletmenet keretében nem részesülnek a tartalékok közvetlen kifizetéséből, különösen nem osztalékfizetés útján.
3. alszakasz
Közvetett finanszírozás
8. cikk
Tőkeinstrumentumok közvetett finanszírozása az 575/2013/EU rendelet 28. cikke (1) bekezdésének b) pontja, 52. cikke (1) bekezdésének c) pontja és 63. cikke c) pontjának alkalmazásában
(1) A tőkeinstrumentumok 575/2013/EU rendelet 28. cikke (1) bekezdésének b) pontja, 52. cikke (1) bekezdésének c) pontja és 63. cikkének c) pontja szerinti közvetett finanszírozása nem közvetlen finanszírozásnak minősül.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a közvetlen finanszírozás olyan helyzetekre vonatkozik, amikor egy intézmény olyan kölcsönt vagy bármilyen formában más finanszírozást biztosított egy befektető számára, amelyet az a tőkeinstrumentumainak megvásárlására használt fel.
(3) Közvetlen finanszírozásnak minősül továbbá az olyan finanszírozás, amelyet egy intézmény tőkeinstrumentumainak megvásárlásától eltérő más célra biztosítanak bármely olyan természetes vagy jogi személy részére, aki a hitelintézetben az 575/2013/EU rendelet 4. cikkének (36) bekezdésében említett befolyásoló részesedéssel rendelkezik, vagy aki kapcsolt félnek minősül a kapcsolt felekre vonatkozó közzétételekről szóló IAS 24 nemzetközi számviteli standard (9) bekezdésében foglalt meghatározás értelmében, amelyet az Unióban az 1606/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (7) szerint kell alkalmazni, figyelemmel az illetékes hatóság által meghatározott bármely további iránymutatásra, ha az intézmény nem képes az alábbi összes feltételnek való megfelelés igazolására:
a)
az ügylet a harmadik felekkel folytatott egyéb ügyletekkel megegyező feltételekkel valósul meg;
b)
a természetes vagy jogi személynek vagy a kapcsolt félnek nem kell a tőkeinstrumentumok kifizetésére vagy eladására hagyatkoznia a kamatfizetés és a finanszírozás visszafizetése támogatásának érdekében.
9. cikk
A tőkeinstrumentumok közvetett finanszírozásának alkalmazandó formái és jellege az 575/2013/EU rendelet 28. cikke (1) bekezdése b) pontjának, 52. cikke (1) bekezdése c) pontjának és 63. cikke c) pontjának alkalmazásában
(1) Egy intézmény tőkeinstrumentumainak közvetett módon történő megvásárlása finanszírozásának alkalmazandó formái és jellege a következőket tartalmazza:
a)
egy intézmény tőkeinstrumentumainak egy befektető által történő - kibocsátáskori vagy ezt követő - megvásárlásának finanszírozása olyan szervezetek révén, amelyek felett az intézmény közvetlen vagy közvetett ellenőrzéssel rendelkezik, vagy amelyek az alábbiak bármelyikébe tartoznak:
1.
az intézmény számviteli vagy prudenciális konszolidációjának köre;
2.
a konszolidált mérleg vagy a konszolidált éves beszámolóval egyenértékű, kibővített összesített számítás köre az 575/2013/EU rendelet 49. cikke (3) bekezdése a) pontja iv. alpontjának megfelelően, amelyet az intézményvédelmi rendszer vagy egy olyan, valamely központi testülethez kapcsolódó intézmények alkotta hálózat állít össze, amely nem olyan csoportként szervezett, mint amilyenhez az intézmény tartozik;
3.
az intézmény kiegészítő felügyeletének köre a pénzügyi konglomerátumhoz tartozó hitelintézetek, biztosítóintézetek és befektetési vállalkozások kiegészítő felügyeletéről szóló 2002/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (8) szerint.
b)
egy intézmény tőkeinstrumentumainak egy befektető által történő - kibocsátáskori vagy ezt követő - megvásárlásának finanszírozása olyan külső szervezetek révén, amelyeket garancia vagy egy hitelderivatíva használata véd, illetve más módon biztosítottak oly módon, hogy a hitelkockázatot átruházzák az intézményre vagy bármely olyan szervezetre, amely felett az intézmény közvetlen vagy közvetett ellenőrzéssel rendelkezik, vagy amelyek az alábbiak bármelyikébe tartoznak:
1.
az intézmény számviteli vagy prudenciális konszolidációjának köre;
2.
a konszolidált mérleg vagy a konszolidált éves beszámolóval egyenértékű, kibővített összesített számítás köre az 575/2013/EU rendelet 49. cikke (3) bekezdése a) pontja iv. alpontjának megfelelően, amelyet az intézményvédelmi rendszer vagy egy olyan, valamely központi testülethez kapcsolódó intézmények alkotta hálózat állít össze, amely nem olyan csoportként szervezett, mint amilyenhez az intézmény tartozik;
3.
az intézmény kiegészítő felügyeletének köre a 2002/87/EK irányelv szerint;
c)
olyan kölcsönvevő finanszírozása, aki a finanszírozást továbbadja a végső befektetőnek egy intézmény tőkeinstrumentumainak megvásárlása céljából a kibocsátáskor vagy ezt követően.
(2) Ahhoz, hogy valamely finanszírozás az (1) bekezdés alkalmazásában közvetett finanszírozásnak minősüljön, adott esetben a következő feltételeknek is teljesülniük kell:
a)
a befektető nem tartozik a következők egyikébe sem:
1.
az intézmény számviteli vagy prudenciális konszolidációjának köre;
2.
a konszolidált mérleg vagy a konszolidált éves beszámolóval egyenértékű, kibővített összesített számítás köre az 575/2013/EU rendelet 49. cikke (3) bekezdése a) pontja iv. alpontjának megfelelően, amelyet az intézményvédelmi rendszer vagy egy olyan, valamely központi testülethez kapcsolódó intézmények alkotta hálózat állít össze, amely nem olyan csoportként szervezett, mint amilyenhez az intézmény tartozik. E célból úgy kell tekinteni, hogy a kibővített összesített számítás köre kiterjed a befektetőre, amennyiben a vonatkozó tőkeinstrumentum konszolidáció vagy kibővített összesített számítás tárgyát képezi az 575/2013/EU rendelet 49. cikke (3) bekezdése a) pontja iv. alpontjának megfelelően olyan módon, hogy nem kerül sor a szavatolótőke-elemek többszörös felhasználására vagy szavatolótőke képzésére az intézményvédelmi rendszer tagjai között. Amennyiben az illetékes hatóságok a 575/2013/EU rendelet 49. cikke (3) bekezdésének megfelelő engedélye nyújtására nem került sor, ezt a feltételt akkor kell teljesítettnek tekinteni, ha mind az (1) bekezdés a) pontjában említett szervezetek, mind pedig az intézmény ugyanazon intézményvédelmi rendszer tagjai, és a szervezetek a tőkeinstrumentumaik megvásárlásához nyújtott finanszírozást az esettől függően az 575/2013/EU rendelet 36. cikke (1) bekezdésének f)-i) pontjának, 56. cikke a)-d) pontjának és 66. cikk a)-d) pontjának megfelelően levonják;
3.
az intézmény kiegészítő felügyeletének köre a 2002/87/EK irányelv szerint;
b)
a külső szervezet nem tartozik a következők egyikébe sem:
1.
az intézmény számviteli vagy prudenciális konszolidációjának köre;
2.
a konszolidált mérleg vagy a konszolidált éves beszámolóval egyenértékű, kibővített összesített számítás köre az 575/2013/EU rendelet 49. cikke (3) bekezdése a) pontja iv. alpontjának megfelelően, amelyet az intézményvédelmi rendszer vagy egy olyan, valamely központi testülethez kapcsolódó intézmények alkotta hálózat állít össze, amely nem olyan csoportként szervezett, mint amilyenhez az intézmény tartozik;
3.
az intézmény kiegészítő felügyeletének köre a 2002/87/EK irányelv szerint.
(3) Annak megállapítására, hogy a tőkeinstrumentum megvásárlása során igénybe vettek-e közvetlen vagy közvetett finanszírozást a 8. cikknek megfelelően, a figyelembe veendő összegből le kell vonni az esetleges egyedileg értékelt, elszámolt értékvesztési veszteséget.
(4) A 8. cikk szerinti közvetett vagy közvetlen finanszírozásként való besorolás elkerülése érdekében - amennyiben a kölcsönt vagy az egyéb formában történő finanszírozást vagy garanciát olyan természetes vagy jogi személy számára nyújtják, aki/amely a hitelintézetben befolyásoló részesedéssel rendelkezik, vagy aki a (3) bekezdésben említett kapcsolt félnek minősül - az intézmény folyamatosan biztosítja, hogy a kölcsönt vagy az egyéb formában történő finanszírozást vagy garanciát nem az intézmény tőkeinstrumentumainak közvetlen vagy közvetett megszerzésének céljára nyújtja. Amennyiben a kölcsönt vagy az egyéb formában történő finanszírozást vagy garanciát más típusú felek részére nyújtják, az intézmény ezt az ellenőrzést a legnagyobb gondosság elve alapján végzi.
(5) Kölcsönös biztosítók, szövetkezeti társaságok és hasonló intézmények tekintetében, amennyiben a nemzeti jog vagy az intézmény alapszabálya előírja egy vevő számára, hogy részesedést kell szereznie a tőkeinstrumentumokban ahhoz, hogy kölcsönt kaphasson, az adott kölcsön nem minősül közvetlen vagy közvetett finanszírozásnak, ha az alábbi feltételek mindegyike teljesül:
a)
az illetékes hatóság a jegyzés összegét nem jelentősnek minősíti;
b)
a kölcsön célja nem a kölcsönt nyújtó intézmény tőkeinstrumentumainak megvásárlása;
c)
az intézmény egy vagy több tőkeinstrumentumának jegyzése ahhoz szükséges, hogy a kölcsön kedvezményezettje a szövetkezeti társaság, kölcsönös biztosító vagy hasonló intézmény tagjává válhasson.
4. alszakasz
A tőkeinstrumentumok visszaváltására vonatkozó korlátozások
10. cikk
A kölcsönös biztosítók, takarékpénztárak, szövetkezeti társaságok és hasonló intézmények által kibocsátott tőkeinstrumentumok visszaváltására vonatkozó korlátozások az 575/2013/EU rendelet 29. cikke (2) bekezdése b) pontjának és az 575/2013/EU rendelet 78. cikke (3) bekezdésének alkalmazásában
(1) Egy intézmény csak akkor bocsáthat ki visszaváltási lehetőséget tartalmazó elsődleges alapvető tőkeinstrumentumot, ha ezt a lehetőséget az alkalmazandó nemzeti jog megengedi.
(2) Az intézménynek az 575/2013/EU rendelet 29. cikke (2) bekezdésének b) pontjában és 78. cikkének (3) bekezdésében említett azon lehetősége, hogy a tőkeinstrumentumokra vonatkozó rendelkezések alapján korlátozza a visszaváltást, magában foglalja mind a visszaváltás elhalasztásának, mind pedig a visszaváltható összeg korlátozásának a jogát. Az intézmény a (3) bekezdésben foglaltak szerint korlátlan ideig elhalaszthatja a visszaváltást vagy korlátozhatja a visszaváltható összeget.
(3) Az instrumentumokra vonatkozó rendelkezésekben a visszaváltás korlátozásának mértékét az intézmény az intézmény mindenkori prudenciális helyzetének alapján határozza meg, figyelemmel többek között különösen az alábbiakra:
a)
az intézmény általános pénzügyi, likviditási és fizetőképességi helyzete;
b)
az elsődleges alapvető tőke, az alapvető tőke és az összes tőke összege, összehasonlítva a teljes kockázati kitettségértékkel, amelyet az 575/2013/EU rendelet 92. cikke (1) bekezdésének a) pontjában foglalt követelményekkel, a 2013/36/EU irányelv 104. cikkének (1) bekezdésében foglalt egyedi tőkekövetelményekkel, és az említett irányelv 128. cikke 6. pontjában meghatározott kombinált pufferkövetelménnyel összhangban kell kiszámítani.
11. cikk
A kölcsönös biztosítók, takarékpénztárak, szövetkezeti társaságok és hasonló intézmények által kibocsátott tőkeinstrumentumok visszaváltására vonatkozó korlátozások az 575/2013/EU rendelet 29. cikke (2) bekezdése b) pontjának és az 575/2013/EU rendelet 78. cikke (3) bekezdésének alkalmazásában
(1) Az instrumentumokat szabályozó szerződéses vagy jogszabályi rendelkezésekben található visszaváltási korlátozások nem akadályozzák meg azt, hogy az illetékes hatóság az 575/2013/EU rendelet 78. cikkében szabályozott megfelelő alapon további korlátozásokat rendeljen el az eszközök visszaváltása vonatkozásában.
(2) Az illetékes hatóságok értékelik az instrumentumot szabályozó szerződéses vagy jogszabályi rendelkezésekben található visszaváltási korlátozások alapját. Előírhatják az intézmények számára az adott szerződéses rendelkezések módosítását, ha nem elégedettek a korlátozások megalapozottságával. Amennyiben szerződéses rendelkezések hiányában a nemzeti jog szabályozza az instrumentumokat, a jogalkotásnak lehetővé kell tennie, hogy az intézmény a 10. cikk (1)-(3) bekezdésében említett módon korlátozza a visszaváltást annak érdekében, hogy az instrumentumok elsődleges alapvető tőkének minősüljenek.
(3) A visszaváltást korlátozó bármely döntést a szervezeten belül írásban dokumentálni kell, és az intézmény köteles azt bejelenteni az illetékes hatóságnak, beleértve annak indokolását is, hogy a (3) bekezdésben foglalt feltételekre figyelemmel miért utasították vagy halasztották el a visszaváltást részben vagy egészben.
(4) Ha ugyanazon időszakban a visszaváltást korlátozó több döntésre is sor kerül, akkor az intézmények e döntéseket egy dokumentumban is rögzíthetik.
2. SZAKASZ
Prudenciális szűrők
12. cikk
Az értékesítésből származó nyereség koncepciója az 575/2013/EU rendelet 32. cikke (1) bekezdése a) pontjának alkalmazásában
(1) Az 575/2013/EU rendelet 32. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett értékesítésből származó nyereség koncepciója magában foglalja az intézmény bármely olyan értékesítésből származó elismert nyereségét, amelyet a szavatolótőke bármely elemének növekedéseként könyvelnek le, és amely értékpapírosított eszközök értékesítéséből származó jövőbeli kamatjövedelemhez kapcsolódik, amikor ezeket egy értékpapírosítási ügylet keretében eltávolítják az intézmény mérlegéből.
(2) Az értékesítésből származó elismert nyereséget a vonatkozó számviteli rendszer alkalmazásával megállapított alábbi a) és b) pontok közötti különbözetként kell meghatározni:
a)
a kapott ellenérték (beleértve bármely kapott új eszközt, csökkentve bármely átvállalt kötelezettséggel) nettó értéke;
b)
az értékpapírosított eszköz vagy a kivezetett rész könyv szerinti értéke.
(3) A jövőbeli kamatjövedelemhez kapcsolódó értékesítésből származó elismert nyereség ebben az összefüggésben az 575/2013/EU rendelet 242. cikkében meghatározott várható jövőbeli „értékpapírosítási felárat” jelenti.
3. SZAKASZ
Levonások az elsődleges alapvető tőkeelemekből
13. cikk
A folyó üzleti év veszteségeinek levonása az 575/2013/EU rendelet 36. cikke (1) bekezdése a) pontjának alkalmazásában
(1) Az elsődleges alapvető tőkének az év során történő kiszámítása érdekében, függetlenül attól, hogy az intézmény az egyes évközi időszakok végén lezárja-e a pénzügyi nyilvántartását, az intézmény meghatározza az eredménykimutatását és a felmerülésükkel egy időben az esetlegesen keletkezett veszteségeket levonja az elsődleges alapvető tőkeelemekből.
(2) Az intézmény eredménykimutatásának az (1) bekezdéssel összhangban való meghatározása céljára a bevételek és a kiadások meghatározása ugyanazzal az eljárással és ugyanazon számviteli szabályozás alapján történik, mint amelyik az év végi pénzügyi beszámolót követi. A bevételek és kiadások becslése prudens módon történik és azokat ahhoz az évközi időszakhoz kell hozzárendelni, amelynek során felmerültek, úgy, hogy minden egyes évközi időszak ésszerű mértékű összeget viseljen a várható éves bevételekből és kiadásokból. A jelentős vagy nem ismétlődő eseményeket teljes egészében és haladéktalanul figyelembe kell venni abban az évközi időszakban, amelynek során felmerültek.
(3) Nincs szükség levonásra, ha az elsődleges alapvető tőkeelemeknél a folyó üzleti év veszteségeit az évközi vagy év végi pénzügyi beszámoló eredményeként már figyelembe vették. E cikk alkalmazásában a pénzügyi beszámoló azt jelenti, hogy az évközi vagy az év végi zárást követően a nyereséget és a veszteséget a nemzetközi számviteli standardok alkalmazásáról szóló 1606/2002/EK rendelet szerint az intézményre irányadó számviteli szabályozásnak és a bankok és más pénzügyi intézmények éves beszámolójáról és konszolidált éves beszámolójáról szóló 86/635/EGK tanácsi irányelvnek (9) megfelelően határozzák meg.
(4) Az (1)-(3) bekezdéseket ugyanilyen módon kell alkalmazni a halmozott egyéb átfogó jövedelem körébe sorolt nyereségekre és veszteségekre.
14. cikk
Jövőbeli nyereségtől függően érvényesíthető halasztott adókövetelések levonása az 575/2013/EU rendelet 36. cikke (1) bekezdése c) pontjának alkalmazásában
(1) A jövőbeli nyereségtől függően érvényesíthető halasztott adóköveteléseknek az 575/2013/EU rendelet 36. cikke (1) bekezdésének c) pontja szerinti levonását a (2) és (3) bekezdések szerint kell elvégezni.
(2) A halasztott adókövetelések és a kapcsolódó halasztott adókötelezettségek közötti kiegyenlítést minden egyes adóalany tekintetében külön kell elvégezni. A kapcsolódó halasztott adókötelezettségek azokra korlátozódnak, amelyek a halasztott adókövetelések joghatóságával megegyező joghatóság szerinti adójog alapján merülnek fel. A halasztott adókövetelések és kötelezettségek konszolidált szintű kiszámítása tekintetében az adóalany magában foglal tetszőleges számú olyan egységet, amely az alkalmazandó nemzeti jog szerinti ugyanazon adócsoport, költségvetési konszolidáció, költségvetési egység vagy konszolidált adóbevallás tagja.
(3) A jövőbeli nyereségtől függően érvényesíthető halasztott adókövetelések kiegyenlítésére felhasználható kapcsolódó halasztott adókötelezettségek összege egyenlő az alábbi a) és b) pont szerinti összegek különbségével:
a)
az alkalmazandó számviteli szabályozás szerinti halasztott adókötelezettségek összege;
b)
immateriális javakból és meghatározott szolgáltatást nyújtó nyugdíjalapban lévő eszközökből származó kapcsolódó halasztott adókötelezettségek összege.
15. cikk
Meghatározott szolgáltatást nyújtó nyugdíjalapban lévő eszközök levonása az 575/2013/EU rendelet 36. cikke (1) bekezdése e) pontjának és az 575/2013/EU rendelet 41. cikke (1) bekezdése b) pontjának alkalmazásában
(1) Az illetékes hatóság csak akkor biztosítja az 575/2013/EU rendelet 41. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett előzetes engedélyt, ha a meghatározott szolgáltatást nyújtó nyugdíjalapban lévő megfelelő eszközök korlátozás nélküli használatára vonatkozó képesség az eszközökhöz való haladéktalan és korlátlan hozzáférést foglal magában, így például, ha az eszközök használatát nem tiltja semmiféle korlátozás és harmadik feleknek semmiféle igénye nem áll fenn ezekre az eszközökre nézve.
(2) Az eszközökhöz való korlátlan hozzáférés fennállása feltételezhető abban az esetben, ha az intézménynek nem kell egyedi jóváhagyást kérnie és kapnia a nyugdíjalap vezetőjétől vagy a nyugdíj kedvezményezettjeitől minden esetben, amikor hozzá szeretne férni az alapban található többletforrásokhoz.
16. cikk
Az előre látható adóterhek levonása az 575/2013/EU rendelet 36. cikke (1) bekezdése l) pontjának és 56. cikke f) pontjának alkalmazásában
(1) Feltéve, hogy az intézmény olyan számviteli szabályozást és számviteli politikát alkalmaz, amelyek a mérlegben vagy az eredménykimutatásban elismert ügyletekre és más eseményekre vonatkozó folyó és halasztott adókötelezettségek teljes körű elismeréséről rendelkeznek, az intézmény úgy tekintheti, hogy az előre látható adóterheket már figyelembe vették. Az illetékes hatóság köteles meggyőződni arról, hogy megtették az összes szükséges levonást az alkalmazandó számviteli szabályozás vagy bármely egyéb kiigazítás alapján.
(2) Ha az intézmény az elsődleges alapvető tőkét az 1606/2002/EK rendelet szerint elkészített pénzügyi kimutatás alapján számítja ki, akkor az (1) bekezdésben foglalt feltétel teljesítettnek minősül.
(3) Ha az (1) bekezdésben foglalt feltétel nem teljesül, az intézmény köteles csökkenteni az elsődleges alapvető tőkét a mérlegben vagy az eredménykimutatásban elismert ügyletekre és más eseményekre vonatkozó, a mérlegben vagy az eredménykimutatásban még el nem ismert folyó és halasztott adókötelezettségek becsült összegével. A folyó és halasztott adókötelezettségek becsült összegét az 1606/2002/EK rendeletben meghatározott módszerrel egyenértékű módszer használatával kell meghatározni. A halasztott adókötelezettségek becsült összegét nem lehet beszámítani olyan halasztott adókövetelésekkel szemben, amelyeket nem ismertek el a pénzügyi kimutatásokban.
4. SZAKASZ
Az elsődleges alapvető tőkeelemekből, a kiegészítő alapvető tőkeelemekből, valamint a járulékos tőkeelemekből történő egyéb levonások
17. cikk
Pénzügyi vállalkozások tőkeinstrumentumainak egyéb levonásai az 575/2013/EU rendelet 36. cikke (3) bekezdésének alkalmazásában
(1) Az 575/2013/EU rendelet 4. cikke (26) bekezdésében meghatározott pénzügyi vállalkozások tőkeinstrumentumainak állományát az alábbi számításoknak megfelelően kell levonni:
a)
az elsődleges alapvető tőkeelemekből minden korlátozás nélkül le kell vonni minden olyan instrumentumot, amely a kibocsátó pénzügyi vállalkozásra irányadó társasági jog szerint tőkének minősül, és abban az esetben, ha a pénzügyi vállalkozásra fizetőképességi követelmények is vonatkoznak, azokat, amelyek a szabályozói tőkekövetelmények legmagasabb tőkeszintjén találhatók;
b)
az elsődleges alapvető tőkeelemekből le kell vonni minden olyan instrumentumot, amely a kibocsátóra irányadó társasági jog szerint tőkének minősül és abban az esetben, ha a pénzügyi vállalkozásra fizetőképességi követelmények nem vonatkoznak, amelyek lejárat nélküliek, a felmerülő veszteségek első és arányosan legnagyobb részét viselik, fizetésképtelenség és felszámolás esetén az összes többi követelés alá sorolódnak és nem rendelkeznek sem preferenciális sem előre rögzített kifizetési joggal;
c)
a kiegészítő alapvető tőkeelemekből le kell vonni bármely olyan alárendelt instrumentumot, amely folyamatosan veszteségeket visel, beleértve a kamatszelvény kifizetések felfüggesztésére vonatkozó hatáskört is. Ha ezen alárendelt instrumentumok összege meghaladja a kiegészítő alapvető tőkét, a többletösszeget az elsődleges alapvető tőkéből kell levonni;
d)
bármely egyéb alárendelt instrumentumot a járulékos tőkeelemekből kell levonni. Ha ezen alárendelt instrumentumok összege meghaladja a járulékos tőkét, a többletösszeget a kiegészítő alapvető tőkeelemekből kell levonni. Ha a kiegészítő alapvető tőke összege nem elegendő, a fennmaradó többletösszeget az elsődleges alapvető tőkeelemekből kell levonni;
e)
az elsődleges alapvető tőkeelemekből le kell vonni bármely egyéb, a pénzügyi vállalkozás szavatolótőkéjében a vonatkozó és alkalmazandó prudenciális keretszabályozás alapján szereplő instrumentumot vagy bármely egyéb olyan instrumentumot, amelyről az intézmény nem képes igazolni, hogy arra az a), b), c) vagy d) pontokban szereplő feltételek vonatkoznak.
(2) A (3) bekezdésben említett esetekben az intézményeknek a tőkeinstrumentum-állományokra a megfelelő levonási módszer alapján kell alkalmazniuk az 575/2013/EU rendeletben szabályozott levonásokat. E bekezdés alkalmazásában megfelelő levonási módszernek kell tekinteni azt a módszert, amely ugyanannak a tőkeelemnek a levonására vonatkozik, mint ahová a tőke besorolható lenne akkor, ha azt maga az intézmény bocsátotta volna ki.
(3) Az (1) bekezdésben említett levonások nem alkalmazhatók a következő esetekben:
a)
ha a pénzügyi vállalkozást egy illetékes hatóság engedélyezte és felügyeli, és az 575/2013/EU rendelet szerinti intézményekre alkalmazandókkal egyenértékű prudenciális követelmények hatálya alá tartozik. Ezt a módszert harmadik országok pénzügyi vállalkozásaira csak akkor lehet alkalmazni, ha az említett rendeletnek megfelelően elvégezték az érintett harmadik ország prudenciális rendszerének egyenértékűségi értékelését és megállapították, hogy az érintett harmadik ország prudenciális rendszere legalább az Unióban alkalmazottal egyenértékű.
b)
ha a pénzügyi vállalkozás a 2009/110/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (10) 2. cikke szerinti elektronikuspénz-kibocsátó intézmény és nem részesül az említett irányelv 9. cikkében biztosított választható mentességekből;
c)
ha a pénzügyi vállalkozás a 2007/64/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (11) 4. cikke szerinti elektronikuspénz-kibocsátó intézmény és nem részesül az említett irányelv 26. cikkében biztosított mentességből;
d)
ha a pénzügyi vállalkozás a 2011/61/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (12) 4. cikke szerinti alternatívbefektetésialap-kezelő vagy a 2009/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (13) 2. cikkének (1) bekezdése szerinti alapkezelő társaság.
18. cikk
Harmadik országok biztosítóinak és viszontbiztosítóinak tőkeinstrumentumai az 575/2013/EU rendelet 36. cikke (3) bekezdésének alkalmazásában
(1) Az alábbiak szerint kell levonni harmadik országok biztosítóinak és viszontbiztosítóinak azon tőkeinstrumentum-állományait, amelyekre olyan szolvenciarendszer vonatkozik, amelyet vagy a 2009/138/EK irányelv 227. cikkében meghatározott eljárás keretében, az irányelv I. címének VI. fejezetében meghatározottal nem egyenértékűként értékeltek, vagy amelynek az értékelését nem végezték el:
a)
az elsődleges alapvető tőkeelemekből le kell vonni minden olyan instrumentumot, amely a kibocsátó harmadik országbeli biztosítóra és viszontbiztosítóra irányadó társasági jog szerint tőkének minősül, és amelyek a harmadik országbeli rendszer szerint minden korlátozás nélkül a szabályozói tőkekövetelmények legmagasabb tőkeszintjén találhatók;
b)
a kiegészítő alapvető tőkeelemekből le kell vonni bármely olyan alárendelt instrumentumot, amely folyamatosan veszteségeket visel, beleértve a kamatszelvény kifizetések felfüggesztésére vonatkozó hatáskört is. Ha ezen alárendelt instrumentumok összege meghaladja a kiegészítő alapvető tőkét, a többletösszeget az elsődleges alapvető tőkeelemekből kell levonni;
c)
bármely egyéb alárendelt instrumentumot a járulékos tőkeelemekből kell levonni. Ha ezen alárendelt instrumentumok összege meghaladja a járulékos tőkét, a többletösszeget a kiegészítő alapvető tőkeelemekből kell levonni. Ha ez a többletösszeg meghaladja a kiegészítő alapvető tőkét, a fennmaradó többletösszeget le kell vonni az elsődleges alapvető tőkeelemekből;
d)
prudenciális fizetőképességi követelmények hatálya alatt álló harmadik országbeli biztosítók és viszontbiztosítók esetén az elsődleges alapvető tőkeelemekből le kell vonni bármely egyéb, a harmadik országbeli biztosító és viszontbiztosító szavatolótőkéjében a vonatkozó és alkalmazandó szolvenciarendszer alapján szereplő instrumentumot vagy bármely egyéb olyan instrumentumot, amelyről az intézmény nem képes igazolni, hogy arra az a), b) vagy c) pontokban szereplő feltételek vonatkoznak.
(2) Amennyiben a harmadik ország szolvenciarendszerét, beleértve a saját forrásokra vonatkozó szabályokat, a 2009/138/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 227. cikkében meghatározott eljárás keretében, az irányelv I. címének VI. fejezetében meghatározottal egyenértékűként értékeltek, a harmadik országok biztosítói és viszontbiztosítói tőkeinstrumentum-állományait a 2009/138/EK irányelv 14. cikkével összhangban engedélyezett biztosítók vagy viszontbiztosítók tőkeinstrumentum-állományaiként kell kezelni.
(3) Az e cikk (2) bekezdésében említett esetekben az intézményeknek az esettől függően az 575/2013/EU rendelet 44. cikkének b) pontjában, 58. cikkének b) pontjában és 68. cikkének b) pontjában szabályozott levonásokat kell alkalmazniuk a szavatolótőke-biztosítási állományokra.
19. cikk
A 2009/138/EK irányelv hatálya alól kizárt vállalkozások tőkeinstrumentumai az 575/2013/EU rendelet 36. cikke (3) bekezdésének alkalmazásában
A 2009/138/EK irányelv hatálya alól kizárt vállalkozások tőkeinstrumentum-állományait az említett irányelv 4. cikkével összhangban az alábbiak szerint kell levonni:
a)
az elsődleges alapvető tőkéből minden korlátozás nélkül minden olyan instrumentumot le kell vonni, amely a kibocsátó vállalkozásra irányadó társasági jog szerint tőkének minősül, és amelyek a szabályozói tőkekövetelmények legmagasabb tőkeszintjén találhatók;
b)
a kiegészítő alapvető tőkeelemekből le kell vonni bármely olyan alárendelt instrumentumot, amely folyamatosan veszteségeket visel, beleértve a kamatszelvény kifizetések felfüggesztésére vonatkozó hatáskört is. Ha ezen alárendelt instrumentumok összege meghaladja a kiegészítő alapvető tőkét, a többletösszeget az elsődleges alapvető tőkeelemekből kell levonni;
c)
bármely egyéb alárendelt instrumentumot a járulékos tőkeelemekből kell levonni. Ha ezen alárendelt instrumentumok összege meghaladja a járulékos tőkét, a többletösszeget a kiegészítő alapvető tőkeelemekből kell levonni. Ha ez az összeg meghaladja a kiegészítő alapvető tőkét, a fennmaradó többletösszeget le kell vonni az elsődleges alapvető tőkeelemekből;
d)
az elsődleges alapvető tőkéből le kell vonni bármely egyéb, a vállalkozás szavatolótőkéjében a vonatkozó és alkalmazandó szolvenciarendszer alapján szereplő instrumentumot vagy bármely egyéb olyan instrumentumot, amelyről az intézmény nem képes igazolni, hogy arra az a), b) vagy c) pontokban szereplő feltételek vonatkoznak.
III. FEJEZET
KIEGÉSZÍTŐ ALAPVETŐ TŐKE
1. SZAKASZ
A visszaváltás ösztönzőinek formája és jellege
20. cikk
A visszaváltás ösztönzőinek formája és jellege az 575/2013/EU rendelet 52. cikke (1) bekezdése g) pontjának és 63. cikke h) pontjának alkalmazásában
(1) A visszaváltás ösztönzőjének minősül minden olyan jellemző, amely a kibocsátás időpontjában a tőkeinstrumentum valószínűsíthető visszaváltására vonatkozó várakozást biztosít.
(2) Az (1) bekezdésben említett ösztönzők a következő formákat foglalják magukban:
a)
az instrumentum hitelkockázati felár emelkedésével összekapcsolt vételi opció, ha a vételi opciót nem gyakorolják;
b)
az instrumentum elsődleges alapvető tőkeinstrumentummá történő átalakítására vonatkozó előírással vagy befektetői opcióval összekapcsolt vételi opció, ha a vételi opciót nem gyakorolják;
c)
a referencia-kamatláb változtatásával összekapcsolt vételi opció, ha a második referencia-kamatlábra vonatkozó hitelkockázati felár magasabb, mint a csereügyletek kamatával csökkentett eredeti kifizetési ráta;
d)
a visszaváltási összeg jövőbeli emelkedésével összekapcsolt vételi opció;
e)
az instrumentum hitelkockázati felárának emelkedésével vagy a referencia-kamatláb változtatásával összekapcsolt újraforgalmazási opció, ha a második referencia-kamatlábra vonatkozó hitelkockázati felár magasabb, mint a csereügyletek kamatával csökkentett eredeti kifizetési ráta, ha az instrumentum nem kerül újra forgalomba;
f)
az instrumentum olyan módon történő forgalmazása, amely a befektetők számára arra utal, hogy az instrumentumra vonatkozó vételi jogot gyakorolni fogják.
2. SZAKASZ
A tőkeösszeg átváltása vagy leírása
21. cikk
A tőkeösszeg felértékelésének természete a leírást követően az 575/2013/EU rendelet 52. cikke (1) bekezdése n) pontjának és 52. cikke (2) bekezdése c) pontja ii. alpontjának alkalmazásában
(1) A tőkeösszeg leírását arányosan kell alkalmazni az olyan kiegészítő alapvető tőkeinstrumentumok összes birtokosára, amelyek hasonló leírási mechanizmust és azonos küszöbszintet tartalmaznak.
(2) A leírás az összes következő feltétel teljesülése esetén tekinthető átmenetinek:
a)
a leírást követően fizetendő bármely kifizetésnek a csökkentett tőkeösszeg lesz az alapja;
b)
a felértékelések alapja a nyereség lesz, azt követően, hogy az intézmény a végleges nyereséget megerősítő formális döntést hozott;
c)
az instrumentum bármely felértékelése vagy kamatszelvények csökkentett tőkeösszegen való kifizetése az intézmény kizárólagos hatáskörébe tartozik, figyelemmel a d)-f) pontokból eredő megkötésekre, és az intézmény nem köteles arra, hogy egyedi körülmények fennállása esetén a felértékelést alkalmazza vagy felgyorsítsa;
d)
a felértékelést arányos alapon kell elvégezni azon hasonló kiegészítő alapvető tőkeinstrumentumok tekintetében, amelyeket leértékeltek;
e)
az instrumentum felértékelésére és a kamatszelvények csökkentett tőkeösszegen való kifizetésére fordítható maximális összeg megegyezik az intézmény nyereségének és az 1. pontban meghatározott összeg, valamint a 2. pontban meghatározott összeg hányadosának szorzatával:
1.
az intézmény összes leírt kiegészítő alapvető tőkeinstrumentumai névleges értékének összege a leírás előtt;
2.
az intézmény összes alapvető tőkéje;
f)
bármely felértékelési összeg és a kamatszelvények csökkentett tőkeösszegen való kifizetésének együttes összegét az elsődleges alapvető tőke csökkenésével járó kifizetésként kell kezelni és - az elsődleges alapvető tőkeinstrumentumok egyéb csökkentéseivel együtt - vonatkoznak rá a maximálisan kifizethető összeggel kapcsolatos, a 2013/36/EU irányelv 141. cikkének (2) bekezdésében említett és a nemzeti jogszabályokban vagy rendelkezésekben átültetett korlátozások.
(3) A (2) bekezdés e) pontja alkalmazásában a számítást a felértékelés végrehajtásának időpontjában kell elvégezni.
22. cikk
A kiváltó esemény bekövetkezésének megállapítására vonatkozó eljárások és ütemezés az 575/2013/EU rendelet 52. cikke (1) bekezdése n) pontjának alkalmazásában
(1) Ha az intézmény megállapította, hogy elsődleges alapvetőtőke-megfelelési mutatója az instrumentum átváltását vagy leírását aktiváló szint alá esett az 575/2013/EU rendelet első részének II. címében meghatározott követelmények alkalmazásának szintjén, az intézmény vezetőtestülete vagy bármely más illetékes testülete haladéktalanul megállapítja, hogy a szükséges intézkedést kiváltó esemény következett be, ami az instrumentum leírásának vagy átváltásának kötelezettségét vonja maga után.
(2) A leírandó vagy átváltandó összeget a lehető leghamarabb, de legfeljebb a kiváltó esemény bekövetkezésének az (1) bekezdés szerinti megállapítását követő egy hónapon belül meg kell határozni.
(3) Az illetékes hatóság előírhatja, hogy a (2) bekezdésben említett egy hónapos maximális időtartamot csökkentsék azokban az esetekben, amikor úgy ítéli meg, hogy az átváltandó vagy leírandó összeget már kellő bizonyossággal megállapították, illetve amikor megítélése szerint azonnali átváltásra vagy leírásra van szükség.
(4) Amennyiben a kiegészítő alapvető tőkeinstrumentumot szabályozó rendelkezések szerint a leírandó vagy átváltandó összeg független felülvizsgálatára van szükség, vagy ha az illetékes hatóság írja elő a leírandó vagy átváltandó összeg meghatározásának független felülvizsgálatát, az intézmény vezetőtestülete vagy bármely más illetékes testülete köteles gondoskodni ennek haladéktalan teljesítéséről. Az említett független felülvizsgálatot a lehető leghamarabb el kell végezni, és az nem akadályozhatja az intézményt a kiegészítő alapvető tőkeinstrumentum leírásában vagy átváltásában, valamint a (2) és (3) bekezdésben meghatározott követelmények teljesítésében.
3. SZAKASZ
Az instrumentum olyan jellemzői, amelyek akadályozhatják a feltőkésítést
23. cikk
Az instrumentum olyan jellemzői, amelyek akadályozhatják a feltőkésítést az 575/2013/EU rendelet 52. cikke (1) bekezdése o) pontjának alkalmazásában
Az intézmény feltőkésítését akadályozható jellemzők közé azok a rendelkezések tartoznak, amelyek új tőkeinstrumentum kibocsátásának esetére előírják az intézmény számára a tőkeinstrumentumok fennálló birtokosainak kompenzálását.
4. SZAKASZ
Különleges célú gazdasági egységek alkalmazása a szavatolótőke-instrumentumok közvetett kibocsátására
24. cikk
Különleges célú gazdasági egységek alkalmazása a szavatolótőke-instrumentumok közvetett kibocsátására az 575/2013/EU rendelet 52. cikke (1) bekezdése p) pontjának és 63. cikke n) pontjának alkalmazásában
(1) Amennyiben egy intézmény vagy az 575/2013/EU rendelet első része II. címének 2. fejezete szerinti összevont alapú felügyelet alá tartozó szervezet olyan tőkeinstrumentumot bocsát ki, amelyet különleges célú gazdasági egység jegyez, akkor ezt a tőkeinstrumentumot nem lehet - az intézmény vagy a fent említett szervezet szintjén - a különleges célú gazdasági egység számára kibocsátott legalacsonyabb minőségű tőkénél és a különleges célú gazdasági egység által harmadik felek részére kibocsátott tőkénél magasabb minőségű tőkeként elismerni. Az említett követelményt a prudenciális követelmények alkalmazásának konszolidált, szubkonszolidált és egyéni szintjein kell alkalmazni.
(2) Valamely különleges célú gazdasági egység által kibocsátott eszközök birtokosainak jogai nem lehetnek kedvezőbbek annál, mintha az instrumentumot közvetlenül az intézmény vagy az 575/2013/EU rendelet első része II. címének 2. fejezete szerinti összevont alapú felügyelet alá tartozó szervezet bocsátotta volna ki.
IV. FEJEZET
ÁLTALÁNOS KÖVETELMÉNYEK
1. SZAKASZ
Indexhez kötött részesedésekből származó közvetett részesedés
25. cikk
A kitettségek kiszámításának alternatívájaként alkalmazott becslések konzervatív jellegének mértéke az 575/2013/EU rendelet 76. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában
(1) Valamely becslés akkor megfelelően konzervatív, ha az alábbi feltételek valamelyike teljesül:
a)
amennyiben az index befektetési megbízása meghatározza, hogy egy az index részét képező pénzügyi ágazatbeli szervezet tőkeinstrumentuma nem haladhatja meg az index valamely legmagasabb százalékos értékét, az intézmény az említett százalékot azon részesedések értékének kiszámítására használja, amelyek a 17. cikk (2) bekezdésével összhangban levonásra kerülnek az elsődleges alapvető tőkeelemekből, a kiegészítő alapvető tőkeelemekből vagy a járulékos tőkeelemekből, illetve azokban az esetekben, amikor az intézmény nem tudja megállapítani a részesedések pontos jellegét, az elsődleges alapvető tőkeelemekből.
b)
amennyiben az intézmény nem képes meghatározni az a) pontban említett legmagasabb százalékos értéket, és amennyiben az index befektetési megbízása vagy egyéb vonatkozó információk alapján pénzügyi ágazatbeli szervezetek tőkeinstrumentumait foglalja magában, az intézmény az indexhez kötött részesedések teljes összegét levonja a 17. cikk (2) bekezdésével összhangban az elsődleges alapvető tőkeelemekből, a kiegészítő alapvető tőkeelemekből vagy a járulékos tőkeelemekből, illetve azokban az esetekben, amikor az intézmény nem tudja megállapítani a részesedések pontos jellegét, az elsődleges alapvető tőkeelemekből.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a következők alkalmazandók:
a)
egy indexhez kötött részesedésből eredő közvetett részesedés az index arányában tartalmazza az indexbe foglalt pénzügyi ágazatbeli szervezetek elsődleges alapvető, kiegészítő alapvető és járulékos tőkeinstrumentumaiba történt befektetéseket;
b)
egy index többek között az alábbiakat tartalmazza: index alapok, részvény- vagy kötvényindexek vagy bármely egyéb olyan konstrukció, amelyben az alaptermék egy pénzügyi ágazatbeli szervezet által kibocsátott tőkeinstrumentum.
26. cikk
A „műveletműködési szempontból megterhelő” kifejezés jelentése az 575/2013/EU rendelet 76. cikke (3) bekezdésében
(1) Az 575/2013/EU rendelet 76. cikke (3) bekezdésének alkalmazásában a „műveletműködési szempontból megterhelő” kifejezés olyan helyzeteket jelent, amelyekben az illetékes hatóságok értékelése szerint folyamatosan nem indokolt a pénzügyi ágazatbeli szervezetek tőkerészesedéseire vonatkozó vizsgálati módszer alkalmazása. A műveletműködési szempontból megterhelő jelleg értékelése során az illetékes hatóságok kötelesek figyelembe venni az ilyen pozíciók alacsony lényegességét és rövid tartási időszakát. A rövid időtartamú tartási időszak szükségessé teszi az index erős likviditásának az intézmény általi bizonyítását.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában egy pozíció akkor minősül alacsony lényegességűnek, ha az alábbi feltételek mindegyike teljesül:
a)
az indexhez között részesedésekből származó, bármely vizsgálat elvégzése előtt mért egyéni nettó kitettség nem haladja meg az 575/2013/EU rendelet 46. cikke (1) bekezdésének a) pontjában kiszámított elsődleges alapvető tőketételek 2 %-át;
b)
az indexhez között részesedésekből származó, bármely vizsgálat elvégzése előtt mért összesített nettó kitettség nem haladja meg az 575/2013/EU rendelet 46. cikke (1) bekezdésének a) pontjában kiszámított elsődleges alapvető tőketételek 5 %-át;
c)
az indexhez kötött részesedésekből származó, bármely vizsgálat elvégzése előtt mért összesített nettó kitettség összege és az 575/2013/EU rendelet 36. cikke (1) bekezdésének h) pontja alapján levonásra kerülő bármely egyéb részesedés nem haladja meg az 575/20136/EU rendelet 46. cikke (1) bekezdésének a) pontjában kiszámított elsődleges alapvető tőketételek 10 %-át;
2. SZAKASZ
A szavatolótőke csökkentésének felügyeleti engedélyezése
27. cikk
Az „intézmény jövedelemtermelő képessége szempontjából fenntartható” kifejezés jelentése az 575/2013/EU rendelet 78. cikke (1) bekezdése a) pontjának alkalmazásában
Az „intézmény jövedelemtermelő képessége szempontjából fenntartható” kifejezés az 575/2013/EU rendelet 78. cikke (1) bekezdésének a) pontja alapján azt jelenti, hogy az intézménynek az illetékes hatóság által értékelt nyereségessége továbbra is megbízható marad és sem az adott időpontban, sem a belátható jövőben nem látható semmiféle negatív változás azt követően, hogy az instrumentumokat egyenértékű vagy magasabb minőségű szavatolótőke-instrumentumokkal váltották fel. Az illetékes hatóság értékelése figyelembe veszi az intézmény stresszhelyzetek esetén várható nyereségességét.
28. cikk
Az intézmény által benyújtott, visszaváltásra, csökkentésre vagy visszavásárlásra vonatkozó kérelemmel kapcsolatos eljárásra és adatokra vonatkozó követelmények az 575/2013/EU rendelet 77. cikkének alkalmazásában
(1) A szavatolótőke-instrumentumok visszaváltását, csökkentését és visszavásárlását csak azt követően lehet bejelenteni az instrumentumokban részesedéssel rendelkezők számára, hogy az intézmény beszerezte az illetékes hatóság előzetes engedélyét.
(2) Amennyiben a visszaváltás, csökkentés és visszavásárlás várhatóan kellő bizonyossággal bekövetkezik, és miután beszerezték az illetékes hatóság előzetes engedélyét, az intézmény levonja a visszaváltás, csökkentés vagy visszavásárlás megfelelő összegét a szavatolótőkéje megfelelő elemeiből, még mielőtt a tényleges visszaváltásra, csökkentésre vagy visszavásárlásra sor kerülne. A kellő bizonyosság fennállása különösen akkor vélelmezhető, ha az intézmény nyilvánosan bejelentette egy szavatolótőke-instrumentumra vonatkozó visszaváltási, csökkentési vagy visszavásárlási szándékát.
(3) Az (1) és (2) bekezdést adott esetben a prudenciális követelmények alkalmazásának konszolidált, szubkonszolidált és egyéni szintjein kell alkalmazni.
29. cikk
Visszaváltásra, csökkentésre vagy visszavásárlásra vonatkozó intézményi kérelem benyújtása az 575/2013/EU rendelet 77. és 78. cikkének alkalmazásában, valamint a visszaváltás korlátozásának megfelelő alapja az 575/2013/EU rendelet 78. cikke (3) bekezdésének alkalmazásában
(1) Egy intézménynek kérelmet kell benyújtania az illetékes hatósághoz mielőtt visszaváltaná, csökkentené vagy visszavásárolná elsődleges alapvető tőkeinstrumentumait, illetve megvenné, visszaváltaná vagy visszavásárolná kiegészítő alapvető vagy járulékos tőkeinstrumentumait.
(2) A kérelem tartalmazhatja számos tőkeinstrumentum tekintetében az 575/2013/EU rendelet 77. cikkében felsorolt lépéseknek egy korlátozott időszakon belül való elvégzésére vonatkozó tervet.
(3) Abban az esetben, ha az elsődleges alapvető tőkeinstrumentumok, kiegészítő alapvető tőkeinstrumentumok vagy járulékos tőkeinstrumentumok visszavásárlására árjegyzési célból kerül sor, az illetékes hatóságok összhangban az 575/2013/EU rendelet 78. cikkében meghatározott feltételekkel, előzetesen engedélyezhetik a rendelet 77. cikkében felsorolt lépéseket egy bizonyos előre meghatározott összeg tekintetében.
a)
Az elsődleges alapvető tőkeinstrumentumok tekintetében az említett összeg nem haladhatja meg a következő összegek közül az alacsonyabb összeget:
1.
a vonatkozó kibocsátás összegének 3 %-a;
2.
azon összeg 10 %-a, amellyel az elsődleges alapvető tőke meghaladja az elsődleges alapvető tőkekövetelményeknek az 575/2013/EU rendelet 92. cikke szerint meghatározott összegét, a 2013/36/EU irányelv 104. cikkének (1) bekezdésének a) pontjában foglalt egyedi tőkekövetelményeket és az említett irányelv 128. cikkének 6. pontjában meghatározott kombinált pufferkövetelményt.
b)
A kiegészítő alapvető és járulékos tőkeinstrumentumok tekintetében az említett előre meghatározott összeg nem haladhatja meg a következő összegek közül az alacsonyabb összeget:
1.
a vonatkozó kibocsátás összegének 10 %-a;
2.
a fennálló kiegészítő alapvető tőkeinstrumentumok vagy adott esetben járulékos tőkeinstrumentumok teljes összegének 3 %-a.
(4) Az illetékes hatóságok akkor is adhatnak előzetes engedélyt az 575/2013/EU rendelet 77. cikkében felsorolt lépésekhez, ha a kapcsolódó szavatolótőke-instrumentumokat az intézmény alkalmazottai részére javadalmazásuk részeként adják át. Az intézmények kötelesek tájékoztatni az illetékes hatóságokat arról, ha a fenti célra szavatolótőke-instrumentumokat vásárolnak, és ezeket az instrumentumokat a megfelelő levonási módszerrel levonhatják a szavatolótőkéből arra az időre, amíg azokat az intézmény birtokolja. Nincs szükség a megfelelő alapon történő levonásra, ha az e bekezdés szerinti bármely lépéshez kapcsolódó költséget évközi vagy év végi pénzügyi beszámoló eredményeként már szerepeltették a szavatolótőkében.
(5) Egy illetékes hatóság az 575/2013/EU rendelet 78. cikkében felsorolt feltételeknek megfelelően előzetesen engedélyezhet valamely, az említett rendelet 77. cikkében felsorolt lépést egy bizonyos előre meghatározott összeg tekintetében, ha a vételi opció alapján megszerzendő, visszaváltandó vagy visszavásárolandó szavatolótőke-instrumentumok nem jelentősek a megfelelő kibocsátás állományához viszonyítva, a vételi opció gyakorlását, a visszaváltást vagy a visszavásárlást követően.
(6) Az (1)-(5) bekezdést adott esetben a prudenciális követelmények alkalmazásának konszolidált, szubkonszolidált és egyéni szintjein kell alkalmazni.
30. cikk
Az intézmény által benyújtandó kérelem tartalma az 575/2013/EU rendelet 77. cikkének alkalmazásában
(1) A 29. cikkben említett kérelemhez a következő információkat kell csatolni:
a)
a 29. cikk (1) bekezdésében említett lépések egyike gyakorlásának indokoltságára vonatkozó megalapozott magyarázat;
b)
a tőkekövetelményekre és tőkepufferekre vonatkozó, legalább három éves időszakot átfogó információ, beleértve a szavatolótőke szintjét és összetételét a lépés megtételét megelőzően és azt követően, és a lépésnek a szabályozói követelményekre gyakorolt hatása;
c)
az 575/2013/EU rendelet 78. cikke (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott tőkeinstrumentum kicserélésének az intézmény nyereségességére gyakorolt hatása;
d)
azon veszélyek elemzése, amelyeknek az intézmény kitett vagy kitett lehet, és az arra vonatkozó tájékoztatás, hogy a szavatolótőke szintje megfelelő fedezetet biztosít-e az ilyen kockázatokra, beleértve a különböző forgatókönyvek melletti lehetséges veszteségeket igazoló, a főbb kockázatokra vonatkozó stresszteszteket;
e)
minden olyan egyéb információ, amelyet az illetékes hatóság szükségesnek tart annak értékeléséhez, hogy az 575/2013/EU rendelet 78. cikkének megfelelő engedélyezés mennyiben indokolt.
(2) Az illetékes hatóság eltekint a (2) bekezdésben felsorolt egyes információk benyújtásától, ha meggyőződött arról, hogy az információ már a rendelkezésére áll.
(3) Az (1) és (2) bekezdést adott esetben a prudenciális követelmények alkalmazásának egyéni, konszolidált és szubkonszolidált szintjein kell alkalmazni.
31. cikk
Az intézmény által benyújtandó kérelem ütemezése és a kérelem illetékes hatóság általi feldolgozása az 575/2013/EU rendelet 77. cikkének alkalmazásában
(1) Az intézmény köteles a teljes kérelmet, valamint a 29. és 30. cikkekben említett információkat az illetékes hatóság részére legalább azon időpont előtt 3 hónappal továbbítani, amikor az 575/2013/EU rendelet 77. cikkében felsorolt lépések egyikét bejelentik az instrumentum birtokosai számára.
(2) Az illetékes hatóságok eseti alapon és kivételes körülmények között megengedhetik az intézmények számára az (1) bekezdésben említett kérelemnek 3 hónapnál rövidebb határidőn belül történő továbbítását.
(3) Az illetékes hatóság köteles a kérelmet vagy az (1) bekezdésben vagy a (2) bekezdésben említett határidőn belül feldolgozni. Az illetékes hatóságok figyelembe veszik az esetlegesen rendelkezésre álló és az említett határidőn belül kapott új információkat, amennyiben úgy ítélik meg, hogy az lényeges. Az illetékes hatóságok csak akkor kezdhetik meg a kérelem feldolgozását, ha meggyőződtek arról, hogy a 28. cikk alapján szükséges információkat megkapták az intézménytől.
32. cikk
Kölcsönös biztosítók, szövetkezeti társaságok, takarékpénztárak vagy hasonló intézmények által benyújtott, visszaváltásra, csökkentésre vagy visszavásárlásra vonatkozó kérelmek az 575/2013/EU rendelet 77. cikkének alkalmazásában
(1) Kölcsönös biztosítók, szövetkezeti társaságok, takarékpénztárak vagy hasonló intézmények elsődleges alapvető tőkeinstrumentumainak visszaváltása tekintetében a 29. cikk (1), (2) és (6) bekezdésében említett kérelmet és a 30. cikk (1) bekezdésében említett információkat ugyanolyan gyakorisággal kell az illetékes hatósághoz benyújtani, mint ahogyan az intézmény illetékes testülete a visszaváltásokat vizsgálja.
(2) Az illetékes hatóságok előzetesen engedélyezhetnek egy, az 575/2013/EU rendelet 77. cikkében felsorolt lépést egy bizonyos előre meghatározott visszaváltandó összeg tekintetében, levonva abból a legfeljebb egyéves időszak alatt jegyzett új és kifizetett elsődleges alapvető tőkeinstrumentumok összegét. Előre meghatározott összeg akár az elsődleges alapvető tőke 2 %-át is elérheti, ha meggyőződtek arról, hogy a szóban forgó intézkedés nem veszélyezteti az intézmény jelenlegi vagy jövőbeli pénzügyi helyzetét.
3. SZAKASZ
A szavatolótőke levonása alóli átmeneti felmentés
33. cikk
A szavatolótőke levonása alóli átmeneti felmentés az 575/2013/EU rendelet 79. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában
(1) Az átmeneti felmentés olyan időtartamra vonatkozik, amely nem haladja meg a pénzügyi támogatási műveletre vonatkozó tervek időtartamát. Az említett mentesség nem nyújtható 5 évnél hosszabb időtartamra.
(2) A mentesség csak a pénzügyi ágazatbeli szervezetekben található és pénzügyi támogatási művelet hatálya alatt álló új instrumentum-állományokra vonatkozik.
(3) A szavatolótőkéből történő levonásra vonatkozó átmeneti mentesség nyújtásának céljából egy illetékes hatóság az 575/2013/EU rendelet 79. cikke (1) bekezdésében említett átmeneti részesedéseket úgy tekintheti, hogy azok egy pénzügyi ágazatbeli szervezet átszervezését és megmentését szolgáló pénzügyi támogatási művelet célját szolgálják, amennyiben a műveletre egy terv alapján kerül sor és azt az illetékes hatóság jóváhagyta, továbbá, ha a terv egyértelmű szakaszokat, ütemezést és célokat tartalmaz, valamint meghatározza az átmeneti részesedések és a pénzügyi támogatási művelet közötti kölcsönös kapcsolatot.
V. FEJEZET
KISEBBSÉGI RÉSZESEDÉS ÉS A LEÁNYVÁLLALATOK ÁLTAL KIBOCSÁTOTT KIEGÉSZÍTŐ ALAPVETŐ ÉS JÁRULÉKOS TŐKEINSTRUMENTUMOK
34. cikk
A különleges célú gazdasági egységek működéséhez köthető eszközök típusa, valamint a minimális és jelentéktelen kifejezések fogalma egy különleges célú gazdasági egység által kibocsátott kiegészítő alapvető tőkébe és a járulékos tőkébe való beszámítás meghatározása céljából az 575/2013/EU rendelet 83. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában
(1) Egy különleges célú gazdasági egység eszközei akkor tekinthetők minimálisnak és jelentéktelennek, ha mindkét alábbi feltétel teljesül:
a)
a különleges célú gazdasági egység azon eszközei, amelyek nem a kapcsolt leányvállalat szavatolótőkéjében található beruházásokból állnak, kamatszelvények kifizetésére szolgáló készpénzeszközökre és az esedékes szavatolótőke-instrumentumok visszaváltására korlátozódnak;
b)
a különleges célú gazdasági egység a) pontban említettektől eltérő eszközeinek összege nem magasabb, mint a különleges célú gazdasági egység összes átlagos eszközének 0,5 %-a az elmúlt három évben.
(2) Az (1) bekezdés b) pontjának alkalmazásában az illetékes hatóság engedélyezheti egy intézmény számára, hogy magasabb százalékos arányt alkalmazzon, amennyiben mindkét alábbi feltétel teljesül:
a)
a magasabb százalékarány kizárólagosan a különleges célú gazdasági egység működési költségeinek fedezetét szolgálhatja;
b)
a szóban forgó nominális érték nem haladja meg az 500 000 EUR-t.
VI. FEJEZET
AZ 575/2013/EU RENDELET SZAVATOLÓTŐKÉVEL KAPCSOLATOS ÁTMENETI RENDELKEZÉSEINEK MEGHATÁROZÁSA
35. cikk
További szűrők és levonások az 575/2013/EU rendelet 481. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában
(1) Az elsődleges alapvető tőkeelemek, kiegészítő alapvető tőkeelemek és járulékos tőkeelemek az 575/2013/EU rendelet 481. cikkének megfelelő kiigazításait a (2)-(7) bekezdés szerint kell alkalmazni.
(2) Amennyiben a 2006/48/EK irányelv és a 2006/49/EK irányelv átültető intézkedései értelmében ezek a levonások és szűrők a 2006/48/EK irányelv 57. cikkének a), b) és c) pontjaiban említett szavatolótőke-elemekből erednek, akkor a kiigazítást az elsődleges alapvető tőkeelemekre kell megtenni.
(3) Az (1) bekezdés hatálya alá tartozóktól eltérő esetekben és amennyiben - a 2006/48/EK irányelv és a 2006/49/EK irányelv átültető intézkedései szerint - ezeket a levonásokat és szűrőket a 2006/48/EK irányelv 57. cikkének a)-ca) pontjaiban említett elemek egészére alkalmazták figyelemmel az adott irányelv 154. cikkére, akkor a kiigazítást a kiegészítő alapvető tőkeelemekre kell megtenni.
(4) Ha a kiegészítő alapvető tőkeelemek összege a kapcsolódó kiigazításnál alacsonyabb, a fennmaradó kiigazítást az elsődleges alapvető tőkeelemekre kell elvégezni.
(5) Az (1) és (2) bekezdések hatálya alá tartozóktól eltérő esetekben és amennyiben - a 2006/48/EK irányelv és a 2006/49/EK irányelv átültető intézkedései szerint - ezeket a levonásokat és szűrőket az 57. cikk d)-h) pontjaiban említett szavatolótőke-elemekre vagy a 2006/48/EK irányelv és a 2006/49/EK irányelv szerinti szavatolótőke egészére alkalmazták, akkor a kiigazítást a járulékos tőkeelemekre kell megtenni.
(6) Ha a járulékos tőkeelemek összege a kapcsolódó kiigazításnál alacsonyabb, a fennmaradó kiigazítást a kiegészítő alapvető tőkeelemekre kell elvégezni.
(7) Ha a járulékos és a kiegészítő alapvető tőkeelemek összege a kapcsolódó kiigazításnál alacsonyabb, a fennmaradó kiigazítást az elsődleges alapvető tőkeelemekre kell elvégezni.
36. cikk
A tőkeinstrumentumokhoz kapcsolódó szerzett jogok alapján az elsődleges alapvető tőkébe és a kiegészítő alapvető tőkébe való beszámításra nem jogosult, de egyéb szavatolótőke-elemekként figyelembe vehető, állami támogatásnak nem minősülő tételek az 575/2013/EU rendelet 487. cikke (1) és (2) bekezdésének alkalmazásában
(1) A szavatolótőke-instrumentumoknak a 2014. január 1. és 2021. december 31. közötti időszakban történő, az 575/2013/EU rendelet 487. cikke (1) és (2) bekezdésében meghatározott kezelése esetén az instrumentumokat részben vagy egészben lehet ilyen módon kezelni. Az említett kezelési mód nem jár következményekkel az 575/2013/EU rendelet 486. cikkének (4) bekezdésében meghatározott korlátozás kiszámítására nézve.
(2) Az (1) bekezdésben említett szavatolótőke-instrumentumok ismét az 575/2013/EU rendelet 484. cikkének (3) bekezdésében említett tételekként kezelhetők, amennyiben esetükben az említett rendelet 484. cikkének (3) bekezdésében említett tételekről van szó, és az összegük már nem haladja meg a szóban forgó rendelet 486. cikkének (2) bekezdésében említett, alkalmazandó százalékos arányt.
(3) Az (1) bekezdésben említett szavatolótőke-instrumentumok ismét a 484. cikk (4) bekezdésében említett tételekként kezelhetők, amennyiben esetükben az 575/2013/EU rendelet 484. cikkének (3) és (4) bekezdésében említett tételekről van szó, és az összegük már nem haladja meg a szóban forgó rendelet 486. cikkének (3) bekezdésében említett, alkalmazandó százalékértékeket.
37. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. január 7-én.