РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 596/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
относно пазарната злоупотреба (Регламент относно пазарната злоупотреба) и за отмяна на Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и директиви 2003/124/ЕО, 2003/125/ЕО и 2004/72/ЕО на Комисията
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Един истински вътрешен пазар за финансови услуги е от основно значение за икономическия растеж и за създаването на работни места в Съюза.
(2)
Един интегриран, ефикасен и прозрачен финансов пазар изисква лоялни пазарни отношения. Безпроблемното функциониране на пазарите на ценни книжа и доверието на обществеността в тези пазари са необходими предпоставки за икономически растеж и благоденствие. Пазарната злоупотреба вреди на целостта на финансовите пазари и разколебава доверието на обществеността в ценните книжа и в дериватите.
(3)
Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) завърши и актуализира правната рамка на Съюза за защита на целостта на пазара. С оглед на законодателното, пазарното и техническото развитие от влизането в сила на посочената директива, което доведе до значителни промени във финансовата сфера, същата директива следва да бъде заменена понастоящем. Освен това е необходим нов законодателен инструмент, за да се осигурят еднообразни правила и яснота по отношение на основните понятия, както и единен правилник в съответствие със заключенията в доклада от 25 февруари 2009 г. на Групата на високо равнище по въпросите на финансовия надзор в ЕС, ръководена от Жак Ларозиер (групата „дьо Ларозиер“).
(4)
Съществува нужда от създаване на по-единна и по-стабилна рамка, за да се запази целостта на пазара, да се избегне потенциален регулаторен арбитраж, да се гарантира отчетност в случай на опити за манипулация и да се предостави по-голяма правна сигурност и да се намали сложността на регулаторната уредба за участниците на пазара. Настоящият регламент цели да допринесе осезаемо за правилното функциониране на вътрешния пазар и следователно трябва да се основава на член 114 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), както се тълкуват последователно в съдебната практика на Съда на Европейския съюз.
(5)
За да се премахнат оставащите пречки пред търговията и значителните нарушения на конкуренцията, произтичащи от различията между националните законодателства, както и да се попречи на възникването на последващи пречки в бъдеще, е необходимо да се приеме регламент за установяване на по-единно тълкуване на рамката на Съюза относно пазарната злоупотреба, в който да се определят по-ясно правилата, приложими във всички държави членки. Оформянето на изискванията в областта на пазарната злоупотреба под формата на регламент ще осигури пряката им приложимост. Това следва да осигури еднакви условия чрез предотвратяването на различаващи се национални изисквания в резултат на транспонирането на директива. Този регламент ще изисква всички лица да следват едни и същи правила в целия Съюз. Той също ще намали регулаторната сложност и разходите на дружествата за спазване на нормативната уредба, особено за тези с трансгранична дейност, и ще допринесе за премахване на нарушенията на конкуренцията.
(6)
В съобщението на Комисията от 25 юни 2008 г. относно „Законодателен акт за малкия бизнес в Европа“ Съюзът и държавите членки се призовават да създадат правила с цел намаляване на административните пречки, адаптиране на законодателството към нуждите на емитентите на пазарите за малки и средни предприятия (МСП) и улесняване на достъпа до финансиране за тези емитенти. Редица разпоредби на Директива 2003/6/ЕО налагат административни пречки на емитентите, по-специално на тези, чиито финансови инструменти са допуснати до търговия на пазари за растеж на МСП, които пречки следва да бъдат намалени.
(7)
Пазарната злоупотреба е понятие, което обхваща неправомерно поведение на финансовите пазари и за целите на настоящия регламент, следва да се приема като състоящо се от злоупотреба с вътрешна информация, незаконно разкриване на вътрешна информация и манипулиране на пазара. Подобно поведение възпрепятства пълната и подходяща прозрачност на пазара, което е необходима предпоставка за търговия при всички стопански субекти на интегрираните финансови пазари.
(8)
Обхватът на Директива 2003/6/ЕО е съсредоточен върху финансовите инструменти, допуснати до търговия на регулиран пазар или за които е било подадено заявление за допускане до търговия на регулиран пазар. В последните години обаче финансовите инструменти все повече се търгуват на многостранни системи за търговия (МСТ). Има и финансови инструменти, които се търгуват само на други видове организирани системи за търговия (ОСТ), или само на извънборсовия пазар. Поради това обхватът на настоящия регламент следва да включва всички финансови инструменти, търгувани на регулиран пазар, МСТ или ОСТ, и също така всяко друго поведение или действие, което може да има въздействие върху такъв финансов инструмент, независимо дали се извършва на място на търговия. В случай на определени видове МСТ, които, подобно на регулираните пазари, помагат на дружествата да повишат капиталовото си финансиране, забраната на пазарната злоупотреба се отнася и когато е подадено заявление за допускане до търговия на такъв пазар. Поради това обхватът на настоящия регламент следва да включва финансовите инструменти, за които е подадено заявление за допускане до търговия на МСТ. Това следва да подобри защитата на инвеститорите, да съхрани целостта на пазара и да забрани изрично пазарната злоупотреба с такива инструменти.
(9)
За целите на прозрачността операторите на регулиран пазар, МСТ или ОСТ трябва да предоставят незабавно на компетентните органи подробна информация за своите финансови инструменти, които са допуснати до търговия, за които е подадено заявление за допускане до търговия или които са били търгувани на тяхното място на търговия. Следващо уведомление следва да бъде направено, когато изтече срокът, за който инструментът е допуснат до търговия. Тези задължения следва да се прилагат и за финансовите инструменти, за които е подадено заявление за допускане до търговия на тяхното място на търговия, и за финансови инструменти, които са допуснати до търговия преди влизането в сила на настоящия регламент. Уведомленията следва да бъдат подадени до Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП) от компетентните органи, и ЕОЦКП следва да публикува списък на всички нотифицирани финансови инструменти. Настоящият регламент се прилага за финансови инструменти, независимо дали са включени или не са включени в списъка, публикуван от ЕОЦКП.
(10)
Възможно е някои финансови инструменти, които не се търгуват на място на търговия, да бъдат използвани за пазарна злоупотреба. Към тях принадлежат финансови инструменти, цената или стойността на които зависи от финансови инструменти, търгувани на място на търговия, или оказва въздействие върху тях, или търговията с които се отразява на цената или стойността на други финансови инструменти, търгувани на място на търговия. Примери за използване на такива инструменти за пазарна злоупотреба включват информация, свързана с дадена акция или облигация, която може да бъде използвана за закупуването на дериват на тази акция или облигация, или индекс, чиято стойност зависи от тази акция или облигация. Когато даден финансов инструмент се използва като референтна цена, извънборсово търгуван дериват може да се използва с цел извличане на полза от манипулирането на цените или с цел манипулиране на цената на даден финансов инструмент, който се търгува на място на търговия. Друг пример е планираното издаване на нов пакет ценни книжа, които не попадат в обхвата на настоящия регламент, но когато търговията на тези ценни книжа би могла да окаже влияние върху цената или стойността на съществуващи търгувани на борсата ценни книжа, които попадат в обхвата на настоящия регламент. Настоящият регламент също така обхваща ситуации, при които цената или стойността на даден инструмент, който се търгува на място на търговия, зависи от извънборсово търгуван инструмент. Същият принцип следва да се прилага за спот договори за стоки, чиито цени се основават на тази на дериват, и за купуването на спот договори за стоки, които са свързани с финансови инструменти.
(11)
Търговията с ценни книжа или със свързани инструменти за стабилизиране на ценни книжа или търговията със собствени акции в рамките на програми за обратно изкупуване могат да бъдат законосъобразни по икономически съображения, поради което, при определени обстоятелства, следва да бъдат изключени от забраните за пазарна злоупотреба, при условие че действията се извършват при наличие на необходимата прозрачност, като се разкрива съответната информация относно мерките за стабилизиране или програмата за обратно изкупуване.
(12)
Търговията със собствени акции в рамките на програми за обратно изкупуване и стабилизирането на даден финансов инструмент, който не подлежи на освобождавания от забраните съгласно настоящия регламент, не следва да бъдат приемани сами по себе си за пазарна злоупотреба.
(13)
Държавите членки, членовете на Европейската система на централните банки (ЕСЦБ), министерствата и други агенции или дружества със специална цел на една или няколко държави членки, и Съюзът и някои други публични органи или лица, действащи от тяхно име, не би следвало да бъдат възпрепятствани при осъществяването на паричната политика, управлението на валутните резерви и публичния дълг, ако те се извършват в обществен интерес и единствено с цел осъществяване на тези политики. Също така не следва да се налагат ограничения върху извършването на сделкиили нареждания или върху поведение на Съюза, на дружество със специално предназначение на една или няколко държави членки, на Европейската инвестиционна банка, на Европейския инструмент за финансова стабилност и Европейския механизъм за стабилност или международна финансова институция, създадена от две или повече държави членки, които сделки, нареждания или поведение служат за мобилизиране на средства и за предоставяне на финансова помощ в полза на техните членове. Такова освобождаване от обхвата на настоящия регламент може - в съответствие с настоящия регламент - да се разшири и да обхване някои публични органи, на които е възложено управлението на публичния дълг или които участват в него, както и централните банки на трети държави. В същото време освобождавания по отношение на паричната политика, политиката на управление на обменния валутен курс или публичния дълг следва да не се прилагат за случаите, когато тези органи участват в сделки, нареждания или поведение, различни от провеждането на тези политики, или когато лица, които работят за тези органи, участват в сделки, нареждания или поведение за своя сметка.
(14)
Разумните инвеститори основават инвестиционните си решения върху информацията, с която вече разполагат, т.е. върху предварително налична информация. Следователно въпросът дали би било вероятно при вземането на инвестиционно решение разумният инвеститор да вземе под внимание определена информация, трябва да бъде оценяван въз основа на предварително наличната информация. Подобна оценка трябва да отчете очакваното въздействие на информацията в светлината на цялостната дейност на съответния емитент, на достоверността на източника на информация и на всякакви други пазарни променливи, които при дадените обстоятелства могат да засегнат финансовите инструменти, свързаните спот договори за стоки или продаваните на търг продукти, основани на квоти за емисии.
(15)
Последващата информация може да бъде използвана, за да се провери презумпцията, че предварителната информация е била чувствителна по отношение на цените, но не следва да се използва, за да се предприемат действия срещу лица, които са извлекли разумни изводи от предварително наличната им информация.
(16)
Ако вътрешната информация се отнася до процес, който протича на няколко етапа, всеки етап от процеса, както и целият процес, може да представлява вътрешна информация. Междинният етап в продължителен процес може сам по себе си да представлява поредица от обстоятелства или събитие, което/които съществува(т) или по отношение на което/които въз основа на цялостна оценка на наличните в съответния момент фактори, е налице реалистична перспектива, че ще възникне(ат). Това понятие обаче не следва да се тълкува в смисъл, че трябва да бъде взета предвид степента на въздействие на тази поредица от обстоятелства или на това събитие върху цените на съответните финансови инструменти. Междинен етап следва да бъде приеман за вътрешна информация, ако сам по себе си отговаря на критериите за вътрешна информация, предвидени в настоящия регламент.
(17)
Информация, свързана със събитие или поредица от обстоятелства, представляващо/представляващи междинна стъпка в продължителен процес, може да се отнася например до състоянието на преговорите за сключване на договор, предварително договорените условия при преговори за сключване на договор, възможността за пласиране на финансови инструменти, условията, при които финансовите инструменти ще бъдат пуснати на пазара, предварителните условия за пласирането на финансови инструменти, или обмислянето на включването на финансов инструмент във важен индекс или заличаването на финансов инструмент от такъв индекс.
(18)
Следва да се увеличи правната сигурност за участниците на пазара посредством по-тясно определение на два от елементите, които са същностни за определянето на понятието „вътрешна информация“, а именно точното естество на тази информация и значението на потенциалния ѝ ефект върху цените на финансовите инструменти, свързаните спот договори за стоки или продаваните на търг продукти, основани на квоти за емисии. За дериватите, които са енергийни продукти на едро, за вътрешна информация следва да се смята по-специално информацията, която подлежи на разкриване в съответствие с Регламент (ЕС) № 1227/2011 на Европейския парламент и на Съвета (5).
(19)
Настоящият регламент не цели забраната на разисквания от общо естество между акционери и управители, отнасящи се до развитието на стопанската дейност и на пазара във връзка с даден емитент. Тези отношения са от основно значение за ефикасното функциониране на пазарите и не следва да бъдат забранени с настоящия регламент.
(20)
Спот пазарите и сродните пазари на деривати са тясно взаимосвързани и глобални, поради което пазарна злоупотреба може да възникне както между пазарите, така и на трансгранично равнище, което може да доведе до значителни системни рискове. Това важи както за злоупотребата с вътрешна информация, така и за манипулирането на пазара. По-специално вътрешната информация от спот пазар може да облагодетелства лице, търгуващо на финансов пазар. Вътрешната информация по отношение на стоков дериват следва да бъде определена като информация, която отговаря на общото определение за вътрешна информация по отношение на финансовите пазари и която трябва да бъде разкрита по силата на законовите или подзаконовите разпоредби на равнището на Съюза или на национално равнище, пазарните правила, договорите или обичайните практики при съответните стокови деривати или спот пазари. Важни примери за такива правила са Регламент (ЕС) № 1227/2011 за енергийния пазар и съвместната инициатива за данните на организациите (JODI) в областта на нефта и нефтените продукти. Такава информация може да служи като основа за решенията на участниците на пазара относно сключването на договори за стокови деривати или свързаните спот договори за стоки и по тази причина следва да представлява вътрешна информация, която трябва да бъде разкрита, ако се очаква тя да се отрази значително на цените на такива деривати или на свързаните спот договори за стоки.
Освен това стратегиите за манипулиране могат да разширят действието си върху спот пазарите и пазарите на деривати. Търговията с финансови инструменти, включително стокови деривати, може да се използва за манипулиране на свързани спот договори за стоки, а спот договорите за стоки могат да се използват за манипулиране на свързани финансови инструменти. Забраната за манипулиране на пазара трябва да обхваща тези взаимовръзки. Не е подходящо или практично обаче да се разширява обхватът на настоящия регламент до поведение, което не включва финансови инструменти, например търговия със спот договори за стоки, което оказва влияние само върху спот пазара. В конкретния случай на продажба на енергийни продукти на едро компетентните органи следва да вземат предвид конкретните характеристики на определенията в Регламент (ЕС) № 1227/2011, когато прилагат определенията за вътрешна информация, злоупотреба с вътрешна информация и манипулиране на пазара по настоящия регламент към финансовите инструменти, свързани с енергийните продукти на едро.
(21)
Съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) Комисията, държавите членки и други официално определени органи носят, наред с другото, отговорност за техническото издаване на квоти за емисии, за тяхното безплатно разпределяне сред промишлените сектори и новите участници на пазара, които отговарят на изискванията за допустимост, и по-общо - за развитието и прилагането на рамката на политиката на Съюза в областта на изменението на климата, която обуславя предлагането на квоти за емисии на купувачите „по задължение“ в рамките на схемата на Съюза за търговия с емисии (СТЕ на ЕС). При изпълнението на тези задължения съответните публични органи може, наред с другото, да имат достъп до непублична информация, която може да окаже въздействие върху цените, и съгласно Директива 2003/87/ЕО може да се наложи те да осъществят някои пазарни операции във връзка с квотите за емисии. В следствие на класифицирането на квотите за емисии като финансови инструменти в рамките на преразглеждането на Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7), те също ще бъдат включени в обхвата на настоящия регламент.
За да се запази способността на Комисията, държавите членки и други официално определени органи да разработват и изпълняват политиката на Съюза в областта на изменението на климата, дейността на тези публични органи, доколкото тя е в обществен интерес и е насочена изрично към осъществяването на тази политика и се отнася до квоти за емисии, следва да бъде освободена от прилагането на настоящия регламент. Това освобождаване не следва да оказва неблагоприятно въздействие върху прозрачността на пазара като цяло, тъй като тези публични органи имат законово установени задължения да работят по начин, който гарантира надлежно, справедливо и недискриминационно разкриване на всякакви нови решения, разработки и данни, които могат да окажат въздействие върху цените, и осигурява достъп до тях. Освен това в Директива 2003/87/ЕО и в мерките за изпълнение, приети съгласно нея, съществуват гаранции за справедливо и недискриминационно разкриване на специфична информация, съхранявана от публичните органи, която може да окаже въздействие върху цените. Същевременно освобождаването за публични органи, които участват в изпълнението на целите на политиката на Съюза в областта на изменението на климата, следва да не се прилага в случаите, в които тези публични органи предприемат действия или извършват сделки, които не са свързани с целите на политиката на Съюза в областта на изменението на климата, или когато лица, работещи за тези органи, предприемат действия или извършват сделки за собствена сметка.
(22)
Съгласно член 43 от ДФЕС и за изпълнението на международни споразумения, сключени по силата на ДФЕС, Комисията, държавите членки и други официално определени органи, са отговорни, наред с другото, за преследването на целите на Съюза в областта на общата селскостопанска политика (ОСП) и на общата политика в областта на рибарството (ОПР). При упражняването на тези функции тези публични органи предприемат дейности и вземат мерки, насочени към управлението на селскостопанските пазари и рибарството, включително дейностите за публичната интервенция, като налагат допълнителни мита или спират вносните мита. Предвид обхвата на настоящия регламент, някои негови разпоредби, които се прилагат за спот договори за стоки, които оказват или може да окажат въздействие върху финансови инструменти, както и до финансови инструменти, чиято стойност зависи от стойността на спот договорите за стоки и които оказват или може да окажат въздействие върху спот договори за стоки, е необходимо да се гарантира, че дейността на Комисията, държавите членки и други официално определени органи, свързана с преследването на целите на ОСП и ОПР, не се ограничава.За да се запази способността на Комисията, на държавите членки и други официално определени органи да разработват и преследват целите на Съюза в областта на ОСП и ОПР, техните дейности, доколкото те се предприемат в обществен интерес и единствено с цел осъществяване на тези политики, следва да бъдат изключени от обхвата на настоящия регламент. Това освобождаване не следва да оказва неблагоприятно въздействие върху прозрачността на пазара като цяло, тъй като тези публични органи имат законово установени задължения да работят по начин, който гарантира надлежно, справедливо и недискриминационно разкриване на всякакви нови решения, разработки и данни, които могат да окажат въздействие върху цените, и осигурява достъп до тях. Същевременно освобождаването следва да не се прилага за публични органи, които преследват целите на Съюза в областта на ОСП и ОПР, в случаите, в които тези публични органи предприемат действия или извършват сделки, които не са свързани с преследване на целите на ОСП и ОПР, или когато лица, които работят за тези органи, предприемат действия или извършват сделки за собствена сметка.
(23)
Основните характеристики на злоупотребата с вътрешна информация се състоят в получаването чрез вътрешна информация по несправедлив начин на предимство, което е в ущърб на трети страни, които не разполагат с тази информация, и следователно в подкопаването на целостта на финансовите пазари и разколебаването на доверието на инвеститорите. Следователно забраната за злоупотреба с вътрешна информация следва да се прилага, когато лице, което е в притежание на вътрешна информация, получава по нелоялен начин предимство от извлечената благодарение на тази информация полза, чрез сключване на сделки въз основа на тази информация, като придобива или се разпорежда с финансови инструменти, до които се отнася тази информация, като се опитва да ги придобие или да се разпореди с тях, като отменя или изменя или се опитва да отмени или измени нареждане за придобиване или разпореждане с такива финансови инструменти, за собствена сметка или за сметка на трета страна, пряко или косвено. Използването на вътрешна информация може също така да се състои в търговия с квоти за емисии и техни деривати и в предлагане на търг на квоти за емисии или на други основани на тях и продавани на търг продукти в съответствие с Регламент (ЕС) № 1031/2010 на Комисията (8).
(24)
Когато физическо или юридическо лице, което притежава вътрешна информация, придобие или се разпореди, или се опита да придобие или да се разпореди за собствена сметка или за сметка на трета страна, пряко или косвено, с финансови инструменти, до които се отнася тази информация, следва да се приеме, че лицето е използвало тази информация. Тази презумпция не засяга правата на защита. Въпросът дали дадено лице е нарушило забраната за злоупотреба с вътрешна информация или извършва опит за злоупотреба с вътрешна информация следва да се анализира в контекста на целта на настоящия регламент, а именно защитата на целостта на финансовия пазар и укрепването на доверието на инвеститорите, което от своя страна се основава върху уверението, че инвеститорите са поставени на равна основа и са защитени срещу злоупотреба с вътрешна информация.
(25)
Нареждания, издадени преди дадено лице да разполага с вътрешна информация, не следва да се считат за злоупотреба с вътрешна информация. Обаче в случаите, когато дадено лице придобива вътрешна информация, следва да съществува презумпция, че всички последващи промени, свързващи тази информация с нареждания, издадени преди придобиването на такава информация, включително отмяната или изменението на нареждане, или опитът за отмяна или изменение на нареждане, представляват злоупотреба с вътрешна информация. Тази презумпция обаче може да бъде оборена, ако лицето докаже, че не се е ползвало от вътрешна информация при извършване на сделката.
(26)
Използването на вътрешната информация може да се изразява в придобиването или в разпореждането с финансов инструмент или на продаван на търг продукт, основан на квоти за емисии, или в отмяна или изменение на нареждане, или в опит за придобиване или разпореждане с даден финансов инструмент или за отмяна или изменение на нареждане от страна на лице, което знае или е следвало да знае, че информацията представлява вътрешна информация. Във връзка с това компетентните органи би следвало да определят какво един нормален и разумен човек знае или би следвало да знае при дадените обстоятелства.
(27)
Настоящият регламент би следвало да се тълкува в съответствие с мерките, предприемани от държавите членки в защита на интересите на притежателите на прехвърлими ценни книжа с право на глас в едно дружество (или които могат да предоставят такива права вследствие на упражняване на права или на конверсия), когато дружеството е предмет на публично търгово предложение или на каквото и да е друго предложение за смяна на контрола. По-специално настоящият регламент следва да се тълкува по начин, който е в съответствие със законовите, подзаконовите и административни разпоредби, приети във връзка с търгови предложения, сделки за сливане и други сделки, засягащи собствеността или контрола над дружествата, регулирани от надзорните органи, определени от държавите членки съгласно член 4 от Директива 2004/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9).
(28)
Проучванията и изготвените оценки, основани на публично достъпни данни, не следва да се разглеждат сами по себе си като вътрешна информация и поради това самият факт, че дадена сделка е извършена въз основа на проучвания или оценки, не следва да се счита за използване на вътрешна информация. Обаче, например, информацията може да представлява вътрешна информация, когато публикуването или разпространението на информацията обичайно се очаква от пазара и когато такова публикуване или разпространение допринася за процеса на ценообразуване на финансови инструменти, или когато информацията предоставя мнението на признат пазарен коментатор или институция с възможност за упражняване на влияние върху цените на свързани финансови инструменти. Участниците на пазара трябва да разгледат степента, до която информацията е непублична, както и възможното въздействие върху финансовите инструменти, търгувани преди нейното публикуване или разпространение, за да установят дали биха търгували въз основа на вътрешна информация.
(29)
С цел да се избегне непреднамерената забрана на форми на финансова дейност, които са законни, по-специално такива, които не водят до пазарна злоупотреба, е необходимо да се признаят някои законосъобразни начини на поведение. Това може да включва например признаването на ролята на маркет-мейкърите, когато те действат в законното си качество на осигуряващи ликвидност на пазара.
(30)
Сам по себе си фактът, че маркет-мейкърите или лицата, упълномощени да действат като контрагенти, се ограничават до осъществяването на тяхната законна стопанска дейност за купуване или продаване на финансови инструменти или че лицата, упълномощени да изпълняват нареждания от името на трети страни, разполагащи с вътрешна информация, се ограничават до добросъвестното изпълнение, отмяна или изменение на дадено нареждане, не следва да се счита за използване на вътрешна информация. Въпреки това предвидената в настоящия регламент защита на маркет-мейкърите, на органите, упълномощени да действат като контрагенти, или лицата, упълномощени да изпълняват нареждания от името на трети страни, разполагащи с вътрешна информация, не обхваща дейностите, изрично забранени съгласно настоящия регламент, като например практиката, известна като „изпреварващи действия“ (front-running). Когато юридическите лица са положили всички необходими мерки за предотвратяване на пазарна злоупотреба, но въпреки това наети от тях физически лица извършват пазарна злоупотреба от името на юридическото лице, това не следва да се разглежда като пазарна злоупотреба от юридическо лице. Друг пример, който не следва да се разглежда като използване на вътрешна информация, са сделки, сключени в изпълнение на предходно задължение, което е станало изискуемо. Самият факт на наличие на достъп до вътрешна информация относно друго дружество и използването на тази информация в рамките на публично търгово предложение, целящо придобиване на контрол над това дружество или предлагане на сливане с това дружество, не следва да се считат за злоупотреба с вътрешна информация.
(31)
Като се има предвид, че придобиването или разпореждането с финансови инструменти предполага задължително предварително решение за придобиване или за разпореждане от страна на лицето, което пристъпва към едната или другата операция, самият факт на осъществяването на такова придобиване или разпореждане не би следвало да се разглежда като използване на вътрешна информация. Предприемането на действия въз основа на собствени планове и стратегии за търговия не следва да се счита за използване на вътрешна информация. Въпреки това нито едно от тези физически или юридически лица не следва да бъде защитено по силата на професионалната си дейност; те следва да бъдат защитени само ако действат подходящо и правомерно, като отговарят както на стандартите, които се очакват от тяхната професия, така и на изискванията на настоящия регламент, а именно целостта на пазара и защита на инвеститорите. Може да се счита, че нарушение е налице, ако компетентният орган установи, че зад съответните сделки, нареждания за търговия или поведение се крие незаконна причина, или че лицето използва вътрешна информация.
(32)
Пазарни проучвания са взаимодействията между продавача на финансови инструменти и един или повече потенциални инвеститори, предхождащи обявяването на сделка, с цел да се прецени интересът на потенциалните инвеститори за сключване на евентуална сделка и нейните цена, размер и структура. Пазарните проучвания може да включват първоначално или вторично предлагане на съответни ценни книжа и се различават от обикновената търговия. Те се явяват изключително ценен инструмент за преценка на становището на потенциалните инвеститори, за усъвършенстване на диалога между акционерите, за осигуряване на гладкото протичане на сделките и за привеждане в съответствие на възгледите на емитентите, вече наличните акционери и потенциалните нови инвеститори. Те могат да бъдат от особена полза, когато липсва доверие в пазарите, когато липсват бенчмаркове или пазарите са неустойчиви. Следователно способността за извършване на пазарни проучвания е от значение за правилното функциониране на финансовите пазари и пазарните проучвания не би следвало сами по себе си да бъдат считани за пазарна злоупотреба.
(33)
Примери за пазарни проучвания включват случаи, в които дружество от страна на продавача води преговори с емитент относно потенциална сделка и реши да оцени потенциалния инвеститорски интерес, за да определи условията, при които ще се осъществи сделката; когато емитент възнамерява да обяви емитиране на дългови инструменти или допълнително увеличаване на капитала и дружество от страна на продавача се обърне към ключови инвеститори и им съобщи пълните условия на сделката, за да постигне финансово съгласие за участие в сделката; или когато продавачът се стреми да продаде голямо количество ценни книжа от името на инвеститор и желае да прецени потенциалния интерес към тези ценни книжа от страна на други потенциални инвеститори.
(34)
Провеждането на пазарни проучвания може да изисква разкриване на вътрешна информация пред потенциалните инвеститори. По принцип възможността за финансово облагодетелстване от търговията въз основа на вътрешна информация, получена в рамките на пазарни проучвания, съществува само при наличие на пазар за финансовия инструмент, който е предмет на пазарното проучване, или за свързан с него финансов инструмент. Предвид възможността за избор на момента за провеждане на подобни разговори е възможно тази вътрешна информация да бъде разкрита на потенциалния инвеститор в хода на пазарното проучване, след като даден финансов инструмент е бил допуснат до търговия на регулиран пазар или е търгуван на МСТ или ОСТ. Преди да се предприеме пазарно проучване, разкриващият участник на пазара следва да оцени дали това пазарно проучване ще включва разкриване на вътрешна информация.
(35)
Разкриването на вътрешна информация следва да се счита за законосъобразно, ако се извършва в хода на обичайното упражняване на дейността, професията или служебните задължения на лицето. Когато пазарното проучване включва разкриване на вътрешна информация, следва да се счита, че разкриващият участник на пазара действа в рамките на обичайното упражняване на своята дейност, професия или служебни задължения, ако в момента на разкриването той информира лицето и получи съгласието му за получаване на вътрешна информация; за това, че по силата на разпоредбите на настоящия регламент ще му бъдат наложени ограничения при търговията или дейността му въз основа на тази информация; за това, че трябва да бъдат предприети подходящи мерки за текуща защита на поверителността на получената информация; както и за това, че лицето трябва да информира разкриващия участник на пазара относно самоличността на всички физически и юридически лица, на които е разкрита информация в хода на разработването на отговор в резултат на пазарните проучвания. Разкриващият участник на пазара следва също така да спазва задълженията във връзка с поддържането на регистър на разкритата информация, които задължения следва да бъдат определени подробно в регулаторните технически стандарти. Не следва да има презумпция, че участниците на пазара, които при провеждането на пазарни проучвания не спазват настоящия регламент, са разкрили незаконно вътрешна информация, но те не следва да могат да се възползват от изключението, което се прилага по отношение на онези, които са спазили тези разпоредби. Въпросът дали те са нарушили забраната за незаконно разкриване на вътрешна информация следва да бъде анализиран съобразно приложимите разпоредби от настоящия регламент, като всички разкриващи участници на пазара следва да са задължени, преди да започнат пазарно проучване, да отразят писмено преценката си дали това пазарно проучване ще включва разкриване на вътрешна информация.
(36)
Потенциалните инвеститори, които са предмет на пазарни проучвания, следва от своя страна да преценят дали разкритата им информация представлява вътрешна информация, която би им попречила да извършват сделки въз основа на нея или да продължат да разкриват тази информация. Потенциалните инвеститори продължават да се подчиняват на правилата относно злоупотребата с вътрешна информация и незаконното разкриване на вътрешна информация, както са установени в настоящия регламент. ЕОЦКП следва да издаде насоки с цел оказване на подкрепа на потенциалните инвеститори за извършване на преценка, както и с оглед на мерките, които те следва да предприемат, за да не нарушават настоящия регламент.
(37)
Регламент (ЕС) № 1031/2010 предвижда два паралелни режима във връзка с пазарната злоупотреба, приложими към продажбата на търг на квотите за емисии. В резултат на класифицирането на квотите за емисии като финансови инструменти за целите на настоящия регламент обаче, той следва да представлява единен правилник за мерки против пазарната злоупотреба, приложими към всички дейности на основния и вторичния пазар на квоти за емисии. Настоящият регламент следва също да се прилага за поведение или сделки, включително оферти, свързани с продажбите на търг на тръжна платформа, която е лицензирана като регулиран пазар на квоти за емисии или други основани на тях продавани на търг продукти, включително, когато продаваните на търг продукти не са финансови инструменти, в съответствие с Регламент (ЕС) № 1031/2010.
(38)
Настоящият регламент следва да включва мерки по отношение на манипулирането на пазара, които да могат да бъдат адаптирани към нови форми на търговия или нови стратегии, които могат да са неправомерни. За да отрази факта, че търговията с финансови инструменти е все по-автоматизирана, е желателно определението на понятието „манипулиране на пазара“ да предоставя примери за конкретни неправомерни стратегии, които могат да бъдат осъществявани чрез каквито и да било налични системи за търговия, включително алгоритмична търговия и високочестотна търговия. Предоставените примери не претендират за изчерпателност и целта им не е да внушат, че ако бъдат приложени по друг начин същите стратегии няма отново да бъдат неправомерни.
(39)
Забраните за пазарна злоупотреба следва да се отнасят и до тези лица, които действат организирано за извършване на пазарна злоупотреба. Примерите могат да включват, наред с другото, брокери, които изготвят и препоръчват търговски стратегии, предназначени да доведат до пазарни злоупотреби, лица, които насърчават друго лице, разполагащо с вътрешна информация, да разкрие тази информация незаконно или лица, които разработват софтуер в сътрудничество с търговец с цел улесняване на извършването на пазарна злоупотреба.
(40)
За да се гарантира, че отговорността се носи както от юридическото лице, така и от всяко физическо лице, което участва в процеса на вземане на решения на юридическото лице, е необходимо да бъдат признати различните национални правни механизми в държавите членки. Такива механизми следва да са пряко свързани с методи на вменяване на отговорност в националното право.
(41)
За да се допълни забраната за манипулиране на пазара, в настоящия регламент следва да се включи забрана за опит за участие в манипулиране на пазара. Следва да се прави разграничение между опит за участие в манипулиране на пазара и поведение, което има вероятност да доведе до манипулиране на пазара, като и двете дейности са забранени по силата на настоящия регламент. Такъв опит може да включва случаи, при които дейността е започнала, но не е приключила, например вследствие на техническа неизправност или неизпълнено нареждане за търговия. Забраната на опити за участие в манипулиране на пазара е необходима, за да се позволи на компетентните органи да налагат санкции за подобни опити.
(42)
Без да се засягат целта на настоящия регламент и неговите пряко приложими разпоредби, лице, което сключва сделки или издава нареждания за търговия, които могат да се считат за съответстващи на манипулиране на пазара, може да докаже, че причините, които са го накарали да сключи тези сделки или да издаде нареждания за търговия, са били законосъбразни и че тези сделки и тези нареждания за търговия са били съобразени с общоприетата пазарна практика на съответния пазар. Наличие на общоприета пазарна практика може да бъде установено само от компетентния орган, отговорен за надзора над пазарната злоупотреба на съответния пазар. Практика, която е приета на даден пазар, не може да се счита за приложима за други пазари, освен ако компетентните органи на тези други пазари не са приели официално тази практика. Въпреки това може да се счита, че е налице нарушение, ако компетентният орган установи, че зад тези сделки и нареждания за търговия се крие незаконна причина.
(43)
Настоящият регламент следва също да изяснява, че участието в манипулиране на пазара или опитът за такова участие по отношение на финансов инструмент може да приеме формата на използване на свързани финансови инструменти, като например дериватни инструменти, които се търгуват на друго място на търговия или на извън борсовия пазар.
(44)
Много финансови инструменти се остойностяват въз основа на бенчмаркове. Манипулирането или опитът за манипулиране на бенчмаркове, включително на лихвените проценти по междубанкови заеми, може да окаже сериозно влияние върху доверието в пазара и може да доведе до значителни загуби за инвеститорите и до нарушаване на функционирането на реалната икономика. Поради това са необходими специфични разпоредби по отношение на бенчмарковете, за да се запази целостта на пазара и да се гарантира, че компетентните органи са в състояние да налагат спазването на недвусмислена забрана за манипулирането на бенчмарковете. Тези разпоредби следва да се отнасят до всички публикувани бенчмаркове, включително достъпните чрез интернет свободно или срещу заплащане, като например бенчмаркове за спредове по суапите за кредитно неизпълнение и индекси на индекси. Необходимо е общата забрана за манипулиране на пазара да бъде допълнена със забрана за манипулиране на самия бенчмарк и за предаването на невярна или подвеждаща информация, за предоставяне на неверни или подвеждащи входни данни, и всякакви други действия, водещи до манипулиране на изчисляването на бенчмарк, като това изчисляване е широко определено, така че да включва получаването и оценката на всички данни, свързани с изчислението на съответния бенчмарк и включващи преди всичко усреднени данни, включително свързаната с този бенчмарк методика, основаваща се изцяло или отчасти на алгоритъм или на преценка. Тези разпоредби са в допълнение към Регламент (ЕС) № 1227/2011, с който се забранява преднамерено предоставяне на невярна информация на предприятията, извършващи оценки на цените или изготвящи доклади за пазара за енергийни продукти на едро, което води до подвеждане на участниците на пазара, действащи въз основа на тези оценки на цените или доклади за пазара.
(45)
За да се гарантират еднакви пазарни условия сред местата за търговия и системите, попадащи в обхвата на настоящия регламент, от всяко лице, което организира регулирани пазари, МСТ и ОСТ, следва да се изисква да приеме и поддържа ефективни договорености, системи и процедури, насочени към предотвратяване или разкриване на практиките на манипулиране на пазара и на злоупотреби.
(46)
Манипулирането или опитът за манипулиране на финансови инструменти може да се състои и в извършването на нареждания, които могат да не бъдат изпълнени. Освен това даден финансов инструмент може да бъде манипулиран чрез поведение, което възниква извън мястото на търговия. Лицата, натоварени професионално с организирането или извършването на сделки, следва да са задължени да разполагат с ефективни договорености, системи и процедури за откриване и съобщаване за подозрителни сделки и да ги поддържат. Те следва също така да съобщават за подозрителни нареждания и сделки, които се осъществяват извън мястото на търговия.
(47)
Манипулирането или опитът за манипулиране на финансови инструменти може да се изразява също така в разпространяването на невярна или подвеждаща информация. Разпространяването на невярна или подвеждаща информация може да има съществено въздействие върху цените на финансовите инструменти в сравнително кратък период от време. То може да се състои във фабрикуването на очевидно невярна информация, както и в преднамереното пропускане на съществени факти и в умишлено неточното представяне на информация. Тази форма на манипулиране на пазара нанася особени вреди на инвеститорите, тъй като става причина те да вземат инвестиционни решения въз основа на невярна или изопачена информация. Тя вреди и на емитентите, тъй като води до намаляване на доверието в наличната информация за тях. Липсата на доверие от страна на пазара може на свой ред да застраши способността на емитента да издава нови финансови инструменти или да получи от други участници на пазара кредит за финансиране на операциите си. На пазара информацията се разпространява изключително бързо. В резултат на това вредите за инвеститорите и емитентите могат да се окажат дългосрочни, тъй като разкриването на неверния или подвеждащ характер на информацията и коригирането ѝ от емитента или лицето, отговорно за разпространението, може да отнеме време. Поради това е необходимо разпространяването на невярна или подвеждаща информация, включително на слухове и неверни или подвеждащи новини, да се окачествява като нарушение на настоящия регламент. Ето защо на упражняващите дейност на финансовите пазари е уместно да не се позволява да съобщават свободно информация, противоречаща на личното им мнение и преценка, за която те знаят или би трябвало да знаят, че е невярна или подвеждаща в ущърб на инвеститорите и емитентите.
(48)
Като се има предвид засиленото използване на уебсайтове, блогове и социални медии, важно е да се поясни, че разпространяването на невярна или подвеждаща информация чрез интернет, включително чрез сайтове на социални медии или блогове с неизвестен автор, за целите на настоящия регламент следва да се счита за равностойно на извършването на тези действия чрез по-традиционни комуникационни канали.
(49)
Публичното разкриване на вътрешна информация от емитент е важно за избягването на злоупотреба с нея, както и за гарантиране на това, че инвеститорите няма да бъдат подведени. Поради това от емитентите следва да се изисква да уведомяват обществеността за вътрешна информация при първа възможност. Това задължение може обаче при определени обстоятелства да навреди на законните интереси на емитента. При такива обстоятелства следва да бъде позволено забавяне на разкриването, при условие че няма вероятност забавянето да подведе обществеността и емитентът е в състояние да гарантира поверителността на информацията. Емитентът е задължен до разкрие вътрешна информация само ако е поискал или одобрил допускане на финансовия инструмент до търговия.
(50)
За целите на прилагането на изискванията, свързани с публичното разкриване на вътрешна информация и забавянето на такова публично разкриване, както е предвидено в настоящия регламент, законните интереси могат по-специално да се отнасят до следните неизчерпателно посочени обстоятелства: а) текущи преговори или свързани елементи, когато съществува възможност публичното разкриване да повлияе на изхода или обичайното протичане на тези преговори. По-специално когато финансовата жизнеспособност на емитента е изправена пред сериозна и предстояща заплаха - при все че не попада в обхвата на приложимото при несъстоятелност право - публичното разкриване на информация може да бъде забавено за ограничен период, ако подобно разкриване би застрашило сериозно интересите на наличните или потенциалните акционери чрез осуетяване на приключването на определени преговори, предназначени да гарантират дългосрочното финансово възстановяване на емитента; б) взетите решения или сключените договори от управителния орган на даден емитент, които, за да влязат в действие, се нуждаят от одобрението на друг орган на емитента, доколкото организацията на такъв емитент изисква разделение между такива органи, при условие че публичното разкриване на информацията преди подобно одобрение заедно с едновременното обявяване, че одобрението все още предстои да бъде дадено, би застрашило правилната оценка на информацията от страна на обществеността.
(51)
Освен това, изискването за разкриване на вътрешна информация следва да бъде отнесено към участниците на пазара за квоти на емисии. За да се избегнат изисквания към пазара за докладване, което не е информативно, и за да се поддържа разходната ефективност на предвидената мярка, изглежда необходимо да се ограничи нормативното въздействие на това изискване само до стопанските субекти по системата на ЕС за търговия с емисии, за които поради техния размер и дейност може основателно да се очаква, че могат да имат значително въздействие върху цената на квотите за емисии, на продаваните на търг продукти, основани на тях, или на дериватните финансови инструменти, свързани с тях или за оферирането в търгове съгласно Регламент (ЕС) № 1031/2010. За целите на прилагането на това освобождаване Комисията следва да приеме посредством делегиран акт мерки за определяне на минимален праг. Информацията, която следва да бъде разкривана, следва да се отнася до физическите действия на разкриващата страна, а не до плановете или стратегиите ѝ по отношение на квотите за търговия с емисии, продаваните на търг продукти, основани на тях или дериватните финансови инструменти, свързани с тях. Когато участниците на пазара на квоти за емисии вече изпълняват еквивалентни изисквания за разкриване на вътрешна информация, по-специално по силата на Регламент (ЕС) № 1227/2011, задължението за разкриване на вътрешна информация относно квотите за емисии не следва да води до дублиране на задължителното разкриване на информация, по-голямата част от която е със същото съдържание. В случай на участници на пазара на квоти за емисии с общи емисии или с номинална топлинна входяща мощност на равнището на определения праг или под него, тъй като информацията за техните физически операции се разглежда като несъществена за целите на разкриването, за тази информация следва да се счита, че не оказва значително въздействие върху цената на квотите за емисии, на продаваните на търг продукти, основани на тях, или върху цените на свързаните с тях дериватни финансови инструменти. Такива участници на пазара на квоти за емисии следва все пак да бъдат обхванати от забраната на злоупотреба с вътрешна информация във връзка с всякаква друга информация, до която те имат достъп и която е вътрешна информация.
(52)
С оглед защитата на обществения интерес, запазването на стабилността на финансовата система и например за да се избегне възможността ликвидни затруднения във финансовите институции да се превърнат в ликвидни кризи поради внезапното изтегляне на средства, при изключителни обстоятелства може да е целесъобразно на кредитните институции или финансовите институции да се разреши разкриването на вътрешната информация да бъде забавено. Това може да се прилага по-конкретно за информация, отнасяща се до временни проблеми с ликвидността, при които е необходимо получаването на кредитиране от централна банка, включително спешна помощ за осигуряване на ликвидност от централна банка, и разкриването на информацията би имало системно въздействие. Това забавяне следва да е в зависимост от получаването от страна на емитента на одобрението на съответния компетентен орган и следва интересите на широката общественост и икономическият интерес по отношение на забавянето на разкриването да надделяват над интересите на пазара по отношение на получаването на информацията, предмет на забавяне.
(53)
По отношение на финансовите институции, по-специално тези, които получават кредитиране от централна банка, включително спешна помощ за осигуряване на ликвидност, оценката дали информацията е от системно значение и дали забавянето на разкриването е от обществен интерес, следва да се извършва от компетентния орган, след консултация по целесъобразност с националната централна банка, макропруденциалния орган или всеки друг съответен национален орган.
(54)
Използването или опитът за използване на вътрешна информация за търговия за собствена сметка или за сметка на трета страна следва да е изрично забранено. Използването на вътрешна информация може също така да се състои в търговия с квоти за емисии и техните деривати и в предлагане на търг на квоти за емисии или на други основани на тях продукти, в съответствие с Регламент (ЕС) № 1031/2010 от лица, които знаят или следва да знаят, че информацията, с която разполагат, е вътрешна информация. Информация относно собствени планове и стратегии за търговия на участниците на пазара не следва да се счита за вътрешна информация, въпреки че информацията относно плановете и стратегиите за търговия на трета страна може да представлява вътрешна информация.
(55)
Изискването за разкриване на вътрешна информация може да представлява трудност за малките и средните предприятия, съгласно определението в Директива 2014/65/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (10), чиито финансови инструменти са допуснати до търговия на пазари за растеж на МСП, като се вземат предвид разходите за наблюдение на информацията, с която разполагат, и за юридическа консултация за това дали и кога информацията следва да бъде разкрита. Независимо от това, бързото разкриване на вътрешна информация е важно за гарантиране на доверието на инвеститорите в тези емитенти, поради което ЕОЦКП следва да може да издава указания, които да помагат на емитентите да спазват задължението за разкриване на вътрешна информация, без да се излага на риск защитата на инвеститорите.
(56)
Списъците на лицата с достъп до вътрешна информация са важно средство за регулаторите при разследването на евентуална пазарна злоупотреба, но националните различия по отношение на данните, които да бъдат включени в тези списъци, налагат ненужни административни пречки пред емитентите. Поради това, задължителните полета с данни за списъците на лицата с достъп до вътрешна информация следва да са идентични, за да се намалят тези разходи. Важно е лицата, включени в списъците на лицата с достъп до вътрешна информация, да бъдат информирани за този факт и за последиците от него в съответствие с настоящия регламент и Директива 2014/57/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (11). Изискването за съхраняване и непрекъснато актуализиране на списъците на лицата с достъп до вътрешна информация налага административни пречки, особено за емитенти на пазари за растеж на МСП. Тъй като компетентните органи могат да упражняват ефективен надзор над пазарната злоупотреба, без да разполагат по всяко време с тези списъци за тези емитенти, последните следва да бъдат освободени от това задължение, за да се намалят административните разходи, наложени от настоящия регламент. Тези емитенти следва обаче при поискване да предоставят на компетентния орган списък на лицата с достъп до вътрешна информация.
(57)
Създаването от емитенти или от лице, което действа от тяхно име или за тяхна сметка, на списъци на лицата, които работят за тях по силата на трудов договор или на друго основание и които имат достъп до вътрешна информация в пряка или косвена връзка с емитента, е ценна мярка за защита на целостта на пазара. От такива списъци могат да се ползват емитентите или посочените лица, за да контролират потока на вътрешната информация и така да управляват задълженията си за поверителност. Освен това такива списъци може също така да представляват полезен инструмент за компетентните органи за идентификация на всяко лице, което има достъп до вътрешна информация, и на датата, на която лицето е получило достъп. Достъпът до вътрешна информация, която е в пряка или косвена връзка с емитента, на лица, включени в такъв списък, не засяга забраните, предвидени в настоящия регламент.
(58)
Една по-голяма прозрачност на сделките, извършвани от лицата, натоварени с ръководни дейности на равнище емитенти и, когато има такива, от лицата, тясно свързани с тях, представлява превантивна мярка срещу пазарната злоупотреба, особено злоупотребата с вътрешна информация. Публикуването на тези сделки за всяко едно лице като минимално изискване може също да бъде източник на много ценна информация за инвеститорите. Необходимо е да се изясни, че задължението за публикуване на сделките на тези ръководни кадри включва и залагането или заемането на финансов инструмент, тъй като в случай на внезапно, непредвидено разпореждане залагането на акции може да доведе до значително и потенциално дестабилизиращо въздействие върху дружеството. На пазара не би могло да е известно без разкриване, че има увеличена възможност например за значителна бъдеща промяна в дяловото участие, за нарастване на предлагането на акции на пазара или за загуба на права на глас в това дружество. По тази причина уведомление по силата на настоящия регламент се изисква, когато залагането на ценните книжа е направено като част от по-голяма сделка, при която ръководителят залага ценни книжа като обезпечение за получаване на кредит от трета страна. Освен това пълната и подходяща прозрачност на пазара е предпоставка за доверието на участниците на пазара и по-специално за доверието на акционерите на дружеството. Необходимо е също така да се изясни, че задължението за публикуване на сделките на тези ръководни кадри включва сделките, извършвани от друго лице по тяхна преценка. За да се гарантира подходящ баланс между степента на прозрачност и броя отчети, съобщавани на компетентните органи и обществеността, в настоящия регламент следва да бъдат въведени прагове, под които сделките не е необходимо да се нотифицират.
(59)
Уведомленията за сделки, осъществени от лица, които изпълняват ръководни функции за тяхна собствена сметка или от лице, което е тясно свързано с тях, съставлява не само ценна информация за участниците на пазара, но също така представлява допълнително средство за компетентните органи за осъществяване на надзор над пазарите. Задължението за уведомяване за сделки не засяга забраните, предвидени в настоящия регламент.
(60)
Уведомлението за сделки следва да бъде в съответствие с правилата за прехвърляне на лични данни, предвидени в Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (12).
(61)
На лицата, които изпълняват ръководни функции, следва да бъде забранено да извършват търговия преди обявяването на междинния финансов отчет или на заключителния годишен доклад, които съответният емитент е задължен да оповестява публично съгласно правилата на мястото на търговия, където акциите на емитента са допуснати до търговия, или в съответствие с националното право, освен ако са налице специфични и ограничени обстоятелства, които биха оправдали издаването на разрешение от емитентите на лицата, които изпълняват ръководни функции, да търгуват. Въпреки това такова разрешение от страна на емитента не засяга забраните, предвидени в настоящия регламент.
(62)
Ефективността на надзора се гарантира чрез набор от ефективни правомощия и средства и ресурси, с които ще бъде снабден компетентният орган на всяка държава членка. Съответно настоящият регламент предвижда по-специално минимален набор от надзорни и разследващи правомощия, които следва да бъдат предоставени на компетентните органи на държавите членки по националното право. Ако това се изисква от националното право, тези правомощия следва да се упражняват чрез сезиране на компетентните съдебни органи. При упражняване на своите правомощия съгласно настоящия регламент компетентните органи следва да действат обективно и безпристрастно и остават автономни в процеса на вземане на решения.
(63)
Пазарните образувания и всички стопански субекти следва също да допринасят за целостта на пазара. В този смисъл определянето на един-единствен компетентен орган за пазарната злоупотреба не изключва сътрудничество или делегиране под отговорност на компетентния орган, между този орган и пазарните образувания с оглед осигуряването на ефективен контрол и спазване на разпоредбите на настоящия регламент. Когато лица, които предоставят или разпространяват инвестиционни препоръки или друга информация, с която се препоръчва или предлага инвестиционна стратегия по отношение на един или повече финансови инструмента, също търгуват с тези инструменти за собствена сметка, компетентният орган следва, наред с другото, да може да изисква от тези лица всяка информация, която е необходима, за де се установи дали препоръките, предоставени или разпространени от съответното лице, са съвместими с настоящия регламент.
(64)
За целите на разкриване на случаи на злоупотреба с вътрешна информация и манипулиране на пазара е необходимо компетентните органи да имат - в съответствие с националното право - възможност за достъп до помещения на физически и юридически лица с цел изземване на документи. Достъпът до подобни помещения е необходим, когато съществува основателно подозрение, че документи или други данни, свързани с предмета на дадено разследване, съществуват и може да послужат като доказателства в случай, свързан със злоупотреба с вътрешна информация или пазарна злоупотреба. Освен това достъп до такива помещения е необходим, когато лицето, към което вече е било отправено искане за информация, не го спази изцяло или частично, или когато има разумни основания да се смята, че ако бъде направено искане, то няма да бъде спазено, или че документите или информацията, за които се отнася изискването за информация, биха били премахнати, изменени или унищожени. Ако по силата на националното право е необходимо предварително разрешение от съдебен орган на съответната държава членка, достъп до помещенията следва да се осъществява, след като се получи това предварително съдебно разрешение.
(65)
Съществуващите записи на телефонни разговори и на пренос на данни от инвестиционни посредници, кредитни институции и финансови институции, извършващи и документиращи извършването на сделки, както и съществуващите записи на телефонни разговори и пренос на данни от далекосъобщителни оператори представляват важно, и понякога единствено, доказателство за разкриване и доказване на злоупотреба с вътрешна информация и манипулиране на пазара. Чрез записите на телефонни разговори и пренос на данни може да се установи самоличността на лице, отговорно за разпространяването на невярна или подвеждаща информация, или че две или повече лица са били в контакт в определен момент, както и наличието на връзка между две или повече лица. Ето защо компетентните органи следва да могат да изискват да им се предоставят съществуващи записи на телефонни разговори, електронни съобщения и пренос на данни, съхранявани от инвестиционен посредник, кредитна институция или финансова институция в съответствие с Директива 2014/65/ЕС. Достъпът до записи за пренос на данни и телефонни разговори е необходим за представяне на доказателства и насоки за разследване на евентуална злоупотреба с вътрешна информация или манипулиране на пазара и следователно - за разкриването и санкционирането на пазарната злоупотреба. За да се осигури равнопоставеност в рамките на Съюза по отношение на достъпа до записи на телефонни разговори или пренос на данни, съхранявани от далекосъобщителни оператори или до съществуващите записи на телефонни разговори и на пренос на данни, съхранявани от даден инвестиционен посредник, кредитна институция или финансова институция, компетентните органи следва - в съответствие с националното право - да могат да изискват налични записи на телефонни разговори и пренос на данни, съхранявани от далекосъобщителни оператори, доколкото го позволява националното право, и съществуващите записи на телефонни разговори, както и преносът на данни, съхранявани от даден инвестиционен посредник, в случаите, когато съществува основателно подозрение, че записите, които са предмет на проверката или разследването, могат да бъдат от значение за доказването на злоупотреба с вътрешна информация или манипулиране на пазара, в нарушение на настоящия регламент. Достъпът до записите на телефонни разговори или пренос на данни, съхранявани от далекосъобщителен оператор, не обхваща достъп до съдържанието на гласови съобщения по телефона.
(66)
Докато настоящият регламент определя минимален набор от правомощия, с които следва да разполагат компетентните органи, тези правомощия трябва да бъдат упражнявани в рамките на цялостна система на националното право, която да гарантира спазването на основните права, включително правото на неприкосновеност на личния живот. За упражняването на тези правомощия, които може да представляват сериозна намеса в правото на неприкосновеност на личния и семейния живот, на дома и съобщенията, държавите членки следва да разполагат с адекватни и ефективни предпазни мерки срещу злоупотреби, например когато е необходимо изискване за получаване на подходящо предварително разрешение от страна на съдебните органи на съответната държава членка. Държавите членки следва да дадат възможност на компетентните органи да упражняват такова вмешателство до степента, необходима за правилното разследване на тежки случаи, в които няма еквивалентни средства за ефективно постигане на същия резултат.
(67)
Тъй като пазарна злоупотреба може да възникне на трансгранично и транспазарно равнище, ако не са налице извънредни обстоятелства, от компетентните органи следва да се изисква да сътрудничат и обменят информация с други компетентни и регулаторни органи, както и с ЕОЦКП, по-специално по отношение на дейностите по разследване. Ако даден компетентен орган е убеден, че се извършва или е извършена пазарна злоупотреба в друга държава членка или че тя засяга финансови инструменти, търгувани в друга държава членка, той следва да съобщи този факт на компетентните органи и ЕОЦКП. При пазарна злоупотреба с трансгранично въздействие, ЕОЦКП следва да може да координира разследването, ако това е поискано от някой от засегнатите компетентни органи.
(68)
Компетентните органи е необходимо да разполагат с необходимите инструменти за ефективен междупазарен надзор над дневника за нареждания. Съгласно Директива 2014/65/ЕС, компетентните органи могат да изискват и да получават данни от други компетентни органи, отнасящи се до дневника за нареждания, с цел подпомагане на мониторинга и разкриването на манипулиране на пазара в трансграничен план.
(69)
За да се гарантира обменът на информация и сътрудничеството с органите на трети държави по отношение на ефективното прилагане на настоящия регламент, компетентните органи следва да сключват споразумения за сътрудничество с аналогични органи в трети държави. Всяко прехвърляне на лични данни, извършено въз основа на тези споразумения, следва да е в съответствие с Директива 95/46/ЕО и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (13).
(70)
Една стабилна пруденциална и етична рамка за финансовия сектор следва да се основава на стабилни системи за надзор, разследване и санкции. За тази цел надзорните органи следва да разполагат с достатъчни правомощия за действие и да могат да разчитат на ефективно прилагани равностойни, силни и възпиращи системи от санкции за всички финансови нарушения. Групата „дьо Ларозиер“ заключи, че понастоящем нито един от тези елементи не е налице. Преглед на съществуващите правомощия за налагане на санкции и тяхното практическо прилагане с оглед насърчаване сближаването на санкциите в целия диапазон на, обхванати от надзора дейности е извършен в съобщението на Комисията от 8 декември 2010 г. относно по-строги наказателни разпоредби за сектора на финансовите услуги.
(71)
Поради това следва да се предвиди набор от административни санкции и други административни мерки, за да се подсили възпиращото им действие и да се гарантира общ подход в държавите членки. Компетентният орган следва да разполага с възможността за отнемане на ръководни функции в рамките на инвестиционни посредници. Санкциите, наложени в конкретни случаи, следва да се определят, като по целесъобразност се вземат предвид фактори като принудителното възстановяване на установените финансови печалби, тежестта и продължителността на нарушението, утежняващите или смекчаващите обстоятелства, необходимостта глобите да имат възпиращо действие и в приложимите случаи да предвиждат намаление за сътрудничество с компетентните органи. По-специално действителният размер на административните глоби, които трябва да бъдат наложени в конкретен случай, може да достигне максималното равнище, предвидено в настоящия регламент, или при много сериозни нарушения - по-високото равнище, предвидено в националното право, докато за несъществени нарушения или в случай на сетълмент може да се прилагат глоби, чийто размер е значително под максималното равнище. Настоящият регламент не следва да ограничава възможността на държавите членки да предвиждат по-високи административни санкции или други административни мерки.
(72)
Въпреки че нищо не пречи на държавите членки да определят правила за административни и за наказателноправни санкции за едни и същи нарушения, държавите членки не следва да бъдат задължавани да определят правила за административни санкции за нарушенията на настоящия регламент, които вече са предмет на националното наказателно право, считано от 3 юли 2016 г. В съответствие с националното право държавите членки не са задължени да налагат както административни, така и наказателноправни санкции за едно и също нарушение, но те могат да го направят, ако тяхното национално право им позволява това. Независимо от това запазването на наказателноправни вместо административни санкции за нарушения на настоящия регламент или на Директива 2014/57/ЕС не следва да накърнява или по друг начин да засяга способността на компетентните органи да сътрудничат и да ползват и обменят своевременно информация с компетентните органи на други държави членки за целите на настоящия регламент, включително след сезирането на компетентните съдебни органи за съответните нарушения с оглед на наказателно преследване.
(73)
За да се гарантира, че взетите от компетентните органи решения имат възпиращ ефект върху обществеността като цяло, те обикновено следва да се публикуват. Публикуването на решенията е и важен инструмент на компетентните органи за информиране на участниците на пазара относно поведение, което се счита за нарушение на настоящияи регламент, както и за насърчаване на добро поведение в по-широк смисъл сред участниците на пазара. Ако такова публикуване причинява неоправдано голяма вреда на участващите лица или ако застрашава стабилността на финансовите пазари или текущо разследване, компетентният орган следва да публикува административните санкции и други административни мерки анонимно по начин, който е в съответствие с националното право, или да забави публикуването. Компетентните органи следва да имат възможността да не публикуват санкции и други административни мерки, ако анонимното или забавеното публикуване се счита за недостатъчно с цел осигуряване, че стабилността на финансовите пазари не е застрашена. От компетентните органи също не следва да се изисква да публикуват мерките, за които се счита, че са от несъществен характер и публикуването им би било несъразмерно.
(74)
Подаващите сигнали за нарушения лица могат да представят нова информация на вниманието на компетентните органи, с което им помагат при разкриването и санкционирането на случаи на злоупотреба с вътрешна информация и манипулиране на пазара. Подаването на сигналите за нарушения обаче може да бъде възпрепятствано от страх от възмездие или липса на стимули. Съобщаването на нарушения на настоящия регламент е необходимо, за да се гарантира, че даден компетентен орган може да разкрива и санкционира случаите на пазарна злоупотреба. Мерките във връзка с подаването на сигнали за нарушения са необходими за улесняване на разкриването на пазарните злоупотреби и за гарантиране на защитата и зачитането на правата на лицата, подаващи сигнали за нарушения, както и на обвиненото лице. Следователно настоящият регламент следва да осигури адекватни мерки, за да позволи на подаващите такива сигнали лица да сигнализират на компетентните органи за възможни нарушения на настоящия регламент, както и да ги защити от възмездие. Държавите членки следва да могат да предвиждат финансови стимули за тези лица, които предлагат съответна информация относно потенциални нарушения на настоящия регламент. Подаващите сигнали за нарушение лица обаче следва да имат право на такива финансови стимули, само ако огласяват нова информация, която не са законово задължени да съобщават, и ако тази информация води до санкция за нарушение на настоящия регламент. Държавите членки следва да гарантират, че схемите за подаване на сигнали, които внедряват, включват механизми, които предоставят съответна защита на обвиняемото лице, в частност по отношение правото на защита на личните му данни и процедурите за гарантиране правото на обвиняемото лице на защита и изслушване преди приемането на решение относно него, както и правото да търси ефективна защита по съдебен ред срещу решението за него.
(75)
Тъй като държавите членки са приели законодателство за прилагане на Директива 2003/6/ЕО и тъй като делегираните актове, регулаторните технически стандарти и техническите стандарти за изпълнение, предвидени в настоящия регламент, следва да бъдат приети преди рамката, която предстои да бъде въведена, може да бъди приложена успешно, е необходимо прилагането на материалните разпоредби на настоящия регламент да бъде забавено за достатъчен период от време.
(76)
За да се улесни плавният преход до влизането в сила на настоящия регламент, пазарните практики, съществуващи преди влизането му в сила и приети от компетентните органи в съответствие с Регламент (ЕО) № 2273/2003 на Комисията (14) с цел прилагане на член 1, точка 2, буква а) от Директива 2003/6/ЕО, могат да останат приложими, при условие че са съобщени на ЕОЦКП в рамките на указания срок, докато компетентният орган вземе решение относно продължаването на тези практики в съответствие с настоящия регламент.
(77)
Настоящият регламент спазва основните права и съблюдава принципите, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз („Хартата“). Съответно настоящият регламент следва да бъде тълкуван и прилаган в съответствие с тези права и принципи. По-специално когато настоящият регламент се позовава на правилата за свободата на печата и свободата на изразяване в други медии, както и на правилата или кодексите, уреждащи журналистическата професия, тези свободи следва да се вземат предвид, както са гарантирани в Съюза и в държавите членки и признати съгласно член 11 от Хартата и други приложими разпоредби.
(78)
С цел да се увеличи прозрачността и да се предоставя по-добра информация относно действието на режимите на санкции, компетентните органи следва ежегодно да предоставят на ЕОЦКП анонимно представени и обобщени данни. Тези данни следва да включват броя на случаите на започнато разследване, броя на текущите разследвания и броя на разследванията, които са били приключени в рамките на съответния период.
(79)
Директива 95/46/ЕО и Регламент (ЕО) № 45/2001 регулират обработката на личните данни, извършвана от ЕОЦКП в рамките на настоящия регламент и под надзора на компетентните органи на държавите членки, по-специално публичните независими органи, определени от държавите членки. Всеки обмен или предаване на информация от компетентните органи следва да бъде в съответствие с правилата за предаване на лични данни, установени в Директива 95/46/ЕО. Всеки обмен или предаване на информация от ЕОЦКП следва да бъде в съответствие с правилата за предаване на лични данни, установени в Регламент (ЕО) № 45/2001.
(80)
Настоящият регламент, както и делегираните актове, актовете за изпълнение, регулаторните технически стандарти и техническите стандарти за изпълнение и насоките, приети в съответствие с него, не засягат прилагането на правилата на Съюза в областта на конкуренцията.
(81)
С цел да се определят правилата, установени в настоящия регламент, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с освобождаване от обхвата на настоящия регламент на определени публични органи и централни банки на трети държави и някои определени публични органи на трети държави, които имат свързващо споразумение със Съюза по смисъла на член 25 от Директива 2003/87/ЕО; характеристиките на манипулативно поведение, посочени в приложение I; праговете за определяне на прилагането на задължението за публично разкриване за участниците в пазара на квоти за емисии; обстоятелствата, при които търговията по време на забранителния срок е разрешена; и някои видове сделки, извършвани от лица, които изпълняват ръководни функции, или лица, тясно свързани с тях, които биха породили изискване за уведомяване. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове, Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(82)
За да се гарантират еднакви условия на изпълнение на настоящия регламент по отношение на процедурите за докладване на нарушения на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия за конкретизиране на тези процедури, включително на договореностите за предприемане на последващи докладите мерки и на мерки за защита на лицата, които работят по трудов договор, както и на мерки за защита на личните данни. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (15).
(83)
Техническите стандарти при финансовите услуги следва да осигурят наличието в Съюза на еднакви условия в областите, обхванати от настоящия регламент. Би било ефикасно и целесъобразно на ЕОЦКП като орган със силно специализиран експертен опит да се повери разработването на проекти на регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение, които не включват избори на политика, с оглед предаването им на Комисията.
(84)
Комисията следва да бъде оправомощена да приема проектите на регулаторните технически стандарти, разработени от ЕОЦКП с цел да се уточни съдържанието на уведомленията, които ще трябва да бъдат направени от операторите на регулираните пазари, МСТ и ОСТ относно финансовите инструменти, допуснати до търговия, търгувани или предмет на заявление за допускане до търговия на тяхното място на търговия; начина и условията на събирането, публикуването и поддържането на списъка с тези инструменти от страна на ЕОЦКП; условията, на които трябва да отговарят програми за обратно изкупуване и мерки за стабилизиране, включително условията на търговия, ограниченията по отношение на време и обем, задълженията за разкриване и сигнализиране и ценовите условия за стабилизиране; във връзка със системи от процедури и разпоредби за местата за търговия, насочени към предотвратяването и разкриването на пазарни злоупотреби, и за системите и формулярите, които да се използват от лицата за разкриване и съобщаване на подозрителни нареждания и сделки; подходящи договорености, процедури и изисквания за съхраняване на записи в процеса на пазарните проучвания; и по отношение на техническите разпоредби, които различните категории лица са длъжни да спазват с оглед достоверно представяне на информацията, препоръчваща инвестиционна стратегия, и за разкриване на конкретни интереси или индикации за конфликт на интереси, посредством делегирани актове по силата на член 290 от ДФЕС и в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (16). От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище.
(85)
Комисията следва също така да бъде оправомощена да приеме технически стандарти за изпълнение чрез актове за изпълнение в съответствие с член 291 от ДФЕС и член 15 от Регламент (ЕС) № 1093/2010. На ЕОЦКП следва да се повери изготвянето на технически стандарти за изпълнение за предаване на Комисията по отношение на публичното разкриване на вътрешна информация, форматите на списъците на лицата с достъп до вътрешна информация и формите и процедурите за сътрудничество между компетентните органи и между тях и ЕОЦКП.
(86)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно предотвратяването на пазарна злоупотреба под формата на злоупотреба с вътрешна информация, незаконно разкриване на вътрешна информация и манипулиране на пазара, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради неговия обхват и последици, може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа за субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа за пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(87)
Тъй като разпоредбите на Директива 2003/6/ЕО вече не са адекватни или достатъчни, тази директива следва да бъде отменена, считано от 3 юли 2016 г. Изискванията и забраните на настоящия регламент са тясно свързани с тези в Директива 2014/65/ЕС и поради това следва да влязат в сила от датата на влизане в сила на посочената директива.
(88)
За правилното прилагане на настоящия регламент е необходимо държавите членки да предприемат всички необходими мерки, за да осигурят, че до 3 юли 2016 г. тяхното национално право съответства на разпоредбите от настоящия регламент относно компетентните органи и техните правомощия, административните санкции и други административни мерки, докладването на нарушения и публикуването на решения.
(89)
Европейският надзорен орган по защита на данните даде становище на 10 февруари 2012 г. (17),
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
Настоящият регламент установява обща регулаторна рамка за злоупотребата с вътрешна информация, незаконното разкриване на вътрешна информация и манипулирането на пазара (пазарна злоупотреба), както и мерки за предотвратяване на пазарна злоупотреба, за да се гарантира целостта на финансовите пазари в Съюза и да се укрепи защитата на инвеститорите и доверието в тези пазари.
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага за:
а)
финансови инструменти, които са допуснати до търговия на регулиран пазар или които са предмет на заявление за допускане до търговия на регулиран пазар;
б)
финансови инструменти, които се търгуват на МСТ, допуснати са до търговия на МСТ или за които е подадено заявление за допускане до търговия на МСТ;
в)
финансови инструменти, които се търгуват на ОСТ;
г)
финансови инструменти, които не попадат в обхвата на букви а), б) или в), чиято цена или стойност зависи от цената или стойността на финансов инструмент, посочен в тези букви, или оказва въздействие върху неговата цена или стойност, включително, но без да се изчерпват с тях, суапи за кредитно неизпълнение или договори за разлика.
Настоящият регламент се прилага също така за поведение или сделки, включително оферти, свързани с търговия на тръжна платформа, която е лицензирана като регулиран пазар на квоти за емисии или други тръжни продукти, основани на тях, включително когато продаваните на търг продукти не са финансови инструменти, съгласно Регламент (ЕС) № 1031/2010. Без да се засягат специалните разпоредби по отношение на офертите, представени в рамките на един търг, към тях се прилагат изискванията и забраните на настоящия регламент относно нареждания за търговия.
2. Членове 12 и 15 се прилагат също за:
а)
спот договори за стоки, които не са енергийни продукти на едро, при които сделката, нареждането или поведението има, вероятно е да има или съществува намерение да има въздействие върху цената или стойността на финансов инструмент, посочен в параграф 1;
б)
видовете финансови инструменти, включително договори за деривати или дериватни инструменти за прехвърлянето на кредитен риск, при които сделката, нареждането, офертата или поведението имат или съществува вероятност да имат въздействие върху цената или стойността на спот договор за стоки, при който цената или стойността зависи от цената или стойността на тези финансови инструменти; и
в)
поведение, във връзка с бенчмарк.
3. Настоящият регламент се прилага за всяка сделка, нареждане или поведение, отнасящо се до всеки финансов инструмент, посочен в параграфи 1 и 2, независимо от това дали сделката, нареждането или поведението се осъществява на място на търговия.
4. Забраните и изискванията в настоящия регламент се прилагат за действия и пропуски, в Съюза и в трета държава по отношение на инструментите, посочени в параграфи 1 и 2.
Член 3
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„финансов инструмент“ означава инструмент съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 15 от Директива 2014/65/ЕС;
2)
„инвестиционен посредник“ означава всяко лице съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 1 от Директива 2014/65/ЕС;
3)
„кредитна институция“ означава кредитна институция съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (18);
4)
„финансова институция“ означава финансова институция съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 26 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
5)
„пазарен оператор“ означава пазарен оператор съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 18 от Директива 2014/65/ЕС;
6)
„регулиран пазар“ означава регулиран пазар съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 21 от Директива 2014/65/ЕС;
7)
„многостранна система за търговия“ или „МСТ“ означава многостранна система съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 22 от Директива 2014/65/ЕС;
8)
„организирана система за търговия“ или „ОСТ“ означава система или механизъм в Съюза съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 23 от Директива 2014/65/ЕС;
9)
„приета пазарна практика“ означава специфична пазарна практика, която е приета от компетентен орган в съответствие с член 13;
10)
„място на търговия“ означава място на търговия съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 24 от Директива 2014/65/ЕС;
11)
„пазар за растеж на МСП“ означава пазар за растеж на МСП съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 12 от Директива 2014/65/ЕС;
12)
„компетентен орган“ означава компетентен орган, определен в съответствие с член 22, освен ако не е посочено друго в настоящия регламент;
13)
„лице“ означава всяко физическо или юридическо лице;
14)
„стока“ означава стока съгласно определението в член 2, точка 1 от Регламент (ЕО) № 1287/2006 на Комисията (19);
15)
„спот договор за стоки“ означава всеки договор за доставка на стока, търгувана на спот пазара, която се доставя бързо след сетълмента на сделката, и всеки договор за доставка на стока, който не е финансов инструмент, включително форуърден договор със сетълмент с физическа доставка;
16)
„спот пазар“ означава всеки пазар на стоки, в който стоките се продават срещу парични средства и се доставят бързо след сетълмента на сделката, и други нефинансови пазари, като например форуърдни пазари за стоки;
17)
„програма за обратно изкупуване“ означава търговия със собствени акции в съответствие с членове 21-27 от Директива 2012/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (20);
18)
„алгоритмична търговия“ означава алгоритмична търговия съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 39 от Директива 2014/65/ЕС;
19)
„квота за емисии“ означава квота за емисии съгласно описаното в приложение I, раздел В, точка 11 от Директива 2014/65/ЕС;
20)
„участник на пазара на квоти за емисии“ означава лице, което сключва сделки, включително прави нареждания за търговия, свързана с квоти за емисии, продавани на търг продукти, основани на тях или техни деривати и което не се ползва от освобождаване по член 17, параграф 2, втора алинея;
21)
„емитент“ означава правен субект, подчинен на частното или публичното право, който емитира или предлага емитиране на финансови инструменти, като при депозиторни разписки, представляващи финансови инструменти, емитентът е емитентът на представлявания финансов инструмент;
22)
„енергиен продукт на едро“ означава енергиен продукт на едро съгласно определението в член 2, точка 4 от Регламент (ЕС) № 1227/2011;
23)
„национален регулаторен орган“ означава национален регулаторен орган съгласно определението в член 2, точка 10 от Регламент (ЕС) № 1227/2011;
24)
„стокови деривати“ означава стокови деривати съгласно определението в член 2, параграф 1, точка 30 от Регламент (ЕС) № 600/2014 на Европейския парламент и на Съвета (21);
25)
„лице, което изпълнява ръководни функции“ означава лице в рамките на емитент, на участник на пазара на квоти за емисии или на друг субект, посочен в член 19, параграф 10, което е:
а)
член на административния, управителния или надзорния орган на този субект; или
б)
служител на висш ръководен пост, който не е член на органите, посочени в буква а), но има редовен достъп до вътрешна информация в пряка или косвена връзка с този субект и правомощието да взема ръководни решения, засягащи бъдещото развитие и перспективите за стопанска дейност на този субект;
26)
„тясно свързани лица“ означава:
а)
съпруг/а или партньор/ка, считан(а) по националното право за равностойно на съпруг/а лице;
б)
дете на издръжка в съответствие с националното право;
в)
роднина, който живее в същото домакинство в продължение поне на една година към датата на съответната сделка; или
г)
юридическо лице, тръст или съдружие, чийто ръководни функции се изпълняват от лице, което изпълнява ръководни функции, или от лице, посочено в буква а), б) или в), което е пряко или косвено контролирано от такова лице, което е учредено в полза на подобно лице, или чиито икономически интереси са практически равностойни на тези на такова лице;
27)
„записи за пренос на данни“ означава записи на данни за трафик съгласно определението в член 2, втора алинея, буква б) от Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (22);
28)
„лице, натоварено професионално с организирането или извършването на сделки“ означава лице, което се занимава професионално с приемането и предаването на нареждания или с извършването на сделки с финансови инструменти;
29)
„бенчмарк“ означава всеки публикуван курс, индекс или цифра, който е направен публично достояние или се публикува и периодично или редовно се определя чрез прилагането на формула или въз основа на стойността на един или повече базови активи или цени, включително прогнозирани цени, действителни или прогнозирани лихвени проценти или други стойности, или проучвания, и въз основа на който се определя сумата, дължима по даден финансов инструмент или стойността на даден финансов инструмент;
30)
„маркет-мейкър“ означава маркет-мейкър съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 7 от Директива 2014/65/ЕС;
31)
„увеличаване на броя на акциите“ означава придобиване на ценни книжа в дружество, при което не се поражда законово или подзаконово задължение за обявяване на търгово предложение във връзка с това дружество;
32)
„разкриващ участник на пазара“ означава лице, което попада в една от категориите, посочени в член 11, параграф 1, букви а)-г) или в член 11, параграф 2, и разкрива информация в хода на пазарно проучване;
33)
„високочестотна търговия“ означава високочестотен способ за алгоритмична търговия съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 40 от Директива 2014/65/ЕС;
34)
„информация, препоръчваща или предлагаща инвестиционна стратегия“ означава информация:
i)
предоставена от независим анализатор, инвестиционен посредник, кредитна институция или всяко друго лице, чието основно занятие е да предоставя инвестиционни препоръки, или всяко физическо лице, което работи за тях по силата на трудов договор или на друго основание, която пряко или косвено изразява определено инвестиционно предложение по отношение на финансов инструмент или на емитент; или
ii)
предоставена от лица, различни от посочените в подточка i), с която пряко се предлага определено инвестиционно решение по отношение на даден финансов инструмент;
35)
„инвестиционна препоръка“ означава информация, с която се препоръчва или предлага инвестиционна стратегия, изрично или по подразбиране, по отношение на един или повече финансови инструменти или емитенти, включително и всяко мнение относно текущата или бъдеща стойност или цена на такива инструменти, предназначена за дистрибуторски канали или за обществеността.
2. За целите на член 5 се прилагат следните определения:
а)
„ценни книжа“ означава:
i)
акции и други ценни книжа, еквивалентни на акции;
ii)
облигации и други форми на секюритизиран дълг; или
iii)
секюритизиран дълг, конвертируем или разменяем в акции или в други ценни книжа, еквивалентни на акции.
б)
„свързани инструменти“ означава следните финансови инструменти, включително тези, които не са допуснати до търговия или търгувани на място на търговия или за които не е подадено заявление за допускане до търговия на място на търговия:
i)
договори или права за записване, придобиване или разпореждане с ценни книжа;
ii)
финансови деривати на ценни книжа;
iii)
когато ценните книжа са конвертируеми или заменяеми дългови инструменти - ценните книжа, в които могат да бъдат конвертирани или заменени такива конвертируеми или заменяеми дългови инструменти;
iv)
инструменти, които са издадени или гарантирани от емитента или от гаранта на ценните книжа и чиято пазарна цена би могла да повлияе значително на цената на ценните книжа или обратното;
v)
когато ценните книжа са ценни книжа, еквивалентни на акции - акциите, които представляват тези ценни книжа и всякакви други ценни книжа, които са еквивалентни на тези акции;
в)
„значимо разпределение“ означава първоначално или вторично предлагане на ценни книжа, което се отличава от обикновената търговия както по стойността на предлаганите ценни книжа, така и по прилагания метод за продажба;
г)
„стабилизиране“ означава закупуване или оферта за закупуване на ценни книжа или сделка с еквивалентни на тях свързани инструменти, която е предприета от кредитна институция или от инвестиционен посредник в контекста на значимо разпределение на такива ценни книжа изключително в подкрепа на пазарната цена на тези ценни книжа за предварително определен срок поради наличието на натиск за продаване на такива ценни книжа.
Член 4
Уведомления и списък на финансовите инструменти
1. Пазарните оператори на регулираните пазари и инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, уведомяват незабавно компетентния орган по мястото на търговия за всеки финансов инструмент, за който е подадено заявление за допускане до търговия на тяхното място на търговия, който е допуснат до търговия или който се търгува за първи път.
Те уведомяват също компетентния орган по мястото на търговия, когато финансовият инструмент престане да се търгува или да бъде допуснат до търговия, освен ако датата, на която финансовият инструмент престава да се търгува или да бъде допуснат до търговия, е известна и е посочена в първото уведомление, направено в съответствие с първата алинея.
Уведомленията, посочени в настоящия параграф, включват, когато е подходящо, имената и идентификаторите за съответните финансови инструменти и датата и часа на заявлението за допускане до търговия, допускането до търговия и датата и часа на първата сделка.
Пазарните оператори и инвестиционните посредници предават също на компетентния орган по мястото на търговия информацията, установена в трета алинея, по отношение на финансови инструменти, които са предмет на заявление за допускане до търговия или които са допуснати до търговия преди 2 юли 2014 г. и които все още са допуснати до търговия или търгувани на тази дата.
2. Компетентните органи по мястото на търговия предават уведомленията, които са получили съгласно параграф 1, незабавно на ЕОЦКП. ЕОЦКП публикува тези уведомления на своя уебсайт под формата на списък незабавно след получаването им. ЕОЦКП актуализира този списък веднага след получаване на уведомление от компетентен орган на мястото на търговия. Списъкът не ограничава обхвата на настоящия регламент.
3. Списъкът съдържа следната информация:
а)
имената и идентификаторите на финансовите инструменти, които са предмет на заявление за допускане до търговия, допуснати са до търговия или се търгуват за първи път на регулирани пазари, МСТ и ОСТ;
б)
датата и часа на заявленията за допускане до търговия, на допусканията до търговия или на първите сделки;
в)
данни за местата за търговия, на които финансовите инструменти са предмет на заявление за допускане до търговия, допуснати са до търговия или се търгуват за първи път, и
г)
датата и часа, в който финансовите инструменти престават да се търгуват или да бъдат допуснати до търговия.
4. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проект на регулаторни технически стандарти, за да определи:
а)
съдържанието на уведомленията, посочени в параграф 1; и
б)
начина и условията за съставянето, публикуването и поддържането на списъка, посочен в параграф 3.
ЕОЦКП представя тези проекти на регулаторни технически стандарти на Комисията до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (23).
5. За да се гарантират еднакви условия на прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, за да предвиди времето, формата и образеца на представянето на уведомленията по параграфи 1 и 2.
ЕОЦКП представя тези проекти на технически стандарти за изпълнение на Комисията до 3 юли 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема техническите стандарти за изпълнение, посочени в първа алинея, в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 5
Освобождаване за програмите за обратно изкупуване и стабилизирането
1. Забраните в член 14 и член 15 от настоящия регламент не се прилагат за търговията със собствени акции в програмите за обратно изкупуване, когато:
а)
пълната информация за програмата е обявена преди началото на търговията;
б)
сделките се отчитат като част от програмата за обратно изкупуване пред компетентния орган в съответствие с параграф 3 и впоследствие се разкриват публично;
в)
спазват се адекватни ограничения по отношение на цената и обема; и
г)
извършва се в съответствие с целите, посочени в параграф 2, и условията, установени в настоящия член и в регулаторните технически стандарти, посочени в параграф 6.
2. За да може да се възползва от освобождаването, предвидено в параграф 1, програмата за обратно изкупуване има като своя единствена цел:
а)
намаляване на капитала на емитента;
б)
изпълнение на задълженията, които произтичат от дългови финансови инструменти, които са заменими за капиталови инструменти; или
в)
изпълнение на задълженията, които произтичат от програми за опции за акции или друго предоставяне на акции на служители или членове на административните, управителните или надзорните органи на емитента или на свързано дружество.
3. За да може да се възползва от освобождаването, предвидено в параграф 1, емитентът докладва пред компетентния орган на мястото на търговия, на който акциите са били допуснати до търговия или се търгуват всяка сделка във връзка с програмата за обратно изкупуване, включително информацията, указана в член 25, параграфи 1 и 2, и член 26, параграфи 1, 2 и 3 от Регламент (ЕС) № 600/2014.
4. Забраните в член 14 и член 15 от настоящия регламент не се прилагат по отношение на търговията с ценни книжа или със свързани инструменти за стабилизиране на ценни книжа, когато:
а)
стабилизирането се извършва за ограничен период;
б)
съответната информация във връзка със стабилизирането се разкрива, и се уведомява компетентния орган по мястото на търговия в съответствие с параграф 5;
в)
спазват се адекватни ограничения по отношение на цената; и
г)
търговията отговаря на условията за стабилизиране, предвидени в посочените в параграф 6 регулаторни технически стандарти.
5. Без да се засяга член 23, параграф 1, емитентите, предложителите или субектите, които предприемат стабилизиране, независимо дали действат от името на такива лица или не, съобщават на компетентния орган по мястото на търговия подробностите относно всички сделки по стабилизиране не по-късно от изтичането на седмата дневна пазарна сесия след датата на извършването на подобни сделки.
6. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на условията, на които трябва да отговарят програмите за обратно изкупуване и мерките за стабилизиране, посочени в параграфи 1 и 4, включително условията на търговия, ограниченията по отношение на време и обем, задълженията за разкриване и докладване и ценовите условия.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 6
Освобождаване на паричната политика, дейностите по управление на публичния дълг и дейностите в рамките на политиката в областта на изменението на климата
1. Настоящият регламент не се прилага по отношение на сделките, нарежданията или поведението при изпълнение на целите на паричната политика, политиката по отношение на обменния курс или по управлението на публичния дълг от:
а)
държава членка;
б)
членовете на ЕСЦБ;
в)
министерство, агенция или дружество със специална цел на една или повече държави членки, или от лице, действащо от тяхно име;
г)
когато дадена държава членка е федерална държава - от член, представляващ федерацията.
2. Настоящият регламент не се прилага за сделките, нарежданията или поведението на Комисията или всеки друг официално определен орган или от лице, действащо от негово име, при изпълнение на политиката по управлението на публичния дълг.
Настоящият регламент не се прилага и по отношение на такива сделки, нареждания или поведение на:
а)
Съюза;
б)
дружество със специална цел на една или няколко държави членки;
в)
Европейската инвестиционна банка;
г)
Европейския инструмент за финансова стабилност;
д)
Европейския механизъм за стабилност,
е)
международна финансова институция, учредена от две или повече държави членки, която има за цел да мобилизира финансиране и да предоставя финансова помощ в полза на членовете си, които изпитват или са застрашени от сериозни финансови проблеми.
3. Регламентът не се прилага за дейността на дадена държава членка, Комисията или всеки друг официално определена орган или всяко лице, действащо от тяхно име, когато тази дейност засяга квотите за емисии и е предприета в изпълнение на целите на политиката на Съюза в областта на изменението на климата в съответствие с Директива 2003/87/ЕО.
4. Настоящият регламент не се прилага за дейностите на дадена държава членка, на Комисията или всеки друг официално определен орган или всяко лице, действащо от тяхно име, която се предприема в изпълнение на целите на Съюза в областта на общата селскостопанска политика, или на общата политика на Съюза в областта на рибарството в съответствие с приетите актове или с международни споразумения, сключени съгласно ДФЕС.
5. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 35, за да се разшири освобождаването, посочено в параграф 1, така че да обхваща определени публични органи и централни банки на трети държави.
За тази цел до 3 януари 2016 г. Комисията подготвя и представя на Европейския парламент и на Съвета доклад, в който се оценява международното третиране на публични органи, отговорни за или участващи в управлението на публичен дълг, и на централните банки в трети държави.
Докладът включва сравнителен анализ на третирането на тези органи и на централните банки в рамките на правната рамка на трети държави, както и на стандартите за управление на риска, приложими към сделките, сключени от тези органи и централните банки под юрисдикцията на тези трети държави. Ако - особено предвид сравнителния анализ - в доклада се стига до заключението, че централните банки на трети държави трябва да бъдат освободени по отношение на паричните им задължения от задълженията и забраните, установени в настоящия регламент, Комисията разширява освобождаването, посочено в параграф 1 също и спрямо централните банки на тези трети държави.
6. На Комисията също така се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 35, за да се разшири изключването, посочено в параграф 3, така че да обхваща определени публични органи на трети държави, които имат споразумение със Съюза съгласно член 25 от Директива 2003/87/ЕО.
7. Настоящият член не се прилага за лица, работещи по силата на трудов договор или на друго основание за субектите, посочени в настоящия член, когато тези лица, пряко или косвено извършват сделки или нареждания или предприемат поведение за собствена сметка.
ГЛАВА 2
ВЪТРЕШНА ИНФОРМАЦИЯ, ЗЛОУПОТРЕБА С ВЪТРЕШНА ИНФОРМАЦИЯ, НЕЗАКОННО РАЗКРИВАНЕ НА ВЪТРЕШНА ИНФОРМАЦИЯ И МАНИПУЛИРАНЕ НА ПАЗАРА
Член 7
Вътрешна информация
1. За целите на настоящия регламент вътрешната информация се състои от следните видове информация:
а)
точна информация, която не е била направена публично достояние, свързана пряко или косвено с един или повече емитенти или с един или повече финансови инструменти и която, ако бъде направена публично достояние, би могла да повлияе чувствително върху цената на тези финансови инструменти или на свързаните с тях дериватни финансови инструменти;
б)
по отношение на стоковите деривати - точна информация, която не е била направена публично достояние, свързана пряко или косвено с един или повече деривати или свързана пряко със свързания спот договор за стоки и която, ако бъде направена публично достояние, би могла да повлияе чувствително върху цените на тези деривати или свързани спот договори за стоки и когато става въпрос за информация, която може основателно да се очаква да бъде разкрита или трябва да бъде разкрита по силата на законовите или подзаконовите разпоредби на равнището на Съюза или на национално равнище, пазарните правила, договорите, обичайните правила или практики на съответните пазари на стокови деривати или спот пазари;
в)
по отношение на квотите за емисии или продаваните на търг основани на тях продукти - точна информация, която не е била направена публично достояние, която се отнася пряко или косвено до един или повече такива инструменти и която, ако бъде направена публично достояние, би могла да повлияе чувствително върху цената на тези инструменти или на свързаните с тях дериватни финансови инструменти;
г)
за лицата, натоварени с изпълнението на нареждания относно финансови инструменти, тя означава също информация, предадена от клиент и свързана с подадени, но все още неизпълнени нареждания на клиента, свързани с финансови инструменти, която е точна, отнася се пряко или косвено до един или повече емитенти на финансови инструменти или до един или повече финансови инструменти и, ако бъде разкрита публично, би могла да повлияе чувствително върху цената на тези финансови инструменти, цената на свързаните спот договори за стоки или на свързаните с тях дериватни финансови инструменти.
2. За целите на параграф 1 се смята, че информацията е точна, ако тя посочва набор от обстоятелства, които съществуват или които основателно може да се очаква, че ще настъпят, или посочва събитие, което е настъпило или за което основателно може да се очаква, че ще настъпи, когато такава информация е дотолкова конкретна, че позволява да се направи заключение относно възможното въздействие на този набор от обстоятелства или на това събитие върху цените на финансовите инструменти или свързания дериватен финансов инструмент, свързаните спот договори за стоки или продаваните на търг продукти, основани на квоти за емисии. Във връзка с това в случай на продължителен процес, който е предназначен да доведе или води до определени обстоятелства или определено събитие, за точна информация може да се считат тези бъдещи обстоятелства или това бъдещо събитие, и също междинните етапи на този процес, които са свързани с постигането на тези бъдещи обстоятелства или това бъдещо събитие.
3. За междинен етап при продължителен процес се счита вътрешна информация, ако тя сама по себе си отговаря на критериите за вътрешна информация съгласно посоченото в настоящия член.
4. За целите на параграф 1 информация, която, ако бъде направена публично достояние, би могла да има значително въздействие върху цената на финансови инструменти, дериватни финансови инструменти, свързани спот договори за стоки или продавани на търг продукти, основани на квоти за емисии, означава информацията, която разумен инвеститор вероятно би използвал като част от мотивите за своите инвестиционни решения.
В случай на участници на пазара на квоти за емисии с общи емисии или номинална топлинна входяща мощност на равнището на прага, определен в съответствие с член 17, параграф 2, втора алинея, или под този праг, се счита, че информацията за техните физически операции няма значително въздействие върху цената на квотите за емисии, на продаваните на търг продукти, основани на тях, или на дериватните финансови инструменти.
5. ЕОЦКП издава насоки за съставянето на неизчерпателен примерен списък с информация, която основателно може да се очаква да бъде разкрита или трябва да бъде разкрита по силата на законовите или подзаконовите разпоредби в правото на Съюза или в националното право, пазарните правила, договор, практика или обичайните правила на съответните пазари за стокови деривати или спот пазари, както е посочено в параграф 1, буква б). ЕОЦКП надлежно взема предвид специфичните особености на тези пазари.
Член 8
Злоупотреба с вътрешна информация
1. За целите на настоящия регламент злоупотреба с вътрешна информация възниква, когато дадено лице разполага с вътрешна информация и я използва, като придобива или се разпорежда за собствена сметка или сметка на трета страна, пряко или косвено, с финансови инструменти, за които се отнася тази информация. Използването на вътрешна информация посредством отмяна или изменение на нареждане относно финансов инструмент, за който се отнася информацията, когато нареждането е направено преди съответното лице да разполага с вътрешната информация, също се счита за злоупотреба с вътрешна информация. По отношение на продажбите на търг на квоти за емисии или на други основани на тях продавани на търг продукти, които се провеждат в съответствие с Регламент (ЕС) № 1031/2010, използването на вътрешна информация включва още и представяне, промяна или оттегляне на оферта от дадено лице за негова собствена сметка или за сметка на трета страна.
2. За целите на настоящия регламент препоръчването или склоняването на друго лице да участва в злоупотреба с вътрешна информация възниква, ако лицето разполага с вътрешна информация и:
а)
препоръчва, въз основа на тази информация, или склонява друго лице да придобие или да се разпореди с финансови инструменти, за които се отнася тази информация, или
б)
препоръчва, въз основа на тази информация, или склонява друго лице да отмени или измени нареждане относно финансов инструмент, за който се отнася тази информация.
3. Използването на препоръките или склоняването, посочени в параграф 2, представлява злоупотреба с вътрешна информация по смисъла на настоящия член, когато лицето, използващо препоръката или което е било склонено, знае или би следвало да знае, че те са основани на вътрешна информация.
4. Настоящият член се прилага по отношение на всяко лице, което разполага с вътрешна информация в резултат на това, че:
а)
е член на административния, управителния или надзорния орган на емитента или участник на пазара на квоти за емисии;
б)
има дялово участие в капитала на емитента или на участник в пазара на квоти за емисии;
в)
има достъп до информация чрез упражняването на дейност, професия или служебни задължения; или
г)
е участва в извършването на престъпна дейност.
Настоящият член се прилага и за всяко лице, което притежава вътрешна информация при обстоятелства, различни от посочените в първа алинея, когато лицето знае или следва да знае, че това е вътрешна информация.
5. Когато лицето е юридическо лице, настоящият член се прилага също, в съответствие с националното право, по отношение на физическите лица, които участват при взимането на решението да се извърши придобиването или разпореждането или отмяната или изменението на нареждане за сметка на съответното юридическо лице.
Член 9
Законосъобразно поведение
1. За целите на членове 8 и 14 фактът сам по себе си, че юридическо лице е разполагало или разполага с вътрешна информация, не означава, че това лице е използвало тази информация и че поради това е извършило злоупотреба с вътрешна информация въз основа на придобиване или разпореждане, когато това юридическо лице:
а)
е установило, прилагало и поддържало адекватни и ефективни вътрешни правила и процедури, които ефективно гарантират, че нито физическото лице, взело от негово име решението да придобие или да се разпореди с финансовите инструменти, за които се отнася информацията, нито което и да е друго физическо лице, което би могло да упражни влияние върху това решение, е разполагало с вътрешна информация; и
б)
не е насърчило, препоръчало, склонило или по друг начин повлияло на физическото лице, което е придобило или се е разпоредило за негова сметка с финансовите инструменти, за които се отнася информацията.
2. За целите на членове 8 и 14 сам по себе си фактът, че дадено лице разполага с вътрешна информация, не означава, че това лице е използвало тази информация и че поради това е извършило злоупотреба с вътрешна информация въз основа на придобиване или разпореждане, когато това лице:
а)
е маркет-мейкър за финансовия инструмент, за който се отнася тази информация, или лице, упълномощено да действа като контрагент за финансовия инструмент, за който се отнася тази информация, и придобиването или разпореждането с финансови инструменти, за които се отнася тази информация, се извършва законно в рамките на нормалните условия на изпълнение на функциите му на маркет-мейкър или на контрагент за този финансов инструмент; или
б)
е упълномощено да изпълнява нареждания от името на трети страни и придобиването или разпореждането с финансовите инструменти, за които се отнася нареждането, се извършва законно в хода на обичайното упражняване на дейност, професия или служебни задължения на това лице.
3. За целите на членове 8 и 14 сам по себе си фактът, че дадено лице разполага с вътрешна информация, не означава, че това лице е използвало тази информация и че поради това е извършило злоупотреба с вътрешна информация въз основа на придобиване или разпореждане, когато това лице извършва сделка за придобиване или разпореждане с финансови инструменти и когато тази сделка се извършва при изпълнението на изискуемо задължение, добросъвестно и без да се заобикаля забраната за злоупотреба с вътрешна информация, и:
а)
това задължение произтича от дадено нареждане или сключено споразумение преди съответното лице да разполага с вътрешната информация; или
б)
сделката е извършена, в изпълнение на законово или подзаконово задължение, което е възникнало, преди съответното лице да разполага с вътрешната информация.
4. За целите на членове 8 и 14, сам по себе си фактът, че дадено лице разполага с вътрешна информация, не предполага, че това лице е използвало тази информация или е извършило злоупотреба с вътрешна информация, когато това лице е придобило вътрешната информация при публично търгово предложение или сливане с дадено дружество, и използва тази вътрешна информация единствено за целите на процедурите по поглъщане или сливане, при условие че в момента на одобрение на сливането или приемане на предложението от акционерите на това дружество всяка вътрешна информация е била направена публично достояние или е престанала по друг начин да представлява вътрешна информация.
Настоящият параграф не се прилага към увеличаване на броя на акциите.
5. За целите на членове 8 и 14 сам по себе си фактът, че дадено лице използва своите собствени знания, за да вземе решение за придобиване или разпореждане с финансови инструменти, при придобиването или разпореждането с тези финансови инструменти, сам по себе си не представлява използване на вътрешна информация.
6. Независимо от параграфи 1 - 5 от настоящия член, нарушение на забраната за злоупотреба с вътрешна информация, наложена в член 14, може все още да се счита за настъпило, ако компетентният орган установи, че съществува незаконосъобразна причина за съответните нареждания за търговия, сделки или поведение.
Член 10
Незаконно разкриване на вътрешна информация
1. За целите на настоящия регламент незаконното разкриване на вътрешна информация възниква, когато дадено лице разполага с такава информация и я разкрива на кое да е друго лице, освен когато разкриването е извършено при обичайното упражняване на дейност, професия или служебни задължения.
Настоящият параграф се прилага по отношение на всяко физическо или юридическо лице, намиращо се в ситуациите или обстоятелствата, посочени в член 8, параграф 4.
2. За целите на настоящия регламент последващото разкриване на препоръки или склоняване, посочени в член 8, параграф 2, се счита за незаконно разкриване на вътрешна информация по настоящия член, когато лицето, разкриващо препоръката или склоняването, знае или е следвало да знае, че те се основават на вътрешна информация.
Член 11
Пазарни проучвания
1. Пазарно проучване се състои в съобщаването на информация на един или повече потенциални инвеститори преди обявяването на сделката, за да се оцени интереса на потенциалните инвеститори в евентуална сделка и условията, свързани с нея като например нейния евентуален размер или цена от страна на:
а)
емитент;
б)
вторичен предложител на даден финансов инструмент, в такова количество или стойност, че сделката се отличава от обикновената търговия и обхваща метод на продажба въз основа на предварителна оценка на потенциалния интерес на потенциални инвеститори;
в)
участник в пазара на квоти за емисии; или
г)
трета страна, която действа от името или за сметка на лице, посочено в букви а), б) или в).
2. Без да се засяга член 23, параграф 3, разкриването на вътрешна информация от лице, което възнамерява да направи търгово предложение за ценните книжа на дадено дружество, или сливане с това дружество, на страни, които имат право на тези ценни книжа, също представлява пазарно проучване, при условие че:
а)
информацията е необходима, за да позволи на страните, които имат право на ценните книжа, да си изградят мнение относно готовността да предложат своите ценни книжа, и
б)
готовността на страните, които имат право на ценните книжа, да предлагат своите ценни книжа, е разумно необходима за целите на решението за търгово предложение или за сливане.
3. Преди да пристъпи към пазарно проучване, разкриващият участник на пазара специално обмисля дали пазарното проучване ще включва разкриване на вътрешна информация. Разкриващият участник на пазара записва писменосвоето заключение и мотивите за него. Той представя писмения запис на компетентния орган при поискване. Това задължение се прилага за всяко разкриване на информация по време на пазарното проучване. Разкриващият участник на пазара актуализира съответно писмените записи, посочени в настоящия параграф.
4. За целите на член 10, параграф 1 разкриването на вътрешна информация в хода на пазарно проучване се счита за извършено в рамките на обичайното упражняване на дейността, професията или служебните задължения на лицето, когато разкриващият участник на пазара спазва параграфи 3 и 5 от настоящия член.
5. За целите на параграф 4, разкриващият участник на пазара трябва преди да направи разкриването:
а)
да получи съгласието на лицето, което получава пазарното проучване, да получи вътрешна информация;
б)
да информира лицето, което получава пазарното проучване, че му е забранено да използва или да се опитва да използва тази информация, като придобива или се разпорежда за собствена сметка или за сметка на трета страна, пряко или косвено, с финансови инструменти, свързани с тази информация;
в)
да информира лицето, което получава пазарното проучване, че муе забранено да използва или да се опитва да използва тази информация, като отменя или изменя нареждане, което вече е било дадено относно финансовия инструмент, за който се отнася информацията; и
г)
да информира лицето, което получава пазарното проучване, че със съгласието си да получи информацията, то се задължава да спазва поверителност по отношение на информацията.
Разкриващият участник на пазара изготвя и поддържа записи на цялата информация, предоставена на лицето, което получава пазарното проучване, включително информацията, представена в съответствие с първа алинея, букви а)-г), както и самоличността на потенциалните инвеститори, на които е била разкрита информацията, включително, но не само на юридическите и физическите лица, които действат от името на потенциалния инвеститор, и датата и часа на всяко разкриване. При поискване разкриващият участник на пазара предоставя записите на компетентния орган.
6. Когато информация, която е била разкрита в хода на пазарно проучване, престане да бъде вътрешна информация съгласно оценката на разкриващия участник на пазара, разкриващият участник на пазара информира за това получателя във възможно най-кратък срок.
Разкриващият участник на пазара съхранява запис на информацията, предоставена в съответствие с настоящия параграф, и при поискване го предоставя на компетентния орган.
7. Независимо от разпоредбите на настоящия член лицето, което получава пазарно проучване, преценява за себе си дали притежава вътрешна информация или кога е престанало да притежава вътрешна информация.
8. Разкриващият участник на пазара пази записите, посочени в настоящия член, за срок от най-малко пет години.
9. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, с които се определят подходящи договорености, процедури и изисквания за съхранение на документацията, за да спазват лицата изискванията, предвидени в параграфи 4, 5, 6 и 8.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема регулаторните технически стандарти, посочени в първа алинея, в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
10. За да се гарантират еднакви условия на прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, с които се конкретизират системите и образците на уведомленията, които трябва да бъдат използвани от лицата, за да спазят изискванията, установени с параграфи 4, 5, 6 и 8 от настоящия член, по-конкретно точния формат на записите, посочени в параграфи 4-8, и техническите средства за надлежно съобщаване на информацията, посочени в параграф 6, на лицето, което получава пазарното проучване.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 3 юли 2015 г.
На Комисията се предоставят правомощия да приема техническите стандарти за изпълнение, посочени в първа алинея, в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
11. ЕОЦКП издава насоки в съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1095/2010, адресирани до лицата, които получават пазарните проучвания, относно:
а)
факторите, които тези лица трябва да вземат предвид, когато им се разкрива информация в рамките на пазарно проучване, за да преценят дали информацията представлява вътрешна информация;
б)
мерките, които тези лица трябва да вземат предвид„ ако им е разкрита вътрешна информация, за да спазят членове 8 и 10 от настоящия регламент; и
в)
записите, които тези лица трябва да съхраняват, с цел да докажат, че са изпълнили член 8 и член 10 от настоящия регламент.
Член 12
Манипулиране на пазара
1. За целите на настоящия регламент манипулирането на пазара включва следните дейности:
а)
сключване на сделка, даване на нареждане за търговия, както и друг тип поведение, което:
i)
дава или е вероятно да даде неверни или подвеждащи сигнали по отношение на предлагането, търсенето или цената на финансов инструмент, свързан спот договор за стоки или продаван на търг продукт, основан на квоти за емиси; или
ii)
определя или е вероятно да определи цената на един или повече финансови инструменти, свързан спот договор за стоки или продаван на търг продукт, основан на квоти за емисии, на необичейно или изкуствено равнище;
освен ако лицето, сключващо сделката, даващо нареждане за търговия или имащо друг тип поведение, установи, че такава сделка, нареждане или поведение са извършени поради законни причини и се съобрази с приетата пазарна практика в съответствие с член 13;
б)
сключване на сделки, подаване на нареждане за търговия или друг тип дейност или поведение, които оказват или е възможно да окажат влияние върху цената на един или повече финансови инструменти, свързан спот договор за стоки или продаван на търг продукт, основан на квоти за емисии, които включват фиктивно средство или друга форма на измама или заблуда;
в)
разпространяване на информация чрез медиите, включително интернет, или по какъвто и да е друг начин, която дава или може да даде лъжливи или подвеждащи сигнали по отношение на предлагането, търсенето или цената на финансов инструмент, свързан спот договор за стоки или продаван на търг продукт, основан на квоти за емиси, или определя или е вероятно да определи цената на един или повече финансови инструменти, свързан спот договор за стоки или продаван на търг продукт, основан на квоти за емиси на необичайно или изкуствено равнище, включително разпространяване на слухове, когато лицето, извършило това, е знаело или е следвало да знае, че информацията е била невярна или подвеждаща;
г)
предаване на невярна или подвеждаща информация или предоставяне на неверни или подвеждащи входни данни във връзка с бенчмарк, когато лицето, извършило предаването на данните, е знаело или е следвало да знае, че те са неверни или подвеждащи, или всяко друго поведение, с което се манипулира изчисляването на бенчмарк.
2. Следните видове поведение се смятат, наред с другото, за манипулиране на пазара:
а)
поведението на едно или повече лица, действащи организирано, с които си осигуряват господстващо положение по отношение на предлагането или на търсенето на даден финансов инструмент, свързани спот договори за стоки или продавани на търг продукти, основани на квоти за емисии, чийто резултат е или е вероятно да бъде пряко или косвено определяне на покупните или продажните цени, или създаването или вероятността от създаване на други неравностойни условия за търговия;
б)
купуването или продаването на финансови инструменти в момента на отварянето или затварянето на пазара, което има или може да има за последица въвеждането в заблуждение на инвеститорите, които действат на основата на изложените цени, включително цените при отваряне или затваряне на пазара;
в)
даването на нареждания към място на търговия, включително отмяна или промяна на такова нареждане, чрез всяко налично средство за търговия, включително с електронни средства като стратегии за алгоритмична търговия и високочестотни способи за алгоритмична търговия, водещи до един от резултатите, посочени в параграф 1, буква а) или б), като:
i)
смущаване или отлагане функционирането на системата за търговия на мястото на търговия, или вероятност да се предизвика такова;
ii)
затрудняване на други лица при установяването на действителни нареждания в системата за търговия на мястото на търговия, или действия, които могат да доведат до това, включително чрез даване на нареждания, водещи до претоварване или дестабилизиране на дневника за нареждания; или
iii)
даване или вероятност от даване на неверен или подвеждащ сигнал по отношение на предлагането или търсенето или цената на финансов инструмент, по-специално чрез даване на нареждания с цел започване или засилване на тенденция;
г)
възползването от случаен или редовен достъп до традиционните или електронните медии чрез даване на мнение за финансов инструмент, свързан спот договор за стоки или продаван на търг продукт, основан на квоти за емисии (или косвено - за неговия емитент), след предварително открити позиции в тях, и извличане впоследствие на полза от въздействието на мненията, дадени за цената на този инструмент, свързан спот договор за стоки или продаван на търг продукт, основан на квоти за емисии, без към момента на изявата този конфликт на интереси да е бил направен по подходящ и ефективен начин публично достояние;
д)
купуването или продаването на вторичния пазар на квоти за емисии или свързани деривати преди търга, провеждан в съответствие с Регламент (ЕС) № 1031/2010, което води до фиксиране на тръжната клирингова цена на търгуваните продукти на необичайно или изкуствено равнище или до подвеждане на оферентите в търга.
3. За целите на прилагането на параграф 1, букви а) и б) и без да се засягат видовете поведение, посочени в параграф 2, приложение I определя неизчерпателно индикатори, свързани с използването на фиктивно средство или друга форма на заблуда или измама, както и с подаването на неверни или подвеждащи сигнали и с определянето на цени.
4. Когато лицето, посочено в настоящия член, е юридическо лице, настоящият член се прилага също, в съответствие с националното право, по отношение на физическите лица, които участват в решението за извършване на дейности за сметка на съответното юридическо лице.
5. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 35 за уточняване на характеристиките в приложение I, за да се изяснят техните елементи и да се вземе предвид техническото развитие на финансовите пазари.
Член 13
Приети пазарни практики
1. Забраната по член 15 не се прилага за дейностите, посочени в член 12, параграф 1, буква а), при условие че лицето, сключващо сделка, даващо нареждане за търговия или имащо друг тип поведение, установи, че за такава сделка, нареждане или поведение е имало законни причини и се съобразява с приета пазарна практика, както е установено в съответствие с настоящия член.
2. Компетентният орган може да установи приета пазарна практика, като вземе предвид следните критерии:
а)
дали пазарната практика предвижда значителна степен на прозрачност за пазара;
б)
дали пазарната практика гарантира във висока степен действието на пазарните сили и правилното взаимодействие на силите на предлагането и търсенето;
в)
дали пазарната практика има положително въздействие върху пазарната ликвидност и ефикасност;
г)
дали пазарната практика отчита механизма за търговия на съответния пазар и позволява на участниците на пазара да реагират правилно и своевременно на новата пазарна ситуация, създадена с тази практика;
д)
дали пазарната практика не създава пряко или косвено на риск за целостта на свързаните пазари, независимо дали те са регулирани или не, в съответния финансов инструмент в рамките на Съюза;
е)
резултата от разследването на компетентен орган или друг орган относно съответната пазарна практика, и по-специално дали съответната пазарна практика нарушава правила или уредба, предвидени за предотвратяване на пазарните злоупотреби, или кодекси на поведение, независимо дали тя засяга съответния пазар, или, пряко или косвено свързаните пазари в рамките на Съюза; и
ж)
структурните характеристики на съответния пазар, между другото, дали е регулиран пазар или не, видовете финансови инструменти, които се търгуват на него, и видовете участници на пазара, включително степента на участие на индивидуални инвеститори на съответния пазар.
Пазарна практика, която е установена от компетентен орган като приета пазарна практика на даден пазар, не може да се счита за приложима на други пазари, освен ако компетентните органи на тези други пазари са приели тази практика съгласно настоящия член.
3. Преди установяване на приета пазарна практика в съответствие с параграф 2 компетентният орган уведомява ЕОЦКП и другите компетентни органи за намерението му да установи приета пазарна практика и предоставя подробности за тази оценка, извършена в съответствие с критериите, предвидени в параграф 2. Това уведомяване се извършва не по-малко от три месеца преди планираното пораждане на действие на приетата пазарна практика.
4. В срок от два месеца след получаване на уведомлението ЕОЦКП издава становище до нотифициращия компетентен орган, съдържащо оценка на съвместимостта на приетата пазарна практика с параграф 2 и с регулаторните технически стандарти, приети съгласно параграф 7. ЕОЦКП оценява дали създаването на приетата пазарна практика няма да застраши доверието във финансовия пазар на Съюза. Становището се публикува на уебсайта на ЕОЦКП.
5. Ако компетентен орган установи приета пазарна практика в разрез със становище на ЕОЦКП, дадено в съответствие с параграф 4, той публикува на своя уебсайт в срок от 24 часа от установяването на приетата пазарна практика известие, което подробно описва основанията за това, включително причините приетата пазарна практика да не води до застрашава доверието на пазара.
6. Когато компетентен орган счита, че друг компетентен орган е установил приета пазарна практика, която не отговаря на критериите, предвидени в параграф 2, ЕОЦКП в съответствие с неговите правомощия по член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 подпомага съответните органи да постигнат съгласие.
Ако засегнатите компетентни органи не постигнат съгласие, ЕОЦКП би могъл да вземе решение съгласно член 19, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
7. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за уточняване на критериите, процедурата и изискванията за установяването на приетата пазарна практика в съответствие с параграфи 2, 3 и 4, и изискванията за за запазването ѝ, за прекратяването ѝ или за изменението на условията за нейното приемане.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
8. Компетентните органи преразглеждат редовно и най-малко на всеки две години приетите пазарни практики, установени от тях, по-специално като вземат предвид значителните промени в съответната пазарна среда, като например промени в търговските правила или пазарната инфраструктура, с оглед да вземат решение дали да ги запазят, да ги прекратят или да променят условията за тяхното приемане.
9. ЕОЦКП публикува на своя уебсайт списък с приетите пазарни практики и държавите членки, в които те са приложими.
10. ЕОЦКП наблюдава прилагането на приетите пазарни практики и предава годишен доклад на Комисията относно начина, по който те се прилагат на съответните пазари.
11. Компетентните органи нотифицират на ЕОЦКП приетите пазарни практики, които те са установили, преди 2 юли 2014 г. в срок от три месеца от влизането в сила на регулаторните технически стандарти, посочени в параграф 7.
Приетите пазарни практики, посочени в първа алинея на настоящия параграф, продължават да се прилагат в съответните държави членки, преди компетентният орган да е взел решение по отношение на продължаването на тази практика след становището на ЕОЦКП по параграф 4.
Член 14
Забрана за злоупотреба с вътрешна информация и за незаконно разкриване на вътрешна информация
Никое лице няма право:
а)
да участва или да се опитва да участва в злоупотреба с вътрешна информация;
б)
да препоръчва или склонява друго лице да участва в злоупотреба с вътрешна информация; или
в)
незаконно да разкрива вътрешна информация.
Член 15
Забрана за манипулиране на пазара
Никое лице няма право да участва или да се опитва да участва в манипулиране на пазара.
Член 16
Предотвратяване и разкриване на пазарна злоупотреба
1. Пазарните оператори и инвестиционните посредници, организиращи място на търговия, установяват и поддържат ефективни правила, системи и процедури, насочени към предотвратяване и разкриване на злоупотреба с вътрешна информация, манипулиране на пазара и опити за злоупотреба с вътрешна информация и манипулиране на пазара в съответствие с член 31 и член 54 от Директива 2014/65/ЕС.
Лице, посочено в първа алинея, докладва незабавно на компетентния орган по мястото на търговия нарежданията и сделките, включително всяка тяхна отмяна или промяна, които биха могли да представляват злоупотреба с вътрешна информация, манипулиране на пазара или опит за злоупотреба с вътрешна информация или манипулиране на пазара.
2. Всяко лице, натоварено професионално с организирането или извършването на сделки с финансови инструменти, установява и поддържа ефективни правила, системи и процедури за откриване и съобщаване за подозрителни нареждания и сделки. Ако това лице има основателно подозрение, че дадено нареждане или сделка с финансов инструмент, независимо дали са направени или изпълнени на място на търговия или извън него, биха могли да представляват злоупотреба с вътрешна информация, манипулиране на пазара или опит за злоупотреба с вътрешна информация или манипулиране на пазара, то уведомява незабавно компетентния орган, както е посочен в параграф 3.
3. Без да се засяга член 22, лицата, натоварени професионално с организирането или извършването сделки, се подчиняват на правилата за уведомяване на държавата членка, в която са регистрирани или имат главно управление, или - в случай на клон - на държавата членка, където се намира клонът. Уведомлението се изпраща до компетентния орган на тази държава членка.
4. Компетентните органи, както са посочени в параграф 3, които получават уведомление за подозрителни нареждания и сделки, предават незабавно тази информация на компетентните органи по съответното място на търговия.
5. За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти за регулаторни технически стандарти за определяне на:
а)
подходящите мерки, системи и процедури, които да се използват от лицата с оглед спазване на изискванията в параграфи 1 и 2; и
б)
формулярите за уведомяване, които да се използват от лицата с оглед спазване на изискванията на параграфи 1 и 2.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2016 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
ГЛАВА 3
ИЗИСКВАНИЯ ЗА РАЗКРИВАНЕ
Член 17
Публично разкриване на вътрешна информация
1. Емитент при първа възможност публично разкрива вътрешната информация, която го засяга пряко.
Емитентът гарантира, че вътрешната информация се разкрива по начин, който способства бързия достъп и пълната, точна и своевременна оценка на информацията от обществеността и когато е приложимо, по официално определения механизъм, посочен в член 21 от Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (24). Емитентът не комбинира разкриването на вътрешна информация на обществеността с предлагането на неговите дейности на пазара. Емитентът публикува и поддържа на своя уебсайт за срок от най-малко пет години цялата вътрешна информация, която е задължен да разкрие публично.
Настоящият член се прилага по отношение на емитенти, които са поискали или одобрили допускане на техните финансови инструменти до търговия на регулиран пазар в държава членка или, при инструменти, които се търгуват само на МСТ или ОСТ - емитенти, които са одобрили търговия на техните финансови инструменти на МСТ или ОСТ или са поискали финансовите им инструменти да бъдат допуснати до търговия на МСТ в държава членка.
2. Участниците на пазара на квоти за емисии публично, ефективно и своевременно разкриват вътрешната информация относно квотите за емисии, с които разполагат във връзка със стопанската си дейност, включително авиационните дейности, посочени в приложение I към Директива 2003/87/ЕО, или инсталациите по смисъла на член 3, буква д) от същата директива, които се притежават или контролират от въпросния участник, неговото предприятие майка или свързано предприятие или за които участникът, предприятието майка или свързаното предприятие са изцяло или частично натоварени с оперативните въпроси. По отношение на инсталациите това разкриване включва информация от значение за капацитета и степента на експлоатация, включително планирания и непланирания период на неактивност.
Първа алинея не се прилага за участник на пазара на квоти за емисии, чиито притежавани или контролирани от него, или намиращи се под негова отговорност през предходната година инсталации или авиационни дейности са имали емисии, ненадвишаващи минимален праг на еквивалент на въглероден двуокис, а в случай на горивни дейности - номинална входяща топлинна мощност, ненадвишаваща минимален праг.
Комисията е оправомощена да приема делегирани актове в съответствие с член 35, установяващи минимален праг на еквивалент на въглероден двуокис и минимален праг на номинална входяща топлинна мощност за целите на прилагането на освобождаването, предвидено във втора алинея от настоящия параграф.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 35, посочващи компетентния орган за уведомленията по параграфи 4 и 5 от настоящия член.
4. Емитент или участник на пазара на квоти за емисии„ може на своя отговорност да забави разкриването на вътрешната информация, ако са спазени кумулативно следните условия:
а)
незабавното разкриване е вероятно да увреди законните интереси на емитента или на участника на пазара на квоти за емисии;
б)
няма вероятност забавянето на разкриването да подведе обществеността;
в)
емитентът или участникът на пазара на квоти за емисии може да гарантира поверителността на тази информация.
В случай на продължителен процес, който се осъществява на етапи, и който е предназначен да доведе или води до особени обстоятелства или определено събитие, емитент или участник на пазара за квоти на емисии може на своя собствена отговорност да забави публичното разкриване на вътрешната информация, свързана с този процес при спазване на букви а), б) и в) от първа алинея.
Ако емитент или участник на пазара на квоти за емисии е забавил разкриването на вътрешна информация по настоящия параграф, той информира компетентния орган, посочен в параграф 3, че разкриването на информациятае било забавено, и предоставя писмено обяснение за това как ще бъде спазени условията, предвидени в настоящия параграф, непосредствено след публичното разкриване на информацията. Алтернативно, държавите членки могат да предвидят, че записът на тези обяснения следва да бъде представян само при поискване от компетентния орган, посочен в параграф 3.
5. С цел запазване на стабилността на финансовата система даден емитент, който е кредитна институция или друга финансова институция, може на своя отговорност да забави разкриването на вътрешната информация, включително, на информация, която е свързана с временен проблем с ликвидността, и по-конкретно необходимостта от получаване на временна помощ за ликвидност от централна банка или кредитор от последна инстанция, ако са удовлетворени кумулативно следните условия:
а)
разкриването на вътрешната информация води до риск от компрометиране на финансовата стабилност на емитента и на финансовата система;
б)
в обществен интерес е да се отложи разкриването;
в)
може да се гарантира поверителността на тази информация; и
г)
компетентният орган, посочен в параграф 3, е дал съгласието си за забавянето въз основа на факта, че условията по букви а), б) и в) са изпълнени.
6. За целите на параграф 5, букви а)-г) емитент уведомява компетентния орган, посочен в параграф 3, за намерението си да отложи разкриването на вътрешната информация, посочена в първа алинея, и представя доказателства, че условията, определени в букви а), б) и в) от параграф 5, са изпълнени. Компетентният орган, посочен в параграф 3, се консултира при нужда с нацоналната централна банка или макропруденциалния орган по местоустановяване, или със следните органи:
а)
ако емитентът е кредитна институция или инвестиционен посредник - с органа, определен в съответствие с член 133, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (25);
б)
в случаи, различни от посочените в буква а) - всеки друг национален орган, отговорен за надзора на емитента.
Компетентният орган, посочен в параграф 3, гарантира, че разкриването на вътрешна информация се забавя само за срок, който е необходим за защита на обществения интерес. Компетентният орган, посочен в параграф 3, извършва поне веднъж седмично оценка дали условията, посочени в параграф 5, букви а), б) и в), все още са изпълнени.
Ако компетентният орган, посочен в параграф 3, не даде съгласие за забавянето на разкриването на вътрешна информация, емитентът разкрива вътрешната информация незабавно.
Настоящият параграф се прилага в случаите, когато емитентът не реши да забави разкриването на вътрешна информация в съответствие с параграф 4.
Позоваването в настоящия параграф на компетентния орган, посочен в параграф 3, не засяга възможността на компетентния орган да упражнява своите функции по всички начини, посочени в член 23, параграф 1.
7. Когато разкриването на вътрешна информация, е забавено в съответствие с параграф 4 или параграф 5 и поверителността на тази вътрешна информация повече не е гарантирана, емитентът или участникът на пазар за квоти на емисии разкриват тази вътрешна информация на обществеността колкото е възможно по-скоро.
Настоящият параграф включва случаи, при които е разпространен слух, който изрично се отнася до вътрешна информация, разкриването на която е било забавено в съответствие с параграф 4 или параграф 5, когато слухът е достатъчно точен, за да се заключи, че поверителността на тази информация вече не е гарантирана.
8. Когато емитент или участник на пазар на квоти за емисии, или лице, действащо от тяхно име или за тяхна сметка, разкрие вътрешна информация на трето лице в хода на обичайното упражняване на дейността, професията или служебните си задължения, както е посочено в член 10, параграф 1, това лице трябва да направи пълно и ефективно публично разкриване на тази информация - едновременно (при умишлено разкриване) и бързо (при неумишлено разкриване). Този параграф не се прилага, ако лицето, което получава информацията, е обвързано със задължение за поверителност, независимо дали това задължение е по силата на закон, подзаконов акт, учредителен акт или договор.
9. Вътрешната информация, свързана с емитенти, чиито финансови инструменти са допуснати до търговия на пазари за растеж на МСП, може да се публикува на уебсайта на мястото на търговия, вместо на уебсайта на емитента, когато мястото на търговия избере да предостави тази възможност на емитентите на този пазар.
10. За да се гарантират еднакви условия на прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение за определяне на:
а)
техническите средства за надлежно публично разкриване на вътрешната информация, както е посочено в параграфи 1, 2, 8 и 9; и
б)
техническите средства, чрез които публичното разкриване на вътрешна информация може да бъде отложено, както е посочено в параграфи 4 и 5.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 юли 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
11. ЕОЦКП издава насоки за съставянето на неизчерпателен примерен списък на законните интереси на емитенти съгласно посоченото в параграф 4, буква а) и на ситуации, в които забавянето на разкриването на вътрешна информация е вероятно да въведе в заблуждение обществеността, както е посочено в параграф 4, буква б).
Член 18
Списък на лицата с достъп до вътрешна информация
1. Емитентите или всяко лице, действащо от тяхно име или за тяхна сметка:
а)
изготвят списък на всички лица, които имат достъп до вътрешна информация и които работят за тях по силата на трудов договор или по друг начин изпълняват задължения, чрез които имат достъп до вътрешна информация, като например консултанти, счетоводители или агенции за кредитен рейтинг(списък на лицата с достъп до вътрешна информация);
б)
своевременно актуализират списъка на лицата с достъп до вътрешна информация в съответствие с параграф 4; както и
в)
предоставят списъка на лицата с достъп до вътрешна информация на компетентния орган възможно най-бързо при поискване.
2. Емитентите или всяко лице, действащо от тяхно име или за тяхна сметка, предприемат всички разумни мерки, за да гарантират, че всяко лице от списъка на лицата с достъп до вътрешна информация признава писмено приложимите правни и регулаторни задължения и е запознато с санкциите, приложими при злоупотреба с вътрешна информация и незаконно разкриване на вътрешна информация.
Когато друго лице, което действа от името или за сметка на емитента, поема задачата за изготвяне и актуализиране на списъка на лицата с достъп до вътрешна информация, емитентът остава изцяло отговорен за спазването настоящия член. Емитентът винаги запазва правото си на достъп до списъка на лицата с достъп до вътрешна информация.
3. Списъкът на лицата с достъп до вътрешна информация включва поне:
а)
самоличността на всяко лице, което има достъп до вътрешна информация;
б)
причината за включването на това лице в списъка на лицата с достъп до вътрешна информация;
в)
датата и часа, когато това лице е получило достъп до вътрешна информация; и
г)
датата, на която е създаден списъкът на лицата с достъп до вътрешна информация.
4. Емитентите или всяко лице, което действа от тяхно име или за тяхна сметка, актуализират списъка на лицата с достъп до вътрешна информация своевременно, като включва и датата на актуализиране при следните обстоятелства:
а)
когато е налице промяна в причината, поради която някое лице вече е включено в списъка на лицата с достъп до вътрешна информация;
б)
когато има ново лице с достъп до вътрешна информация, което трябва следователно да бъде добавено към списъка на лицата с достъп до вътрешна информация; и
в)
когато дадено лице престане да има достъп до вътрешна информация.
Всяка актуализация указва датата и часа на настъпване на промяната, наложила актуализацията.
5. Емитентите или всяко лице, което действа от тяхно име или за тяхна сметка, съхранява списъка на лицата с достъп до вътрешна информация за срок от най-малко пет години след изготвянето или актуализацията му.
6. Емитентите, чиито финансови инструменти са допуснати до търговия на пазар за растеж на МСП, са освободени от задължението да съставят списък на лицата с достъп до вътрешна информация, ако са изпълнени следните условия:
а)
емитентът предприема всички разумни мерки, за да гарантира, че всички лица с достъп до вътрешна информация са запознати с приложимите правни и регулаторни задължения и със санкциите, приложими при злоупотреба с вътрешна информация и незаконно разкриване на вътрешна информация, и
б)
емитентът е в състояние да предостави на компетентния орган при поискване списъка на лицата с достъп до вътрешна информация.
7. Настоящият член се прилага по отношение на емитентите, които са поискали или одобрили допускане на техните финансови инструменти до търговия на регулиран пазар в държава членка или, в случай на инструмент, който се търгува само на МСТ или ОСТ - емитенти, които са одобрили търговия на техните финансови инструменти на МСТ или ОСТ или са поискали финансовите им инструменти да бъдат допуснати до търговия на МСТ в държава членка.
8. Параграфи 1-5 от настоящия член се прилагат и за:
а)
участниците на пазара на квоти за емисии във връзка с вътрешна информация относно квоти за емисии, която възниква във връзка с физическите операции на този участник на пазара на квоти за емисии;
б)
всяка тръжна платформа, участник в търг и тръжен инспектор при продажба на търг на квоти за емисии или на други основани на тях продавани на търг продукти, провеждана в съответствие с Регламент (ЕС) № 1031/2010.
9. За да се гарантират еднакви условия на прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, за да определи точния формат на посочените в настоящия член списъци с лица с достъп до вътрешна информация и условията за актуализирането им.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 юли 2016 г.
На Комисията се предоставят правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 19
Сделки на заемащите ръководни постове
1. Лицата с ръководни функции, както и тясно свързани с тях лица, уведомяват емитента или участника на пазар за квоти за емисии и компетентния орган, посочен в параграф 2, втора алинея:
а)
по отношение на емитентите, за всяка сделка, извършена за тяхна собствена сметка, свързана с акции или дългови инструменти на този емитент, или със свързаните с тях деривати или други финансови инструменти;
б)
по отношение на участниците на пазар за квоти за емисии, за всяка сделка, извършена за тяхна собствена сметка, свързана с квоти за емисии, с продавани на търг продукти, основани на тях или със свързани с тях деривати.
Такива уведомления се извършват своевременно и не по-късно от три работни днислед датата на сделката.
Първата алинея се прилага, след като общата сума на сделките достигне прага, определен съответно в параграф 8 или параграф 9, в рамките на една календарна година.
2. За целите на параграф 1 и без да се засяга правото на държавите членки да предвидят задължения за уведомяване, различни от определените в настоящия член, всички сделки, извършени за сметка на лицата, посочени в параграф 1, се нотифицират от тези лица на компетентните органи.
Правилата, приложими за уведомявания, които лицата, посочени в параграф 1, трябва да спазват, са тези на държавата членка, където е регистриран емитентът или участникът на пазара на квоти за емисии. Уведомленията се извършват в срок от три работни дни, считано от датата на сделката, до компетентния орган на тази държава членка. Когато емитентът не е регистриран в държава членка, уведомлението се подава до компетентния орган на държавата членка по произход в съответствие с член 2, параграф 1, буква и) от Директива 2004/109/ЕО или при отсъствие на такъв - до компетентния орган по мястото на търговия.
3. Емитентът или участникът на пазара на квоти за емисии осигурява, че информацията, за която е подадено уведомление в съответствие с параграф 1, се прави публично достояние своевременно и не по-късно от три работни дни след сделката по начин, който способства за бързия достъп до тази информация на недискриминационна основа в съответствие с техническите стандарти за изпълнение, посочени в член 17, параграф 10, буква а).
Емитентът или участникът на пазара за квоти за емисии използват такива средства за масова информация, на които разумно може да се разчита за ефективното разпространение на информация към обществеността в целия Съюз, и когато е приложимо, използват официално определения механизъм, посочен в член 21 от Директива 2004/109/ЕО.
Алтернативно, в националното право може да се предвиди, че компетентният орган може сам да разкрие информацията.
4. Настоящият член се прилага по отношение на емитентите, които:
а)
са поискали или одобрили допускане на техните финансови инструменти до търговия на регулиран пазар; или
б)
при инструмент, който се търгува само на МСТ или ОСТ - са одобрили търговия на техните финансови инструменти на МСТ или ОСТ или са поискали техните финансови инструменти да бъдат допуснати до търговия на МСТ.
5. Емитентите и участниците на пазар на квоти за емисии уведомяват писмено лицата, които изпълняват ръководни функции, за техните задължения по настоящия член. Емитентите и участниците на пазар на квоти за емисии изготвят списък на всички лица, които изпълняват ръководни функции, и тясно свързаните с тях лица.
Лицата, които изпълняват ръководни функции, уведомяват тясно свързаните с тях лица за техните задължения по настоящия член в писмена форма и съхраняват копие от това уведомление.
6. Уведомление за сделки, предвидено в параграф 1, съдържа следната информация:
а)
името на лицето;
б)
причината за уведомлението;
в)
наименованието на съответния емитент или участник на пазар за квоти на емисии;
г)
описание и идентификатора на финансовия инструмент;
д)
естеството на сделката(ите) (например придобиване или разпореждане), като се посочва дали е свързано с изпълнението на програми за опция за придобиване на акции или с конкретните примери, посочени в параграф 7;
е)
датата и мястото на сделката(ите); и
ж)
цената и обема на сделката(ите). В случай на залог, чиито условия предвиждат промяна в неговата стойност, това следва да бъде разкрито заедно със стойността към датата на залога.
7. За целите на параграф 1 сделките, подлежащи на уведомяване, включват също:
а)
залагане или заемане на финансови инструменти, извършено от или от името на лице, което изпълнява ръководни функции, или лице, тясно свързано с такова лице, както е посочено в параграф 1;
б)
сделките, предприети от лица, натоварени професионално с организирането или извършването на сделки или от всяко друго лице, от името на лице, което изпълнява ръководни функции, или лице, тясно свързано с такова лице, както е посочено в параграф 1, включително когато се упражнява преценка;
в)
сделки по животозастрахователна полица, определени в съответствие с Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (26), когато:
i)
титулярят на полицата е лице, което изпълнява ръководни функции, или лице, тясно свързано с такова лице, както е посочено в параграф 1,
ii)
инвестиционният риск се поема от титуляря на полицата, и
iii)
титулярят на полицата има право за вземане на инвестиционни решения относно конкретни инструменти в животозастрахователната полица или за извършването на сделки по отношение на специфични инструменти за тази животозастрахователна полица.
За целите на буква а) залог или други подобни обезпечения на на финансови инструменти във връзка с депозиране на финансови инструменти в попечителска сметка не изискват уведомление, освен ако и до този момент този залог или друго обезпечение са предназначени да осигурят специфично кредитно облекчение.
Доколкото от титуляря на полица на застрахователен договор се изисква да уведомява за сделките съгласно настоящия параграф, задължението за уведомяване не е задължение на застрахователното дружество.
8. Параграф 1 се прилага за всяка последваща сделка след достигането на обща сума от 5 000 EUR в рамките на една календарна година. Прагът от 5 000 EUR се изчислява чрез прибавяне без нетиране на всички сделки, посочени в параграф 1.
9. Компетентен орган може да реши да увеличи прага, определен в параграф 8, на 20 000 EUR и уведомява ЕОЦКП преди въвеждането на по-високия праг за това решение и основанията за него, като специално описва пазарните условия. ЕОЦКП публикува на своя уебсайт списък на праговете, които се прилагат в съответствие с настоящия член, и обосновките, предоставени от компетентните органи за тези прагове.
10. Настоящият член се прилага също за сделки на лица, които изпълняват ръководни функции в рамките на всяка тръжна платформа, участник в търг и тръжен инспектор, които са ангажирани с търговете, провеждани в съответствие с Регламент (ЕС) № 1031/2010, и за лица, които са тясно свързани с такива лица, доколкото техните сделки включват квоти за емисии, техните деривати или продукти, продавани на търг и основани на тях. Тези лица нотифицират сделките си съответно на тръжните платформи, участниците в търг и тръжните инспектори и на компетентния орган, където е регистрирана съответно тръжната платформа, участника в търга или тръжния инспектор. Информацията, която е нотифицирана по този начин, се оповестява публично от тръжните платформи, участниците в търг, тръжния инспектор или компетентния орган в съответствие с параграф 3.
11. Без да се засягат членове 14 и 15, лице, което изпълнява ръководни функции в рамките на даден емитент, не сключва сделки за собствена сметка или за сметка на трета страна, пряко или косвено, по отношение на акциите или дълговите инструменти на емитента или на дериватите или други финансови инструменти, свързани с тях, по време на забранителен срок от 30 календарни дни преди обявяването на междинния финансов отчет или в заключителния доклад в края на годината, които съответният емитент е задължен да оповестява публично съгласно:
а)
правилата на мястото на търговия, където са допуснати до търговия акциите на емитента; или
б)
националното право.
12. Без да се засягат членове 14 и 15, даден емитент може да позволи на лице, което изпълнява ръководни функции в него, да търгува за своя сметка или за сметка на трета страна през забранителен срок, както е посочено в параграф 11:
а)
за всеки отделен случай, поради наличието на изключителни обстоятелства, като например тежки финансови затруднения, които изискват незабавна продажба на акции; или
б)
поради характеристиките на търговията, свързана със сделки, извършени съгласно или свързани със схема за предоставяне на акции на наето лице или със спестовна схема права върху акции или сделки, или сделки, които не водят до промяна на собствеността върху съответната ценна книга.
13. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 35, определящи обстоятелствата, при които търговията по време на забранителния срок може да бъде разрешена от емитента, както е посочено в параграф 12, включително обстоятелствата, които ще се считат за изключителни, и видовете сделки, които биха обосновали разрешението за търговия.
14. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 35 за определяне на видове сделки, които пораждат изискването, посочено в параграф 1.
15. За да гарантира еднакво изпълнение на параграф 1, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение по отношение на формата и образеца, в който посочената в параграф 1 информация трябва да бъде направена публично достояние.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 юли 2015 г.
На Комисията се предоставят правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 20
Препоръки за инвестиции и статистически данни
1. Лицата, които дават или разпространяват инвестиционни препоръки или друга информация, препоръчваща или предлагаща инвестиционна стратегия, полагат необходимата грижа, за да осигурят безпристрастното ѝ представяне, и да разкриват своите интереси или да посочват съществуването на конфликт на интереси във връзка с финансовите инструменти, за които тази информация се отнася.
2. Публичните институции, разпространяващи статистически или прогнозни данни, които биха могли да повлияят чувствително на финансовите пазари, ги разпространяват по безпристрастен и прозрачен начин.
3. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на техническите разпоредби относно категориите лица, посочени в параграф 1, относно достоверно представяне на инвестиционните препоръки или друга информация, препоръчваща или предлагаща инвестиционна стратегия, и относно разкриване на конкретни интереси или индикации за конфликт на интереси.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Техническите разпоредби, установени в регулаторните технически стандарти, посочени в параграф 3, не се прилагат по отношение на журналисти, които подлежат на еквивалентна подходяща уредба в държавите членки, включително еквивалентна подходяща саморегулация, при условие че тази уредба постига подобни ефекти като техническите разпоредби. Държавите членки съобщават текста на тази еквивалентна подходяща уредба на Комисията.
Член 21
Разкриване или разпространяване на информация в медиите
За целите на прилагането на член 10, член 12, параграф 1, буква в) и член 20, когато информацията се разкрива или разпространява и когато препоръките се изготвят или разпространяват за целите на журналистическата дейност или друга форма на публикуване в медиите, такова разкриване или разпространяване на информация се оценява, като се вземат предвид правилата за свободата на печата и свободата на изразяване в други медии, и правилата или кодексите за журналистическата професия, освен ако:
а)
засегнатите лица или лицата, тясно свързани с тях, извличат пряко или косвено предимства или печалба от разкриването или разпространяването на въпросната информация; или
б)
разкриването или разпространяването е извършено с намерението да се въведе в заблуждение пазарът по отношение на предлагането, търсенето или цената на финансови инструменти.
ГЛАВА 4
ЕОЦКП И КОМПЕТЕНТНИ ОРГАНИ
Член 22
Компетентни органи
Без да се засягат правомощията на съдебните органи, всяка държава членка определя един компетентен административен орган за целите на настоящия регламент. Държавите членки информират Комисията, ЕОЦКП и другите компетентни органи на други държави членки за това. Компетентният орган гарантира, че разпоредбите на настоящия регламент се прилагат на негова територия по отношение на всички действия, извършвани на нея, както и по отношение на действията, извършвани в чужбина, свързани с инструменти, допуснати до търговия или с подадено заявление за допускане до търговия на регулиран пазар, търгувани на платформа за търг или които се търгуват на МСТ или ОСТ, или за които е подадено заявление за допускане до търговия на МСТ на негова територия.
Член 23
Правомощия на компетентните органи
1. Компетентните органи изпълняват своите функции и правомощия по всеки един от следните начини:
а)
пряко;
б)
в сътрудничество с други органи или с пазарни образувания;
в)
на своя отговорност чрез делегиране на правомощия на други органи или на пазарни образувания;
г)
като сезират компетентните съдебни органи.
2. За да изпълняват своите задължения по настоящия регламент, компетентните органи разполагат най-малко със следните надзорни и разследващи правомощия в съответствие с националното право:
а)
да имат достъп до документи и други данни във всякаква форма и да получават или правят копие от тях;
б)
да изискват информация от всички лица, включително и тези, които участват последователно в предаването на нареждания или в изпълнението на съответните операции, както и от техните упълномощители и, ако е необходимо, да призовават и разпитват тези лица с оглед получаването на информация;
в)
при стоковите деривати - да изискват информация от участниците на свързаните спот пазари съобразно стандартизирани образци, да получават информация за сделките и да имат пряк достъп до системите на борсовите агенти;
г)
да извършват проверки на място и разследвания на място в обекти, различни от частни жилища на физически лица;
д)
при спазване на втора алинея да влизат в помещения на физически и юридически лица, за да изземат документи и данни в каквато и да било форма, когато съществува основателно подозрение, че документите или данните, свързани с предмета на проверката или разследването, могат да бъдат от значение за доказването на случай на злоупотреба с вътрешна информация или манипулиране на пазара в нарушение на настоящия регламент.
е)
да предават случаи за наказателно разследване;
ж)
да изискват съществуващи записи на телефонни разговори, електронни съобщения или записи за пренос на данни, съхранявани от инвестиционни посредници, кредитни институции или финансови институции;
з)
да изискват, доколкото е позволено от националното право, съществуващи записи на пренос на данни, съхранявани от далекосъобщителен оператор, когато съществува основателно подозрение за нарушение и когато такива записи могат да бъдат от значение за разследването на нарушение на член 14, букви а) или б) или член 15;
и)
да изискват замразяване или запор на активите, или и двете;
й)
да спират търговията със съответния финансов инструмент;
к)
да изискват преустановяване на всяка практика, която според компетентния орган противоречи на настоящия регламент;
л)
да налагат временна забрана за упражняване на професионална дейност; и
м)
да предприемат всички необходими мерки, за да се гарантира, че обществеността е надлежно информирана, наред с другото, чрез корекция на разкрита невярна или подвеждаща информация, също чрез изискване всеки емитент или друго лице, което е публикувало или разпространило невярна или подвеждаща информация, да публикува опровержение.
Когато в съответствие с националното право за влизане в помещенията на физически или юридически лица, посочени в първа алинея, буква д), е необходимо предварително разрешение от съдебен орган на съответната държава членка, посочените в тази буква правомощия се използват само след получаване на такова предварително разрешение.
3. Държавите членки гарантират, че са предприети подходящите мерки, осигуряващи на компетентните органи всички надзорни и разследващи правомощия, необходими за изпълнение на техните задължения.
Настоящият регламент не засяга законовите, подзаконовите и административните разпоредби, приети във връзка с търгови предложения, сделки за сливане и други сделки, засягащи собствеността или контрола на дружествата, регулирани от надзорните органи, определени от държавите членки съгласно член 4 от Директива 2004/25/ЕО, които налагат допълнителни изисквания към изискванията в настоящия регламент.
4. Лице, което предоставя информация на компетентния орган в съответствие с настоящия регламент, не може да се счита, че нарушава ограниченията за разкриване на информация, наложени по силата на договор или на законови, подзаконови или административни разпоредби, и не носи отговорност от каквото и да е естество, свързана с уведомяването.
Член 24
Сътрудничество с ЕОЦКП
1. Компетентните органи си сътрудничат с ЕОЦКП за целите на настоящия регламент в съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010.
2. Компетентните органи незабавно предоставят на ЕОЦКП цялата информация, необходима за изпълнение на задълженията му в съответствие с член 35 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
3. За да се гарантират еднакви условия на прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение за определяне на процедурите и формулярите за обмена на информация съгласно посоченото по параграф 2.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 3 юли 2016 г.
На Комисията се предоставят правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 25
Задължение за сътрудничество
1. Компетентните органи си сътрудничат помежду си и с ЕОЦКП, когато това е необходимо за целите на настоящия регламент, освен ако е приложимо някое от изключенията по параграф 2. Компетентните органи оказват съдействие на компетентните органи на други държави членки и на ЕОЦКП. По-специално те обменят информация без неоправдано забавяне и си сътрудничат в дейности по разследване, надзор и принудително изпълнение.
Задължението за сътрудничество и съдействие, предвидено в първа алинея, се прилага също и по отношение на Комисията във връзка с обмена на информация, свързана с изброените в приложение I към ДФЕС стоки, които са земеделски продукти.
Компетентните органи и ЕОЦКП си сътрудничат в съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010, и по-специално член 35 от него.
Когато държавите членки са избрали в съответствие с член 30, параграф 1, втора алинея да предвидят наказателноправни санкции за нарушения на разпоредбите на настоящия регламент, посочени в същия член, те гарантират, че са въведени подходящи мерки, така че компетентните органи да разполагат с всички необходими правомощия да осъществяват връзка със съдебните органи в рамките на тяхната компетентност, за да получават конкретна информация относно образуваните наказателни разследвания или производства за възможни нарушения на настоящия регламент, и да я предоставят на други компетентни органи и на ЕОЦКП, за да изпълняват задължението си да си сътрудничат помежду си и с ЕОЦКП за целите на настоящия регламент.
2. Компетентният орган може да откаже да действа по искане за информация или за сътрудничество по разследване само при следните изключителни обстоятелства, а именно, когато:
а)
предаването на съответната информация може да засегне неблагоприятно сигурността на държавата членка, към която е отправено искането, по-специално борбата срещу тероризма и други тежки престъпления;
б)
спазването на искането е вероятно да засегне неблагоприятно негово собствено разследвание, дейности по принудително изпълнение, или, когато е приложимо, наказателно разследване;
в)
вече са образувани съдебни производства по отношение на същите действия и срещу същите лица пред органите на държавата членка, към която е отправено искането; или
г)
по отношение на тези лица за същите действия е постановено влязло в сила решение в държавата членка, към която е отправено искането.
3. Компетентните органи и ЕОЦКП си сътрудничат с Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия (АСРЕ), създадена с Регламент (ЕО) № 713/2009 на Европейския парламент и на Съвета (27), и националните регулаторни органи на държавите членки, за да се осигури координиран подход при прилагането на съответните правила в случаите, когато сделки или нареждания, както и други действия или поведение се отнасят до един или повече финансови инструменти, за които се прилага настоящият регламент, а също и за един или повече енергийни продукти на едро, за които се прилагат членове 3, 4 и 5 от Регламент (ЕС) № 1227/2011. Компетентните органи взимат предвид специфичните характеристики на определенията в член 2 от Регламент (ЕС) № 1227/2011, както и разпоредбите на членове 3, 4 и 5 от Регламент (ЕС) № 1227/2011, когато прилагат членове 7, 8 и 12 от настоящия регламент по отношение на финансови инструменти, свързани с енергийните продукти на едро.
4. При поискване компетентните органи съобщават незабавно всяка информация, необходима за целите, посочени в параграф 1.
5. Когато компетентният орган е убеден, че действия, нарушаващи разпоредбите на настоящия регламент, се извършват или вече са извършени на територията на друга държава членка, или че определени действия засягат финансови инструменти, търгувани на място на търговия, разположено в друга държава членка, той уведомява за този факт по възможно най-конкретен начин компетентния орган на тази друга държава членка и ЕОЦКП, а за енергийни продукти на едро - АСРЕ. Компетентните органи на различните държави членки се консултират помежду си и с ЕОЦКП, а по отношение на енергийни продукти на едро - с АСРЕ, за подходящите действия, които следва да се предприемат, и се информират взаимно за съществени развития, настъпили междувременно. Те координират действия си, за да се избегне възможно дублиране и припокриване при прилагането на административни санкции и други административни мерки по отношение на тези трансгранични случаи в съответствие с членове 30 и 31, и се подпомагат взаимно при изпълнението на своите решения.
6. Компетентният орган на държава членка може да поиска съдействие от компетентния орган на друга държава членка във връзка с проверки на място или разследвания.
Отправящ искане компетентен орган може да информира ЕОЦКП за всяко искане, посочено в първата алинея. В случай на разследване или проверка с трансгранично въздействие ЕОЦКП координира разследването или проверката, ако това е поискано от някой от компетентните органи.
Когато компетентен орган получи искане от компетентен орган на друга държава членка да извърши проверка на място или разследване, той може да предприеме някое от следните действия:
а)
самостоятелно да извърши проверка на място или разследване;
б)
да позволи на компетентния орган, който е подал искането, да участва в проверка на място или разследване;
в)
да позволи на компетентния орган, който е подал искането, да извърши самостоятелно проверката на място или разследването;
г)
да назначи одитори или експерти да извършат проверката на място или разследването;
д)
да сподели специфични задачи, свързани с надзорни дейности, с другите компетентни органи.
Компетентните органи могат също да сътрудничат с компетентните органи на други държави членки по отношение на улесняването на събирането на имуществени санкции.
7. Без да се засяга член 258 от ДФЕС, компетентен орган, чието искане за информация или съдействие в съответствие с параграфи 1, 3, 4 и 5 не е изпълнено в разумен срок или е отхвърлено, може да подаде жалба срещу това отхвърляне или липса на действие в разумен срок пред ЕОЦКП.
В тези ситуации ЕОЦКП може да действа в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010, без да се засяга възможността му да действа в съответствие с член 17 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
8. Компетентните органи си сътрудничат и обменят информация със съответните национални регулаторни органи и регулаторните органи на трети държави, отговарящи за свързаните спот пазари, когато имат основателни причини да подозират, че се извършват или са се извършили действия, които представляват злоупотреба с вътрешна информация, незаконно разкриване на информация или манипулиране на пазара в нарушение на настоящия регламент. Такова сътрудничество гарантира консолидиран преглед на финансовите и спот пазари и открива и санкционира междупазарни и трансгранични случаи на пазарна злоупотреба.
По отношение на квотите за емисии, сътрудничеството и обменът на информация, предвидени по първа алинея, се провеждат и със:
а)
тръжен инспектор по отношение на продажбата на търг на квоти за емисии или на други основани на тях продукти, провеждана в съответствие с Регламент (ЕС) № 1031/2010; и
б)
компетентни органи, администратори на регистри, включително централния администратор, и други публични органи, натоварени с надзор за спазването съгласно Директива 2003/87/ЕО.
ЕОЦКП има подпомагаща и координираща роля при сътрудничеството и обмена на информация между компетентните и регулаторните органи в други държави членки и трети държави. Компетентните органи, винаги когато е възможно, сключват споразумения за сътрудничество с регулаторните органи на трети държави, отговарящи за съответните спот пазари, в съответствие с член 26.
9. За да се гарантират еднакви условия на прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение за определяне на процедурите и формулярите за обмена на информация и съдействието по настоящия член.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 3 юли 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 26
Сътрудничество с трети държави
1. Компетентните органи на държавите членки, когато това е необходимо, сключват споразумения за сътрудничество с надзорните органи на трети държави във връзка с обмена на информация с надзорните органи, както и с изпълнението в трети държави на задълженията, произтичащи от настоящия регламент. Тези споразумения за сътрудничество гарантират най-малкото ефективен обмен на информация, което позволява на компетентните органи да изпълняват задълженията си по настоящия регламент.
Компетентният орган уведомява ЕОЦКП и другите компетентни органи, когато предлага да се обвърже с подобно споразумение.
2. Когато е възможно, ЕОЦКП улеснява и координира изготвянето на споразумения за сътрудничество между компетентните органи и съответните надзорни органи на трети държави.
За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, съдържащи образец на споразумение за сътрудничество, който може да се използва от компетентните органи на държавите членки, когато е целесъобразно.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените във втора алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Когато е възможно, ЕОЦКП улеснява и координира обмена между компетентните органи на информацията, получена от надзорните органи на трети държави, която може да е свързана с предприемането на мерки по членове 30 и31.
3. Компетентните органи сключват с надзорните органи на трети държави споразумения за сътрудничество във връзка с обмена на информация, само ако разкриваната информация е обект на гаранции за професионална тайна, които са поне еквивалентни на изложените в член 27. Този обмен трябва да е насочен към изпълнение на задачите на тези компетентни органи.
Член 27
Професионална тайна
1. Условията във връзка с професионалната тайна, предвидени в параграфи 2 и 3, се прилагат по отношение на всяка поверителна информация, която се получава, обменя или предава по силата на настоящия регламент.
2. Цялата информация, обменяна между компетентните органи по силата на настоящия регламент, отнасяща се до търговски или оперативни условия и други икономически или лични дела, се счита за поверителна и за нея важат изискванията за професионална тайна, освен когато компетентният орган заяви в момента на предаването ѝ, че тази информация може да бъде разкрита, или това разкриване е необходимо за съдебно производство.
3. Задължението за професионална тайна се прилага по отношение на всички лица, които работят или са работили за компетентния орган или за органите или пазарните образувания, на които компетентният орган е делегирал свои правомощия, включително и по отношение на назначените от него одитори и експерти. Информацията, представляваща професионална тайна, не може да бъде съобщавана на което и да е друго лице или орган, освен по силата на разпоредби, предвидени в правото на Съюза или в националното право.
Член 28
Защита на данните
При обработката на лични данни в рамките на настоящия регламент, компетентните органи осъществяват своите функции за целите на настоящия регламент в съответствие с националните законови, подзаконови или административни разпоредби за транспониране на Директива 95/46/ЕО. Когато ЕОЦКП обработва лични данни в рамките на настоящия регламент, той спазва разпоредбите на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Личните данни се съхраняват за максимален срок от пет години.
Член 29
Разкриване на лични данни на трети държави
1. Компетентният орган на дадена държава членка може да предоставя лични данни на трета държава, при условие че са изпълнени изискванията на Директива 95/46/ЕО и само за всеки отделен случай. Компетентният орган се уверява, че предоставянето е необходимо за целите на настоящия регламент и че третата държава не предоставя данните на друга трета държава, освен ако не е дадено изрично писмено разрешение и ако предоставянето е в съответствие с условията, определени от компетентния орган на държавата членка.
2. Компетентният орган на дадена държава членка разкрива лични данни, получени от компетентен орган на друга държава членка, на надзорен орган на трета държава само ако компетентният орган на съответната държава членка е получил изричното съгласие на компетентния орган, който е предал данните, и ако, когато е приложимо, данните се разкриват единствено за целите, за които този компетентен орган е дал съгласие.
3. Когато дадено споразумение за сътрудничество предвижда обмен на лични данни, то спазва законовите, подзаконовите или административните разпоредби за транспониране на Директива 95/46/ЕО.
ГЛАВА 5
АДМИНИСТРАТИВНИ МЕРКИ И САНКЦИИ
Член 30
Административни санкции и други административни мерки
1. Без да се засягат наказателноправните санкции и надзорните правомощия на компетентните органи по член 23, държавите членки в съответствие с националното право предвиждат компетентните органи да имат правомощията да налагат подходящи административни санкции и други административни мерки по отношение най-малко на следните нарушения:
а)
нарушения на членове 14 и 15, член 16, параграфи 1 и 2, член 17, параграфи 1, 2, 4, 5 и 8,член 18, параграфи 1 - 6, член 19, параграфи 1, 2, 3, 5, 6, 7 и 11 и член 20, параграф 1; както и
б)
липса на сътрудничество или неспазване на правилата при разследване, проверка или искане съгласно посоченото в член 23, параграф 2.
Държавите членки могат да решат да не предвиждат правила за административни санкции съгласно посоченото в първа алинея, когато нарушенията, посочени в буква а) или буква б) от посочената алинея, вече подлежат на наказателноправни санкции в националното им право до 3 юли 2016 г. Когато приемат такова решение, държавите членки уведомяват подробно Комисията и ЕОЦКП за приложимите разпоредби от тяхното наказателното право.
До 3 юли 2016 г. държавите членки подробно уведомяват Комисията и ЕОЦКП за правилата, посочени в първа и втора алинея. Те уведомяват незабавно Комисията и ЕОЦКП за всякакви последващи изменения на тези правила.
2. Държавите членки, в съответствие с националното право, гарантират, че компетентните органи имат правомощия да налагат най-малко следните административни санкции и да предприемат най-малко следните административни мерки в случай на нарушенията, посочени в параграф 1, първа алинея, буква а):
а)
разпореждане, с което се изисква лицето, отговорно за нарушението, да преустанови поведението и да не извършва повторно нарушение;
б)
принудително възстановяване на реализираната печалба или избегнатата загуба в резултат на нарушението, доколкото размерът им може да бъде определен;
в)
публично предупреждение, в което се посочва лицето, отговорно за нарушението, и естеството на нарушението;
г)
отнемане или прекратяване на лиценз на инвестиционен посредник;
д)
временна забрана за всяко лице, което изпълнява ръководни функции в инвестиционен посредник, или всяко друго физическо лице, което носи отговорност за нарушението, да изпълнява ръководни функции в инвестиционни посредници;
е)
в случай на повтарящи се нарушения на член 14 или член 15 - постоянна забрана за всяко лице, което изпълнява ръководни функции в инвестиционен посредник, или всяко друго физическо лице, което носи отговорност за нарушението, да изпълнява ръководни функции в инвестиционни посредници;
ж)
временна забрана за лице, което изпълнява ръководни функции в инвестиционен посредник, или всяко друго физическо лице, което носи отговорност за нарушението, да търгува за собствена сметка;
з)
максимални административни имуществени санкции в размер най-малко на три пъти размера на реализираната печалба или избегнатата загуба в резултат на нарушението, когато размерът им може да бъде определен;
и)
по отношение на физическо лице - максимални административни имуществени санкции в размер на най-малко:
i)
за нарушения на членове 14 и 15 - 5 000 000 EUR или в държавите членки, където официалната парична единица не е евро, равностойността в националната парична единица към 2 юли 2014 г.;
ii)
за нарушения на членове 16 и 17 - 1 000 000 EUR или в държавите членки, където официалната парична единица не е евро - равностойността в националната парична единица към 2 юли 2014 г.; и
iii)
за нарушения на членове 18, 19 и 20 - 500 000 EUR или в държавите членки, където официалната парична единица не е евро -равностойността в националната парична единица към 2 юли 2014 г.; и
й)
по отношение на юридически лица - максимални административни имуществени санкции в размер на най-малко:
i)
за нарушение на членове 14 и 15 - 15 000 000 EUR или 15 % от общия годишен оборот на юридическото лице според последните налични отчети, одобрени от управителния орган или в държавите членки, където официалната парична единица не е евро - равностойността в националната парична единица към 2 юли 2014 г.;
ii)
за нарушения на членове 16 и 17 - 2 500 000 EUR или 2 % от общия му годишен оборот според последните налични отчети, одобрени от управителния му орган или в държавите членки, където официалната парична единица не е евро - равностойността в националната парична единица към 2 юли 2014 г.; и
iii)
за нарушения на членове 18, 19 и 20 - 1 000 000 EUR или в държавите членки, където официалната парична единица не е евро- равностойността в националната парична единица към 2 юли 2014 г.
Позоваванията на компетентен орган в настоящия параграф не засягат възможността му да упражнява своите функции по всички начини, посочени в член 23, параграф 1.
За целите на първа алинея, буква ѝ), подточки i) и ii), когато юридическото лице е предприятие майка или дъщерно предприятие, от което се изисква да изготвя консолидирани финансови отчети по силата на Директива 2013/34/ЕС (28), съответният общ годишен оборот е общият годишен оборот или съответния вид приходи в съответствие с приложимите счетоводни директиви, Директива 86/635/ЕИО на Съвета (29) за банките и Директива 91/674/ЕИО на Съвета (30) за застрахователните дружества съгласно последните налични консолидирани отчети, одобрени от управителния орган на предприятието майка, което ръководи останалите предприятия.
3. Държавите членки могат да предвидят, че компетентните органи имат и други правомощия за налагане на санкции в допълнение към посочените в параграф 2 и могат да предвидят по-високи нива на санкции от установените в същия параграф.
Член 31
Упражняване на правомощията за надзор и налагане на санкции
1. Държавите членки гарантират, че при определянето на вида и размера на административни санкции компетентните органи взимат предвид всички съотносими обстоятелства, включително, когато е уместно:
а)
тежестта и продължителността на нарушението;
б)
степента на отговорност на лицето, отговорно за нарушението;
в)
финансовата стабилност на лицето, отговорно за нарушението, както е указано, например според общия оборот на юридическо лице или годишния доход на физическо лице;
г)
размера на реализираните печалби или избегнатите загуби от лицето, отговорно за нарушението, доколкото те могат да се определят;
д)
степента на съдействие, което отговорното за нарушението лице оказва на компетентния орган, без да се засяга необходимостта за осигуряване на принудително връщане на реализираните печалби или избегнатите загуби от това лице;
е)
предишни нарушения от страна на лицето, отговорно за нарушението; и
ж)
взетите мерки от лицето, отговорно за нарушението, за предотвратяване на повторно извършване на нарушението.
2. При упражняването на правомощията си да налагат административни санкции и други административни мерки по член 30, компетентните органи си сътрудничат тясно, за да гарантират, че техните надзорни и разследващи правомощия, както и административни санкции, които те налагат, и другите предприемани от тях административни мерки са ефективни и подходящи съгласно настоящия регламент. Те координират действията си в съответствие с член 25 с цел да се избегне дублиране и припокриване при упражняването на техните надзорни и разследващи правомощия и при налагането на административни санкции по отношение на трансгранични случаи.
Член 32
Съобщаване за нарушения
1. Държавите членки гарантират, че компетентните органи създават ефективни механизми, позволяващи съобщаването на компетентните органи за действителни или възможни нарушения на настоящия регламент.
2. Механизмите, посочени в параграф 1, включват като минимално изискване:
а)
специфични процедури за получаване на съобщения за нарушения и тяхното проследяване, включително изграждане на сигурни канали за комуникация за тези съобщения;
б)
в рамките на професионалната им дейност подходяща защита за лицата, които работят по трудов договор и съобщават за нарушения или са обвинени в извършването на нарушения, срещу отмъщение, дискриминация или други видове несправедливо отношение, като минимално изискване; и
в)
защита на личните данни както на лицето, съобщило за нарушението, така и на физическото лице, за което се твърди, че е извършило нарушението, включително защита във връзка със запазване в тайна на тяхната самоличност на всеки етап от процедурата, без да се засяга разкриването на информация, което се изисква от националното право в контекста на разследванията или последващите съдебни производства.
3. Държавите членки изискват от работодателите, които осъществяват дейности, които са регламентирани от нормативна уредба за финансови услуги, да имат въведени подходящи вътрешни процедури, за да могат служителите им да подават сигнали за нарушения по настоящия регламент.
4. Държавите членки могат да предвиждат предоставянето, в съответствие с националното право, на финансови стимули за лицата, които предлагат имаща отношение информация за потенциални нарушения на настоящия регламент, когато тези лица не разполагат с други предварително съществуващи законови или договорни задължения да съобщават такава информация, и при условие че информацията е нова и че води до налагането на административна или наказателноправна санкция, или предприемането на друга административна мярка, за нарушение на настоящия регламент.
5. Комисията приема актове за изпълнение за конкретизиране на процедурите, посочени в параграф 1, включително договореностите за съобщаване и за последващи мерки от съобщаването, както и мерки за защита на лицата, работещи на трудов договор и мерки за защита на личните данни. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 36, параграф 2.
Член 33
Обмен на информация с ЕОЦКП
1. Компетентните органи предоставят на ЕОЦКП годишна обобщена информация за всички административни санкции и други административни мерки, наложени от компетентния орган в съответствие с членове 30, 31 и 32. ЕОЦКП публикува тази информация в годишен доклад. Компетентните органи представят на ЕОЦКП ежегодно анонимно представени и обобщени данни относно всички административни разследвания, предприети в съответствие с тези членове.
2. Когато държавите членки са предвидили в съответствие с член 30, параграф 1, втора алинея, наказателноправни санкции за нарушенията, посочени в същия член, техните компетентни органи предоставят на ЕОЦКП ежегодно анонимно представени и обобщени данни относно всички предприети наказателни разследвания и наложени наказателноправни санкции от компетентните съдебни органи в съответствие с членове 30, 31 и 32. ЕОЦКП публикува данни относно наложените наказателноправни санкции в годишен доклад.
3. Когато компетентният орган е разкрил административни или наказателноправни санкции или други административни мерки, той едновременно с това ги съобщава на ЕОЦКП.
4. Когато публикувана административна или наказателноправна санкция или друга административна мярка се отнася за инвестиционен посредник, лицензиран в съответствие с Директива 2014/65/ЕС, ЕОЦКП добавя справка за позоваване на тази публикувана санкция или мярка в регистъра на инвестиционните посредници, създаден по силата на член 5, параграф 3 от посочената директива.
5. За да се гарантират еднакви условия за прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение за определяне на процедурите и формулярите за обмена на информация, както е посочено в настоящия член.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 3 юли 2016 г.
На Комисията се предоставят правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 34
Публикуване на решения
1. При спазване на трета алинея, компетентните органи публикуват всяко решение за налагане на административна санкция или друга административна мярка във връзка с нарушение на настоящия регламент на официалния им уебсайт, веднага след като лицето, обект на това решение, бъде уведомено за него. Такова публикуване дава информация най-малкото за вида и характера на нарушението и за самоличността на лицето, което е обект на това решение.
Първата алинея не се прилага за решения, с които се налагат мерки за целите на разследване.
Когато компетантният орган намери, че публикуването на данните, идентифициращи юридическото лице, обект на решението или на личните данни на физическото лице би било несъразмерно в резултат на оценка съобразно всеки конкретен случай на съразмерността на публикуването на такива данните или когато такова публикуване би застрашило текущо разследване или стабилността на финансовите пазари, той предприема една от следните мерки:
а)
забавя публикуването на решениетодо момента, в който основанията за това забавяне отпаднат;
б)
публикува решението на анонимна основа по начин, съобразен с националното право, ако подобно публикуване гарантира ефективната защита на въпросните лични данни;
в)
изобщо не публикува решението в случай, че компетентният орган смята, че публикуването в съответствие с буква а) или б) няма да е достатъчно, за да осигури:
i)
че стабилността на финансовите пазари не би била изложена на опасност; или
ii)
съразмерността на публикуването на такива решения по отношение на мерки, за които се счита, че са от незначителен характер.
Когато компетентен орган вземе решение за анонимно публикуване на решение, както е посочено в трета алинея, буква б), той може да отложи публикуването на съответните данни за разумен срок, ако може да се предвиди, че основанията за анонимно публикуване ще престанат да съществуват през този период.
2. Когато решението подлежи на обжалване пред национален съдебен, административен или друг орган, компетентните органи също незабавно публикуват на своя уебсайт тази информация, както и всяка последваща информация относно резултата от това обжалване. Освен това се публикува и всяко решение, с което се отменя решение, предмет на обжалване.
3. Компетентните органи гарантират, че всяко решение, което е публикувано в съответствие с настоящия член, е достъпно на техния уебсайт за срок от най-малко пет години след публикуването му. Личните данни, които се съдържат в такива публикации, се съхраняват на уебсайта на компетентния орган само за необходимия срок в съответствие с действащите правила за защита на данните.
ГЛАВА 6
ДЕЛЕГИРАНИ АКТОВЕ И АКТОВЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 35
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 6, параграфи 5 и 6, член 12, параграф 5, член 17, параграф 2, трета алинея и параграф 3 и член 19, параграфи 13 и 14 се предоставя на Комисията за неопределен срок, считано от 2 юли 2014 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 6, параграфи 5 и 6, член 12, параграф 5, член 17, параграф 2, трета алинея и параграф 3 и член 19, параграфи 13 и 14, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. Решението за оттегляне прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз, или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 6, параграфи 5 и 6, член 12, параграф 5, член 17, параграф 2, трета алинея и параграф 3 или член 19, параграфи 13 или 14, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито от Съветът не са представили възражения в срок от три месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с три месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 36
Процедура на комитета
1. Комисията се подпомага от Европейския комитет по ценни книжа, създаден с Решение на Комисията 2001/528/ЕО (31). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
ГЛАВА 7
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 37
Отмяна на Директива 2003/6/ЕО и мерките за нейното изпълнение
Директива 2003/6/ЕО и директиви 2004/72/ЕО (32), 2003/125/ЕО (33) и 2003/124/ЕО (34) на Комисията и Регламент (ЕО) № 2273/2003 на Комисията (35) се отменят, считано от 3 юли 2016 г. Позоваванията на Директива 2003/6/ЕО се смятат за позовавания на настоящия регламент и се четат в съответствие с таблицата на съответствието, посочена в приложение II към настоящия регламент.
Член 38
Доклад
До 3 юли 2019 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета относно прилагането на настоящия регламент, заедно със законодателно предложение за изменение, ако е необходимо. Този доклад оценява, наред с другото:
а)
целесъобразността на въвеждането на общи правила за необходимостта всички държави членки да предвидят административни санкции за злоупотреба с вътрешна информация и манипулиране на пазара;
б)
способността на определението за вътрешна информация да обхване цялата съотносима информация, която подпомага компетентните органи да се борят ефективно с пазарната злоупотреба;
в)
целесъобразността на условията, при които забраната за търговия е наложена в съответствие с член 19, параграф 11, с оглед да се установи дали има допълнителни обстоятелства, при които забраната следва да се прилага;
г)
възможността за установяване на рамка на Съюза за междупазарен надзор на дневника за нареждания по отношение на пазарните злоупотреби, включително препоръки за такава рамка; и
д)
обхвата на прилагане на разпоредбите за бенчмарк.
За целите на първа алинея, буква а) ЕОЦКП предприема сравнително изследване на прилагането на административни санкции, както и на прилагането на наказателноправни санкции в държавите членки, когато последните са избрали, в съответствие с член 30, параграф 1, втора алинея, да уредят такива санкции съгласно посоченото в същата разпоредба за нарушения на настоящия регламент. Тази дейност включва също и всякакви данни, предоставени съгласно член 33, параграфи 1 и 2.
Член 39
Влизане в сила и прилагане
1. Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Той се прилага, считано от 3 юли 2016 г. с изключение на член 4, параграфи 4 и 5, член 5, параграф 6, член 6, параграфи 5 и 6, член 7, параграф 5, член 11, параграфи 9, 10 и 11, член 12, параграф 5, член 13, параграфи 7 и 11, член 16, параграф 5, член 17, параграф 2, трета алинея, член 17, параграфи 3, 10 и 11, член 18, параграф 9, член 19, параграфи 13, 14 и 15, член 20, параграф 3, член 24, параграф 3, член 25, параграф 9, член 26, параграф 2, втора, трета и четвърта алинея, член 32, параграф 5 и член 33, параграф 5, които се прилагат, считано от 2 юли 2014 г.
3. Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да се съобразят с членове 22, 23 и 30, член 31, параграф 1 и членове 32 и 34 до 3 юли 2016 г.
4. Позоваванията в настоящия регламент на Директива 2014/65/ЕС и на Регламент (ЕС) № 600/2014 до 3 януари 2017 г. се четат като позовавания на Директива 2004/39/ЕО съгласно таблицата на съответствието, посочена в приложение IV към Директива 2014/65/ЕС, доколкото тази таблица на съответствието съдържа разпоредби, препращащи към Директива 2004/39/ЕО.
Когато в разпоредбите от настоящия регламент се прави позоваване на ОСТ, пазари за растеж на МСП, квоти за емисии и продавани на търг основани на тях продукти, тези разпоредби не се прилагат за ОСТ, пазари за растеж на МСП, квоти за емисии и продавани на търг основани на тях продукти до 3 януари 2017 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 596/2014/EU RENDELETE
(2014. április 16.)
a piaci visszaélésekről (piaci visszaélésekről szóló rendelet), valamint a 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv és a 2003/124/EK, a 2003/125/EK és a 2004/72/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 114. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Központi Bank véleményére (1),
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2),
rendes jogalkotási eljárás keretében (3),
mivel:
(1)
A pénzügyi szolgáltatások valódi belső piaca elengedhetetlen az Unión belüli gazdasági növekedéshez és munkahelyteremtéshez.
(2)
Az integrált, hatékony és átlátható pénzügyi piac megköveteli a piac integritását. Az értékpapírpiac zavartalan működése és a piacok iránti közbizalom a gazdasági növekedés és a jólét előfeltétele. A piaci visszaélés sérti a pénzügyi piacok integritását, valamint aláássa az értékpapírok és a származtatott pénzügyi eszközök iránti közbizalmat.
(3)
Az Európai Parlament és a Tanács 2003/6/EK irányelve (4) kiegészítette és naprakésszé tette a piac integritásának védelmét szolgáló uniós jogi keretet. Ugyanakkor az említett irányelv hatálybalépése óta történt, a pénzügyi világot jelentősen átformáló jogalkotási, piaci és technikai fejlemények miatt az említett irányelvet fel kell váltani. Új jogalkotási eszközre van szükség továbbá, amely a Jacques de Larosière által vezetett, az európai uniós pénzügyi felügyelettel foglalkozó magas szintű csoport (de Larosière csoport) 2009. február 25-i jelentésének következtetéseivel összhangban egységes szabályokat vezet be, tisztázza a kulcsfogalmakat, és egységes szabálykönyvet biztosít.
(4)
Egységesebb és erősebb keret kialakítása szükséges a piac integritásának megőrzéséhez, az esetleges szabályozási arbitrázs elkerüléséhez, manipuláció kísérletének esetében az elszámoltathatóság biztosításához, valamint ahhoz, hogy a piaci szereplők nagyobb jogbiztonság mellett mérsékeltebb szabályozási összetettségnek legyenek kitéve. Ez a rendelet közvetlenül alkalmazandó jogi aktus célja, hogy meghatározó módon hozzájáruljon a belső piac gördülékeny működéséhez, és ennek megfelelően az Európai Unió működéséről szóló szerződésnek (EUMSZ) az Európai Unió Bíróságának állandó ítélkezési gyakorlatában következetesen értelmezett 114. cikkén kell alapulnia.
(5)
A kereskedés fennmaradó akadályainak, valamint a tagállami jogrendszerek eltéréséből adódó jelentős versenytorzulások felszámolása, továbbá a kereskedés egyéb akadályainak és a későbbi jelentős versenytorzulások elkerülése érdekében az uniós piaci visszaélések keretét egységesebb módon meghatározó rendeletet kell elfogadni, amely egyértelműbben megállapítja a valamennyi tagállamban alkalmazandó szabályokat. A piaci visszaélésre vonatkozó követelmények rendelet formájában történő rögzítése biztosítja az ilyen követelmények közvetlen alkalmazhatóságát. A nemzeti előírások egy irányelv átültetéséből adódó eltéréseinek kiküszöbölésével így egységes feltételek teremthetők. A rendeletből eredően az Unió egészében valamennyi személynek azonos szabályokat kell követnie. A rendeletnek mérsékelnie kell továbbá a szabályozás összetettségét és a cégek megfelelési költségeit, különösen a határokon átnyúlóan működő vállalkozások számára, emellett hozzá kell járulnia a versenytorzulások felszámolásához.
(6)
Az európai kisvállalkozói intézkedéscsomagról szóló, 2008. június 25-i bizottsági közlemény felszólítja az Uniót és annak tagállamait, hogy a „gondolkozz előbb kicsiben” elve alapján alkossanak olyan szabályokat, amelyek mérséklik az adminisztrációs terheket, a jogszabályokat a kkv-piacokon szereplő kibocsátók igényeihez igazítják, valamint az ilyen kibocsátók számára megkönnyítik a finanszírozási forrásokhoz való hozzáférést. A 2003/6/EK irányelv több rendelkezése adminisztrációs terheket ró a kibocsátókra, különösen azokra, amelyek pénzügyi eszközeit a kkv-tőkefinanszírozási piacra vezetik be. E terheket mérsékelni kell.
(7)
A piaci visszaélés fogalma magában foglalja a pénzügyi piacokon tanúsított törvényellenes magatartás valamennyi formáját. A jelen rendelet alkalmazásában piaci visszaélés a bennfentes kereskedelem, a bennfentes információk jogosulatlan közzététele, valamint a piaci manipuláció. Az ilyen magatartás akadályozza a piac teljes és megfelelő átláthatóságát, amely előfeltétele annak, hogy az integrált pénzügyi piacokon az összes gazdasági szereplő részt vehessen a kereskedésben.
(8)
A 2003/6/EK irányelv a szabályozott piacra bevezetett pénzügyi eszközökre összpontosított, vagy olyanokra, amelyek esetében az ilyen piacokon való forgalmazás engedélyezése iránt kérelmet nyújtottak be. Az utóbbi években azonban a pénzügyi eszközökkel egyre nagyobb mértékben kereskednek multilaterális kereskedési rendszerekben (MTF). Vannak olyan pénzügyi eszközök is, amelyekkel kizárólag egyéb típusú szervezett kereskedési rendszerben, vagy kizárólag tőzsdén kívül kereskednek. E rendelet hatályát tehát ki kell terjeszteni valamennyi olyan pénzügyi eszközre, amellyel szabályozott piacon, multilaterális kereskedési rendszerben vagy szervezett kereskedési rendszerben kereskednek, és minden olyan magatartási formára és műveletre, amely ezekre a pénzügyi eszközökre befolyással lehet, függetlenül attól, hogy kereskedési helyszínen kerül-e rá sor. A multilaterális kereskedési rendszerek bizonyos típusai esetében - amelyek a szabályozott piacokhoz hasonlóan segítik a társaságokat a sajáttőke-finanszírozás növelésében - a piaci visszaélések tilalma alkalmazandó akkor is, ha egy ilyen piacon való bevezetés céljából kérelmet nyújtottak be. Ezért e rendelet hatályát ki kell terjeszteni azokra a pénzügyi eszközökre is, amelyek tekintetében a multilaterális kereskedési rendszerben való forgalmazás engedélyezése iránti kérelmet nyújtottak be. Ezáltal erősödik a befektetők védelme, fenntartható a piac integritása, továbbá egyértelműen tiltható az ilyen pénzügyi eszközök piaci manipulációja.
(9)
Az átláthatóság céljából a szabályozott piacok, a multilaterális kereskedési rendszerek és a szervezett kereskedési rendszerek működtetőinek haladéktalanul értesíteniük kell az illetékes hatóságot azon pénzügyi eszközeik részletes adatairól, amelyeket már bevezettek, amelyekre vonatkozóan bevezetés iránti kérelmet nyújtottak be, vagy amellyel kereskedési helyszínükön kereskedtek. Újabb értesítést kell küldeni, amennyiben a szóban forgó eszközt kivonják a bevezetési engedély alól. Ezen kötelezettségek vonatkoznak azon pénzügyi eszközökre is, amelyekkel kapcsolatban a hatálybalépés előtt bevezetés iránti kérelmet nyújtottak be kereskedési helyszínükre, és azon pénzügyi eszközökre is amelyeket e rendelet hatálybalépése előtt bevezettek. Ezen értesítéseket az illetékes hatóságoknak kell benyújtaniuk az Európai Értékpapír-piaci Hatóság (EÉPH) részére, az EÉPH-nak pedig nyilvánosságra kell hoznia azon pénzügyi eszközök listáját, amelyekről értesítést küldtek. E rendelet alkalmazandó minden pénzügyi eszközre, akár szerepel az EÉPH által közzétett listán, akár nem.
(10)
Lehetséges, hogy bizonyos pénzügyi eszközöket, amelyekkel kereskedési helyszínen kívül kereskednek, piaci manipulációra használnak fel. Ezek közt lehetnek olyan pénzügyi eszközök is, amelyek ára vagy értéke a kereskedési helyszínen forgalmazott pénzügyi eszközöktől függ, vagy azokra hatást gyakorol, vagy amelyeknek a forgalmazása befolyásolja a kereskedési helyszínen forgalmazott más pénzügyi eszköz árát vagy értékét. Ezeket az eszközöket például olyan esetekben használhatják fel piaci manipulációra, mint a részvényekre és kötvényekre vonatkozó bennfentes információk, amelyeket az adott részvény vagy kötvény származtatott termékének vásárlására lehet használni, vagy az olyan indexek, amelyek értéke az adott részvénytől vagy kötvénytől függ. Amikor egy pénzügyi eszközt referencia-árfolyamként használnak, egy szervezett kereskedési rendszerben bevezetett származtatott termék alkalmazható a manipulált árak kihasználására, vagy a kereskedési helyszínen forgalmazott pénzügyi eszköz árának manipulálására is. Egy további példa az egyébként nem e rendelet hatálya alá tartozó értékpapírok új részfolyósítása, ahol azonban az említett értékpapírok kereskedelme befolyásolhatja a meglévő, e rendelet hatálya alá eső, felsorolt értékpapírok árát vagy értékét E rendelet kiterjed arra az esetleges helyzetre is, amikor a kereskedési helyen forgalmazott eszköz ára vagy értéke a szervezett kereskedési rendszerben bevezetett terméktől függ. Ugyanezt az elvet kell alkalmazni az azonnali árutőzsdei ügyletekre is, amelyek esetében az ár a származtatott termékén alapul, továbbá az olyan azonnali árutőzsdei ügyletek vásárlására is, amelyekre a pénzügyi eszközök hivatkoznak.
(11)
Az értékpapírokkal vagy kapcsolódó eszközökkel az értékpapírok stabilizálása céljából folytatott kereskedés vagy részvény-visszavásárlási programok keretében a saját részvényekre vonatkozó ügyletek gazdasági okokból jogosak lehetnek, és emiatt bizonyos körülmények között mentességet kell biztosítani részükre a piaci visszaélésekkel szembeni tilalmak alól, feltéve, hogy az ügyleteket a megfelelő átláthatóság jegyében végezték, úgy, hogy a stabilizálásra vagy a visszavásárlásra vonatkozó információt közzétették.
(12)
Azokat a részvényvásárlási programok keretében bonyolított, saját részvényekre vonatkozó ügyleteket, illetve pénzügyi eszközök stabilizálására irányuló intézkedéseket, amelyek nem élvezik az e rendeletben előírt kivételt, nem lehet önmagukban piaci visszaélésnek tekinteni.
(13)
A tagállamok, a Központi Bankok Európai Rendszerének tagjai, minisztériumok és egy vagy több állam vagy az Unió egyéb szervei vagy különleges célú gazdasági egységei, illetve bizonyos egyéb közjogi testületek vagy a képviseletükben eljáró személyek nem korlátozhatók a monetáris politika, az árfolyam-politika és az államadósság-kezelési politika végrehajtása során, amennyiben az általuk tett lépésekre közérdekből és kizárólag e politikák érvényesítése jegyében kerül sor. Ugyancsak nem korlátozhatók az Unió, egy vagy több tagállam különleges célú gazdasági egysége, az Európai Befektetési Bank, az Európai Pénzügyi Stabilitási Eszköz, az Európai Stabilitási Mechanizmus, vagy a két vagy több tagállam által alapított nemzetközi pénzügyi vállalkozások által végrehajtott vagy tanúsított ilyen ügyletek, megbízások, vagy magatartásformák, amelyek célja a források mozgósítása és a tagok részére történő pénzügyi segítségnyújtás. Az ilyen, e rendelet hatálya alóli kivétel e rendelettel összhangban kiterjeszthető a harmadik országokban az államadósság kezelésével megbízott vagy abban részt vevő állami szervekre és a harmadik országok központi bankjaira. Ugyanakkor ezek a monetáris politikára, az árfolyam-politikára és az államadósság-kezelési politikára vonatkozó mentességek nem terjeszthetők ki olyan esetekre, amelyekben e hatóságok olyan magatartást tanúsítanak, olyan megbízásokat teljesítenek, vagy olyan ügyletekbe bocsátkoznak, amelyek nem e politikák végrehajtására irányulnak, vagy amikor az ilyen hatóságoknál dolgozó természetes személyek saját hasznukra cselekszenek, teljesítenek megbízást vagy bocsátkoznak ügyletekbe.
(14)
Az ésszerűen eljáró befektetők befektetési döntéseiket a már rendelkezésükre álló információra, azaz előzetesen rendelkezésre álló információra alapozzák. Ezért azt a kérdést, hogy a befektetési döntés meghozatalakor az ésszerűen eljáró befektető feltehetően figyelembe vett-e egy adott információt, az előzetesen rendelkezésre álló információ alapján kell megítélni. Az ilyen értékelés során figyelembe kell venni az információ várható hatását a kapcsolódó kibocsátói tevékenység teljességének fényében, az információforrás megbízhatóságát és minden más olyan piaci változót, amely az adott körülmények között várhatóan érinti a pénzügyi eszközöket, a kapcsolódó azonnali árutőzsdei ügyleteket, vagy a kibocsátási egységeken alapuló aukciós termékeket.
(15)
Az utólag rendelkezésre álló információ felhasználható annak a vélelemnek az ellenőrzésére, hogy az előzetesen rendelkezésre álló információ árfolyamérzékeny volt-e, de nem használható fel arra, hogy olyan személy ellen járjanak el, aki a rendelkezésére álló előzetes információból ésszerű következtetéseket vont le.
(16)
Amennyiben a bennfentes információ szakaszokban bekövetkező folyamatra vonatkozik, a folyamat egyes szakaszai, valamint a folyamat egésze is bennfentes információnak minősülhet. Egy elhúzódó folyamat valamely köztes lépése önmagában olyan körülmények sorozatának vagy olyan eseménynek tekinthető, amely fennáll, vagy amelynek bekövetkezte vagy előfordulása reálisnak tekinthető az adott időpontban fennálló tényezők átfogó felmérése alapján. Ugyanakkor ezt nem kell úgy értelmezni, hogy az ilyen körülményeknek vagy eseménynek az adott pénzügyi eszközök árfolyamára gyakorolt lehetséges hatásának jelentőségét figyelembe kelljen venni. Egy köztes lépést bennfentes információnak kell tekinteni, ha önmagában megfelel a jelen rendeletben a bennfentes információt illetően megállapított feltételeknek.
(17)
Az olyan információ, amely egy elhúzódó folyamat köztes lépésének számító eseményre vagy körülményekre vonatkozik, vonatkozhat például a szerződésekre vonatkozó tárgyalások előrehaladására, az ilyen tárgyalások során előzetesen elfogadott feltételekre, a pénzügyi eszközök piaci bevezetésének feltételeire, vagy a pénzügyi eszközök eladásának előzetes feltételeire, egy pénzügyi eszköz egy fő indexbe való felvételének megfontolására, vagy egy pénzügyi eszköznek egy ilyen indexből való törlésére.
(18)
A piaci szereplők jogbiztonságát fokozni kell azzal, hogy a bennfentes információ meghatározásának két lényegi elemét, nevezetesen az ilyen információ pontos jellegét és annak a pénzügyi eszközök, a kapcsolódó azonnali árutőzsdei ügyletek, vagy a kibocsátási egységeken alapuló aukciós termékek árfolyamára gyakorolt lehetséges hatásának jelentőségét pontosabban kell meghatározni. A nagykereskedelmi energiaterméknek minősülő származtatott termékek esetében főként az olyan információkat kell bennfentes információnak tekinteni, amelyek közzétételét az Európai Parlament és a Tanács 1227/2011/EU rendelete (5) előírja.
(19)
E rendeletnek nem célja a részvényesek és a vezetőség között egy kibocsátóra vonatkozóan az üzletről és a piaci fejleményekről folytatott általános jellegű tárgyalások megtiltása. Az ilyen kapcsolatok lényegesek a piac hatékony működése szempontjából, és e rendelet nem tilthatja meg őket.
(20)
Az azonnali piacok és származtatott piacaik egymáshoz szorosan kapcsolódó, globális piacok, a piaci visszaélés pedig egyszerre több piacot és országot is érinthet, ami jelentős rendszerkockázathoz vezethet. Ez mind a bennfentes kereskedelemre, mind a piaci manipulációra igaz. Így különösen az azonnali piacról származó bennfentes információból az azt birtokló személynek a pénzügyi piacon való kereskedés során előnye származhat. Az árualapú származtatott ügyletekkel kapcsolatos bennfentes információ fogalommeghatározása olyan információ kell, hogy legyen, amely megfelel a pénzügyi piacokkal kapcsolatos bennfentes információ általános meghatározásának, és amelyet az adott árualapú származtatott ügyletekre vagy azonnali piacokra vonatkozó uniós vagy nemzeti szintű jogszabályi vagy szabályozói rendelkezések, piaci szabályok, szerződések vagy szokások szerint nyilvánosságra kell hozni. Az ilyen szabályok figyelemre méltó példája az energiapiac esetében az 1227/2011/EU rendelet, illetve az olaj esetében a Joint Organisations Data Initiative (JODI) adatbázis. Az ilyen információ döntési alapul szolgálhat a piac résztvevői számára, hogy árualapú származtatott ügyletekre vagy kapcsolódó azonnali árutőzsdei ügyletekre vonatkozóan szerződést kössenek-e, ezért nyilvánosságra hozandó bennfentes információnak minősül, amely valószínűleg jelentős hatást gyakorol az ilyen árualapú származtatott ügyletek áraira vagy a kapcsolódó azonnali piaci szerződésekre.
Ezenfelül a manipulatív stratégiák szintén több azonnali és származtatott piacra kiterjedhetnek. A pénzügyi eszközökkel való kereskedéssel, ezen belül árualapú származtatott ügyletekkel manipulálhatók a kapcsolódó azonnali árutőzsdei ügyletek, és az azonnali árutőzsdei ügyletekkel manipulálhatók a kapcsolódó pénzügyi eszközök. A piaci manipuláció tilalmának ki kell terjednie ezekre az összefonódásokra is. Ugyanakkor nem indokolt és nem is megvalósítható e rendelet hatályának kiterjesztése a pénzügyi eszközhöz nem kapcsolódó magatartásra, például az olyan azonnali árutőzsdei ügyletekre, amelyek kizárólag az azonnali piacra vannak hatással. A nagykereskedelmi energiatermékek esetében az illetékes hatóságoknak figyelembe kell venniük az Európai Parlament és a Tanács 1227/2011/EU rendeletében foglalt meghatározások jellemzőit akkor, ha a bennfentes információ, a bennfentes kereskedelem és a piaci manipuláció e rendelet szerinti meghatározásait a nagykereskedelmi energiatermékekhez kapcsolódó pénzügyi eszközökre alkalmazzák.
(21)
A 2003/87/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (6) értelmében az Európai Bizottság, a tagállamok és egyéb hivatalosan kijelölt szervek felelősek a kibocsátási egységek technikai kiadásáért, azoknak a megfelelő ágazatok és az új belépők számára történő ingyenes kiosztásáért, és általánosabb szempontból az Unió éghajlat-politikai keretének fejlesztéséért és végrehajtásáért, amely megalapozza az Unió kibocsátáskereskedelmi rendszerének (EU ETS) jogszabályi kötelezettségeket teljesítő vásárlói kibocsátási egységekkel történő ellátását. E feladatok ellátása során ezen hatóságok többek között hozzáféréssel rendelkeznek a nem nyilvános, árérzékeny információkhoz, és a 2003/87/EK irányelv értelmében előfordulhat, hogy a kibocsátási egységekkel kapcsolatosan bizonyos piaci műveleteket is végre kell hajtaniuk. Mivel a 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) felülvizsgálatának részeként a kibocsátási egységek pénzügyi eszközökként kerültek besorolásra, egyúttal e rendelet alkalmazási körébe is tartoznak. E rendelet alkalmazásában pénzügyi eszköznek minősül az olyan kibocsátási egység, amely megfelel a 2003/87/EK irányelv előírásainak.
Annak érdekében, hogy a Bizottság, a tagállamok és az egyéb hivatalosan kijelölt szervek továbbra is fejleszteni tudják és végre tudják hajtani az Unió éghajlati politikáját, e szervek azon tevékenységei, amelyeket kizárólag e politika végrehajtása során és kifejezetten a kibocsátási egységekkel kapcsolatban végeznek, mentességet kell, hogy élvezzenek e rendelet hatálya alól. E mentesség nem lesz káros hatással a piac általános átláthatóságára, mivel e hatóságok törvényben előírt kötelezettsége, hogy tevékenységük végzése során biztosítsák az árérzékeny jellegű új határozatok, fejlemények és adatok szabályos, méltányos és megkülönböztetéstől mentes módon történő közzétételét és az azokhoz való ilyen hozzáférést. Ezenkívül a 2003/87/EK irányelv és annak végrehajtási jogi aktusai biztosítékokat tartalmaznak a hatóságok által birtokolt bizonyos árérzékeny információk méltányos és megkülönböztetéstől mentes közzétételére. Ugyanakkor az Unió éghajlati politikájának végrehajtása keretében fellépő hatóságok számára biztosított mentesség nem terjedhet ki azokra az esetekre, amelyekben e hatóságok olyan magatartást tanúsítanak, vagy olyan ügyletekbe bocsátkoznak, amelyek nem az Unió éghajlati politikájának végrehajtására irányulnak, vagy amikor az ilyen hatóságnál dolgozó személy saját hasznára cselekszik vagy ügyletekbe bocsátkozik.
(22)
Az EUMSZ 43. cikkének megfelelően és az EUMSZ értelmében kötött nemzetközi megállapodások végrehajtása céljából többek között a Bizottság, a tagállamok és más hivatalosan kijelölt szervek felelősek a közös agrárpolitikának és a közös halászati politikának a végrehajtásáért. E faladatok végrehajtása során az említett hivatalos szervek olyan tevékenységeket folytatnak, és olyan intézkedéseket hoznak, amelyek célja a mezőgazdasági és halászati piacok igazgatása, ideértve az állami beavatkozásokat, illetve a további adók kivetését vagy behozatali vámok felfüggesztését is. Tekintettel e rendelet hatályára, e rendelet azon rendelkezései, amelyek az olyan azonnali árutőzsdei ügyletekre alkalmazandók, amelyek a pénzügyi eszközökre hatást gyakorolnak vagy amelyekről feltételezhető, hogy hatást fognak gyakorolni, és amelyek alkalmazandó azon pénzügyi eszközökre is, amelyek értéke az azonnali árutőzsdei ügyletek értékétől függ, illetve amelyek befolyásolták, vagy amelyekről feltételezhető, hogy befolyásolni fogják az azonnali árutőzsdei ügyleteket, biztosítani kell azt, hogy a tagállamok, a Bizottság és más, a közös agrárpolitika és közös halászati politika végrehajtására hivatalosan kijelölt szervek tevékenysége ne legyen korlátozva.
Annak érdekében, hogy a Bizottság, a tagállamok és az egyéb hivatalosan kijelölt szervek továbbra is fejleszteni tudják és végre tudják hajtani a közös agrárpolitikát és a közös halászati politikát, e szervek azon tevékenységei, amelyeket közérdekből és kizárólag e politikák végrehajtása során végeznek, mentességet kell, hogy élvezzenek e rendelet hatálya alól. E mentesség nem lesz káros hatással a piac általános átláthatóságára, mivel e hatóságok törvényben előírt kötelezettsége, hogy tevékenységük végzése során biztosítsák az árérzékeny jellegű új határozatok, fejlemények és adatok szabályos, méltányos és megkülönböztetéstől mentes módon történő közzétételét és az azokhoz való ilyen hozzáférést. Ugyanakkor a közös agrárpolitika és a közös halászati politika végrehajtása keretében fellépő hatóságok számára biztosított mentesség nem terjedhet ki azokra az esetekre, amelyekben e hatóságok olyan magatartást tanúsítanak, vagy olyan ügyletekbe bocsátkoznak, amelyek nem az említett közös politikák végrehajtására irányulnak, vagy amikor az ilyen hatóságnál dolgozó személy saját hasznára cselekszik vagy ügyletekbe bocsátkozik.
(23)
A bennfentes kereskedelem alapvető jellegzetessége az a tisztességtelen előny, amelyhez a bennfentes információról mit sem sejtő harmadik felek kárára a bennfentes információ megszerzésével jutnak, és amely következésképpen aláássa a pénzügyi piacok integritását és a befektetői bizalmat. Ezért a bennfentes kereskedelem tilalma alkalmazandó abban az esetben, ha egy bennfentes információkkal rendelkező személy tisztességtelen előnyt húz az adott információból származó nyereségből úgy, hogy ezen információnak megfelelően köt piaci ügyleteket azáltal, hogy közvetve vagy közvetlenül az adott információ által érintett pénzügyi eszközöket szerez meg vagy idegenít el, illetve próbál megszerezni vagy elidegeníteni, vagy e pénzügyi eszközökhöz kapcsolódó megszerzési vagy elidegenítési megbízást von vissza vagy módosít, illetve próbál visszavonni vagy módosítani akár saját, akár harmadik fél hasznára. A bennfentes információ felhasználása kimerülhet kibocsátási egységek és azok származtatott termékei kereskedelmében is, illetve kibocsátási egység vagy az azon alapuló egyéb aukciós termék az 1031/2010/EU bizottsági rendelet (8) alapján bonyolított aukcióján való ajánlattételben is.
(24)
Amennyiben egy bennfentes információval rendelkező jogi vagy természetes személy közvetve vagy közvetlenül az adott információ által érintett pénzügyi eszközöket szerez meg vagy idegenít el, illetve próbál megszerezni vagy elidegeníteni akár saját, akár harmadik fél hasznára, vélelmezni kell róla, hogy az illető felhasználja ezt az információt. E vélelem nem sérti a védelemhez való jogot. Azt, hogy egy személy megsértette-e a bennfentes kereskedelem tilalmát, vagy megpróbált-e bennfentes kereskedelmet folytatni, e rendelet azon céljára tekintettel kell elemezni, amely a pénzügyi piac integritásának védelmére és a befektetői bizalom növelésére irányul, amely utóbbi pedig azon a bizonyosságon alapul, hogy a befektetők azonos bánásmódban részesülnek és a bennfentes információkkal való visszaélés ellen védelmet élveznek.
(25)
Az információ megszerzése előtt adott megbízások nem tekintendők bennfentes kereskedelemnek. Amennyiben azonban egy személynek bennfentes információ kerül a birtokába, az információval összefüggésben az információ birtoklása előtt adott megbízásokon végrehajtott változtatásról - ideértve a megbízások visszavonását vagy módosítását, illetve a visszavonásukra vagy módosításukra tett kísérleteket - vélelmezni kell, hogy bennfentes kereskedelem. E vélelem megdönthető, ha az illető igazolja, hogy az ügylet végrehajtásakor nem használta fel a bennfentes információt.
(26)
A bennfentes információ felhasználása megnyilvánulhat egy pénzügyi eszköz vagy kibocsátási egységeken alapuló aukciós termék megszerzésében vagy elidegenítésében, vagy egy pénzügyi eszköz megszerzésére vagy elidegenítésére vonatkozó megbízás visszavonásában vagy módosításában, vagy egy pénzügyi eszköz megszerzésére vagy elidegenítésére, illetve egy megbízás visszavonására vagy módosítására irányuló kísérletben, amelyet olyan személy tesz, aki tudja, vagy akiről feltételezhető, hogy tudja, hogy az általa birtokolt információ bennfentes információnak minősül. E tekintetben az illetékes hatóságoknak azt kell megállapítaniuk, hogy az adott helyzetben általában elvárhatóan és ésszerűen eljáró személy mit tudna, illetve neki mit kellett volna tudnia.
(27)
Ezt a rendeletet a tagállamok által elfogadott azon intézkedésekkel összhangban kell értelmezni, amelyek célja egy társaságban szavazati jogot biztosító (vagy a jogok gyakorlása vagy átalakítás következtében ilyen jogok biztosítására alkalmas), átruházható értékpapírok tulajdonosainak érdekeit védeni abban az esetben, ha az adott társaságra vonatkozóan nyilvános vételi ajánlatot tesznek vagy e társaság ellenőrzésének megváltoztatására más javaslatot tesznek. Ezt a rendeletet különösen a 2004/25/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (9) 4. cikke értelmében a tagállamok által kijelölt felügyeleti hatóságok által szabályozott társaságok tulajdonjogát vagy irányítását befolyásoló nyilvános vételi ajánlatokkal, összefonódásokkal és más ügyletekkel kapcsolatban elfogadott törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezésekkel összhangban kell értelmezni.
(28)
A nyilvánosan elérhető adatokon alapuló kutatást és becslést önmagában nem szabad bennfentes információnak tekinteni, és ezért az ilyen kutatás vagy becslés alapján végzett ügylet önmagában nem tekinthető bennfentes információ felhasználásának. Ugyanakkor például ha a piac rutinjelleggel elvárja az információ nyilvánosságra hozatalát vagy terjesztését és ez hozzájárul a pénzügyi eszközök árának alakulási folyamatához, vagy amikor az információ a piac elismert elemzőjének vagy olyan intézetnek a nézeteit tükrözi, amely a kapcsolódó pénzügyi eszközök árait befolyásolhatja, az információ bennfentes információnak minősülhet. A piaci szereplőknek ezért az információ nyilvánosságra hozása vagy terjesztése előtt figyelembe kell venniük, hogy az információ milyen mértékig nem nyilvános, és hogy milyen mértékben befolyásolná a pénzügyi eszközöket, amelyekkel kereskednek - annak érdekében, hogy megállapítsák, hogy bennfentes információ alapján kereskednének-e.
(29)
Azt megelőzendő, hogy a pénzügyi tevékenység törvényes formái figyelmetlenségből betiltásra kerüljenek, konkrétan akkor, ha nincs szó piaci visszaélésről, el kell ismerni bizonyos törvényes magatartási formákat. Ide tartozik például az árjegyző szerepének elismerése, amikor ez utóbbi piaci likviditásszolgáltatói jogos minőségében jár el.
(30)
Pusztán az a tény, hogy az árjegyzők vagy a partneri tevékenységre feljogosított személyek csak a pénzügyi eszközök vételére vagy eladására irányuló törvényes üzleti tevékenységükre szorítkoznak, vagy hogy bennfentes információval rendelkező harmadik felek nevében megbízások végrehajtására feljogosított személyek csak a megbízások kötelességszerű végrehajtására, visszavonására vagy módosítására szorítkoznak, önmagában nem tekinthető az ilyen belső információ felhasználásának. Mindazonáltal az árjegyzők, szerződő félként tevékenységre jogosult testületek vagy megbízások harmadik személyek nevében történő teljesítésére felhatalmazott személyek számára ebben a rendeletben nyújtott védelem nem terjed ki az e rendelet értelmében egyértelműen tiltott tevékenységekre, például az ügyfelek megbízásai ismeretében kötött saját ügyletek gyakorlatára. Abban az esetben, ha a jogi személyek meghoztak minden ésszerű intézkedést a piaci visszaélések megelőzésére, de az általuk foglalkoztatott természetes személyek a jogi személy nevében piaci visszaélést követnek el, ez nem minősülhet a jogi személy által tanúsított piaci visszaélésnek. Egy másik példa, amely nem minősülhet bennfentes információk felhasználásának az olyan ügylet, amelyet esedékessé váló korábbi kötelezettség teljesítése kapcsán hajtanak végre. Egy másik társaságra vonatkozó bennfentes információhoz való hozzáférés és ennek nyilvános vételi ajánlattal összefüggésben történő felhasználása az adott társaság feletti ellenőrzés megszerzése vagy az adott társasággal történő összefonódás indítványozása céljából, önmagában nem minősül bennfentes kereskedelemnek.
(31)
Tekintettel arra, hogy a pénzügyi eszközök megszerzése vagy elidegenítése szükségszerűen magában foglalja az ezek közül valamelyik műveletet elvégezni szándékozó személy megszerzésre vagy elidegenítésre irányuló előzetes döntését, a megszerzés vagy elidegenítés puszta aktusa önmagában nem minősülhet bennfentes információ felhasználásának. A saját kereskedési tervek és stratégiák szerinti eljárás nem minősül bennfentes információ felhasználásának. Mindazonáltal e személyeket - legyenek jogi vagy természetes személyek - nem illeti meg védelem szakmai beosztásukból fakadóan; csak akkor kell védeni őket, ha alkalmas és megbízható módon járnak el, teljesítve a szakmájuk által elvárt és az ezen rendeletben előírt követelményeket, azaz a piaci integritást és a befektetők védelmét. A jogsértést továbbra is megtörténtnek kell tekinteni, ha az illetékes hatóság megállapítja, hogy a szóban forgó ügyletek, megbízások, vagy magatartások mögött jogellenes indok húzódott meg, illetve a személy bennfentes információt használt fel.
(32)
A piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatás a pénzügyi eszközök értékesítői és egy vagy több potenciális befektető közötti, egy ügylet bejelentését megelőző interakció, amelynek az a célja, hogy felmérje a potenciális befektetőknek egy esetleges ügylet iránti érdeklődését és az ügylet árát, méretét és szerkezetét. A piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatás magában foglalhatja értékpapírok első vagy másodlagos kibocsátását, amely eltér a szokásos kereskedéstől. Kiemelkedően fontos eszközei a potenciális befektetők véleménye felmérésének, a részvényesi párbeszéd fokozásának, a zökkenőmentes kereskedés biztosításának, illetve a kibocsátók, a meglévő részvényesek és a potenciális új befektetők nézeteinek összehangolásának. Különösen akkor hasznosak, amikor a piacokba vetett bizalom szintje alacsony, nem állnak rendelkezésre piaci referenciaértékek, vagy a piac ingadozik. A piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatások végrehajtásának lehetősége tehát lényeges a pénzügyi piacok megfelelő működéséhez, ezért az ilyen kutatásokat nem lehet piaci visszaélésnek tekinteni.
(33)
A piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatás magában foglalja többek között azt, amikor az értékesítési oldali cég egy potenciális ügyletről párbeszédet folytat egy kibocsátóval és úgy határoz, hogy felméri a potenciális befektetők érdeklődését annak érdekében, hogy megállapítsa az ügyleti feltételeket; amikor egy kibocsátó hitelviszonyt megtestesítő értékpapír kibocsátását vagy kiegészítő tőkeemelést kíván bejelenteni és egy értékesítési oldali cég felveszi a kapcsolatot egy kiemelt befektetővel és számára megadja az ügylet összes feltételét, hogy az ügyletben való részvételre irányuló pénzügyi kötelezettségvállalást kapjon; illetve amikor az értékesítési oldal nagy mennyiségű értékpapírt kíván értékesíteni egy befektető nevében, és szeretné felmérni egyéb potenciális befektetők érdeklődését a szóban forgó értékpapírok iránt.
(34)
A piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatások végrehajtása során szükség lehet arra, hogy bennfentes információkat tárjanak fel a potenciális befektetők előtt. Általában csak akkor nyílik lehetőség arra, hogy a piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatás során átadott bennfentes információ alapján pénzügyi előnyre lehessen szert tenni, ha a közvélemény-kutatás tárgyát képező pénzügyi eszköznek vagy egy kapcsolódó pénzügyi eszköznek már van kialakult piaca. Az ilyen megbeszélések ütemezésére tekintettel lehetséges, hogy a piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatás során bennfentes információkat tárnak fel a potenciális befektető számára azt követően, hogy a pénzügyi eszközt bevezették valamely szabályozott piacra, illetve valamely multilaterális kereskedési rendszerben vagy szervezett kereskedési rendszerben forgalmazták. A piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatás végrehajtása előtt az információt közzétevő piaci szereplőnek fel kell mérnie, hogy a szóban forgó közvélemény-kutatás bennfentes információ közzétételével jár-e.
(35)
A bennfentes információ közzététele akkor minősül jogszerűnek, ha az információt az érintett személy a munkaviszonya, foglalkozása vagy feladatai szokásos teljesítése keretében adja át. Amennyiben a piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatás bennfentes információ közzétételét vonja magával, akkor az úgy tekintendő, hogy az információt közzétevő piaci szereplő a munkaviszonya, foglalkozása vagy feladatai szokásos teljesítésének keretén belül jár el, ha a közzététel időpontjában tájékoztatja az informált személyt, hogy számára bennfentes információt ad át és ehhez beleegyezését kéri; e rendelet rendelkezései értelmében nem folytathat kereskedést vagy járhat el ezen információ alapján; ésszerű lépéseket kell tenni az információ bizalmasságának további megóvása érdekében; az információt közzétevő piaci szereplőt tájékoztatnia kell az összes olyan természetes és jogi személyről, akikkel a piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatásra adott válaszlépések kidolgozása során az információt közölték. Az információt közzétevő piaci szereplőnek teljesítenie kell a közzétett információkról szóló nyilvántartások kezelésére vonatkozó kötelezettségeket, amelyeket szabályozástechnikai standardokban határoznak meg részletesen. A piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatás végrehajtása során az e rendeletet nem teljesítő piaci szereplőkről nem helyénvaló azt feltételezni, hogy jogosulatlanul tettek közzé bennfentes információt, azonban nem részesülhetnek a szóban forgó rendelkezéseket teljesítő szereplőket megillető előnyökből. Azt, hogy e szereplők megsértették-e a bennfentes információk jogosulatlan közzétételére irányuló tilalmat ezen rendelet valamennyi vonatkozó rendelkezése fényében kell megvizsgálni, továbbá elő kell írni az információt közzétevő valamennyi piaci szereplővel szemben, hogy a piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatás megkezdése előtt készítsen írásbeli értékelést arról, hogy a közvélemény-kutatás során közzétesznek-e bennfentes információt.
(36)
Azoknak a potenciális befektetőknek, akik piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatás alanyai, viszont meg kell vizsgálniuk, hogy a számukra feltárt információ olyan bennfentes információnak minősül-e, amelynek alapján nem folytathatnak kereskedést vagy járhatnak el, illetve amelyet nem továbbíthatnak. A potenciális befektetőkre továbbra is az e rendeletben meghatározott, a bennfentes kereskedelemre és a bennfentes információk jogosulatlan közzétételére vonatkozó szabályok alkalmazandóak. A potenciális befektetők mérlegelésének segítése és ezen rendelet megsértésének elkerülése céljából megteendő lépések meghatározásának érdekében az EÉPH-nak iránymutatásokat kell kibocsátania.
(37)
Az 1031/2010/EU rendelet a kibocsátási egységek aukciója tekintetében párhuzamosan két, a piaci visszaélésre vonatkozó rendszerről rendelkezik. Mivel azonban a kibocsátási egységek pénzügyi eszköznek minősülnek, e rendeletnek egységes szabálykönyvet kell alkotnia, amelynek a piaci visszaélésre vonatkozó intézkedései a kibocsátási egységek teljes elsődleges és másodlagos piacára alkalmazhatók. E rendeletnek az 1031/2010/EU rendelet alapján alkalmazandónak kell lennie a kibocsátási egységek vagy az azokon alapuló egyéb aukciós termékek - ideértve azt az esetet is, amikor az aukciós termék nem pénzügyi eszköz - szabályozott piacként engedélyezett aukciós platformon történő aukciójához kapcsolódó magatartásra és ügyletekre - többek között az ajánlatokra - is.
(38)
E rendeletnek a piaci manipulációra vonatkozóan olyan intézkedéseket kell előírnia, amelyek az új kereskedési formák és az esetlegesen visszaélésszerű új stratégiák kezelésére is alkalmasak. Annak kifejezésére, hogy a pénzügyi eszközökkel való kereskedés egyre inkább automatikus, kívánatos, hogy a piaci manipulációra vonatkozó fogalommeghatározás olyan példákat tartalmazzon, amelyek konkrét, bármilyen rendelkezésre álló eszközzel, többek között algoritmikus és nagysebességű kereskedés útján folytatható visszaélésszerű stratégiákat szemléltetnek. A teljesség igénye nélkül felsorolt példák nem értelmezendők úgy, hogy ugyanazon stratégiák más eszközökkel való végrehajtása nem visszaélésszerű.
(39)
A piaci visszaélések tilalmának azon személyekre is ki kell terjednie, akik egymással együttműködve követnek el piaci visszaélést. Ezek magukban foglalhatják többek között azt a brókert, aki olyan kereskedési stratégiát dolgoz ki és javasol, amely piaci visszaélést eredményez, azt a személyt, aki bennfentes információval rendelkező személyt az információ jogosulatlan közzétételére bíztat, azt a személyt, aki egy kereskedővel együttműködve piaci visszaélés elősegítése céljából szoftvert fejleszt ki.
(40)
Annak biztosítása érdekében, hogy a felelősségvállalás kiterjedjen a jogi személyre és minden, a jogi személy döntéshozatalában részt vevő természetes személyre is, szükségszerű figyelembe venni a tagállamok különféle nemzeti jogi mechanizmusait. E mechanizmusoknak közvetlenül kapcsolódniuk kell a felelősség nemzeti jogban foglalt megállapítási módjaihoz.
(41)
A piaci manipuláció tilalmának kiegészítése érdekében e rendeletnek tiltania kell a piaci manipuláció kísérletét. A piaci manipuláció kísérletét meg kell különböztetni az olyan tényleges magatartástól, amely valószínű, hogy piaci manipulációt eredményez, mivel e rendelet értelmében mindkét tevékenység tilos. Az ilyen kísérlet magában foglalja többek között az olyan helyzeteket, amikor a tevékenységet megkezdték, de nem fejezték be, például műszaki hiba miatt, vagy mivel a kereskedési megbízást nem teljesítették. A piaci manipuláció kísérletének tilalma szükséges ahhoz, hogy az ilyen kísérletek tekintetében az illetékes hatóságok szankciókat szabhassanak ki.
(42)
E rendelet és közvetlenül alkalmazandó rendelkezései céljának sérelme nélkül, az a személy, aki olyan ügyletet köt, illetve olyan kereskedési megbízást ad, amely piaci manipulációnak minősíthető, bizonyíthatja, hogy az ügylet megkötésére, illetve a kereskedési megbízás adására jogszerű indokai voltak, és hogy az ügylet, illetve a kereskedési megbízás megfelelt az érintett piacon elfogadott gyakorlatnak. Az elfogadott piaci gyakorlatot kizárólag az érintett piacon a piaci visszaéléssel kapcsolatos felügyeletért felelős illetékes hatóság határozhatja meg. Egy adott piacon elfogadottnak tekintett gyakorlat nem tekinthető elfogadottnak más piacokon mindaddig, amíg az érintett más piacok illetékes hatóságai hivatalosan el nem fogadják az adott gyakorlatot. Ennek ellenére a jogsértés megvalósultnak tekinthető, ha az illetékes hatóság megállapítja, hogy a szóban forgó ügylet, illetve kereskedési megbízás mögött jogellenes indok húzódott meg.
(43)
E rendeletnek egyértelművé kell tennie továbbá azt, hogy a pénzügyi eszközzel történő piaci manipuláció vagy annak kísérlete megvalósulhat olyan kapcsolódó pénzügyi eszköz, például származtatott termék segítségével is, amellyel más kereskedési helyszínen, vagy tőzsdén kívül kereskednek.
(44)
A pénzügyi eszközök jelentős részének árazása referenciaértékekre való hivatkozások útján történik. A referenciaértékek - többek között a bankközi kínálati kamatlábak - tényleges manipulálása vagy az arra irányuló kísérlet súlyos hatásokkal járhat a piaci bizalomra nézve, és jelentős veszteségeket okozhat a befektetőknek, vagy torzíthatja a reálgazdaság működését. Következésképp a piacok stabilitásának megőrzése, valamint annak biztosítása érdekében, hogy az illetékes hatóságok érvényesíteni tudják a referenciaértékek manipulálásának egyértelmű tilalmát, a referenciaértékre vonatkozó külön rendelkezésekre van szükség. E rendelkezéseknek minden közzétett referenciaértékre - ideértve az interneten díjmentesen vagy díj ellenében hozzáférhetőeket is - ki kell terjedniük, mint amilyenek például a hitel-nemteljesítési csereügyletek referenciaértékei és az indextárak. A piaci manipuláció általános tilalmát ki kell egészíteni a referenciaérték manipulálásának és a hamis vagy félrevezető információk továbbításának, hamis vagy félrevezető adatok közlésének, illetve minden olyan egyéb cselekménynek a tilalmával, amely valamely referenciaérték kiszámításának manipulálására irányul, ideértve a referenciaérték kiszámításához alkalmazott - részben vagy egészben algoritmikus vagy ítélet-alapú - módszer manipulálását is, ahol a kiszámítás tágan értelmezve magában foglalja a referenciaérték kiszámításával kapcsolatos összes adat fogadását és értékelését és különösen magában foglalja a trimmelt adatokat. Ezek a szabályok kiegészítik az 1227/2011/EU rendeletet, amely tiltja a nagykereskedelmi energiapiacon árbecsléssel vagy piaci jelentések készítésével foglalkozó vállalkozások szándékos félrevezetését hamis adatok közlésével, amely az adott árbecslések vagy piaci jelentések alapján eljáró piaci szereplők félrevezetését eredményezi.
(45)
Annak érdekében, hogy a piaci feltételek az e rendelet hatálya alá tartozó valamennyi kereskedési helyszín és rendszer számára egységesek legyenek, a szabályozott piacokat, a multilaterális kereskedési rendszereket és a szervezett kereskedési rendszereket működtető bármely személynek hatékony intézkedéseket, rendszereket és eljárásokat kell létrehoznia és fenntartania a manipulatív piaci gyakorlatok és visszaélések megelőzése és felderítése céljából.
(46)
A pénzügyi eszközök manipulációja vagy annak kísérlete nem teljesíthető megbízás formájában is megvalósulhat. Egy pénzügyi eszköz emellett a kereskedési helyszínen kívüli magatartással is manipulálható. A foglalkozásszerűen ügyleteket kötő vagy teljesítő személyekkel szemben elő kell írni, hogy hatékony intézkedéseket, rendszereket és eljárásokat hozzon létre és tartson fenn a gyanús ügyletek felderítése és bejelentése céljából. Ennek keretében be kell jelentenie azokat a gyanús megbízásokat és gyanús ügyleteket is, amelyekre kereskedési helyszínen kívül kerül sor.
(47)
A pénzügyi eszközök manipulációja vagy annak kísérlete hamis vagy félrevezető információ terjesztésével is megvalósulhat. A hamis vagy félrevezető információ terjesztése viszonylag rövid időn belül jelentősen befolyásolhatja a pénzügyi eszközök árát. Megvalósulhat nyilvánvalóan hamis információ létrehozásával, lényeges tények szándékos elhallgatásával, vagy tudottan téves információ közlésével. A piaci manipuláció e formája különösen káros a befektetők számára, mert ezáltal kénytelenek befektetési döntéseiket téves vagy torz információkra alapozni. Egyúttal káros a kibocsátók számára is, mert rontja a velük kapcsolatban rendelkezésre álló információ iránti bizalmat. A piaci bizalom hiánya ugyanakkor veszélyeztetheti a kibocsátó képességét arra, hogy tevékenysége finanszírozásához új pénzügyi eszközöket bocsásson ki, vagy más piaci szereplőktől hitelhez jusson. Az információ a piacon nagyon gyorsan terjed. Ebből adódóan a befektetőket és kibocsátókat viszonylag tartósan érheti kár, mielőtt az információ hamis vagy félrevezető voltát megállapítják, és azt a kibocsátó, vagy az információ terjesztéséért felelős személyek helyesbíteni tudják. A hamis vagy félrevezető információ, ezen belül a híresztelés és a hamis vagy félrevezető hírek terjesztését ezért szükségszerűen e rendelet megsértésének kell tekinteni. Nem helyes tehát a pénzügyi piacok aktív szereplői számára lehetővé tenni azt, hogy a befektetők és kibocsátók kárára szabadon közöljék a saját véleményükkel vagy jobb megítélésükkel ellentétes olyan információkat, amelyekről tudják, vagy tudniuk kellene, hogy hamisak vagy félrevezetőek.
(48)
Tekintettel a weboldalak, blogok és a közösségi média különböző típusai használatának növekedésére, egyértelművé kell tenni, hogy a hamis vagy félrevezető információk interneten, többek között közösségi médiaoldalakon vagy azonosíthatatlan blogokon keresztül történő terjesztését e rendelet alkalmazásában ugyanúgy kell megítélni, mint a hagyományosabb kommunikációs csatornákon történő terjesztést.
(49)
A bennfentes kereskedelem és a befektetők félrevezetésének elkerüléséhez alapvető fontosságú, hogy a kibocsátó a bennfentes információkat nyilvánosan közzétegye. A kibocsátót emiatt kötelezni kell arra, hogy a bennfentes információkról a lehető leghamarabb tájékoztassa a nyilvánosságot. Azonban e kötelezettség egyedi körülmények között sértheti a kibocsátó jogszerű érdekeit. Ilyen körülmények fennállta esetén lehetővé kell tenni a közzététel késleltetését, feltéve, hogy a közzététel késleltetése a nyilvánosság számára vélhetően nem félrevezető, és a kibocsátó gondoskodni tud az információk bizalmas kezeléséről. A kibocsátó kizárólag akkor köteles közzétenni a bennfentes információt, ha kérte, vagy jóváhagyta a pénzügyi eszköz piacra történő bevezetését.
(50)
Az e rendeletben előírt, a bennfentes információk nyilvánosságra hozatalára és a nyilvánosságra hozatal késleltetésére vonatkozó követelmények alkalmazásában a jogszerű érdekek, különösen a következő, nem kimerítő jelleggel felsorolt körülményekhez kapcsolódhatnak: a) folyamatban lévő tárgyalások vagy ezekhez kapcsolódó események, amikor a közzététel várhatóan érintené az ilyen tárgyalások kimenetelét vagy szokásos lefolyását. Különösen, amennyiben a kibocsátó pénzügyi helyzete súlyos és közvetlen veszélyben van, bár még nem kell a csődjogi rendelkezéseket alkalmazni, az információ közzététele korlátozott időtartamra késleltethető, amennyiben az ilyen közzététel súlyosan veszélyeztetné a létező és lehetséges részvényesek érdekeit a kibocsátó hosszú távú szanálásának biztosítását célzó tárgyalások lezárásának esetleges veszélyeztetésével; b) valamely kibocsátó ügyvezető testülete által hozott döntések vagy megkötött szerződések, amelyek hatálybalépéséhez a kibocsátó más testületének a jóváhagyása szükséges, és a kibocsátó szervezeti felépítése szerint ezek a testületek elkülönülnek, feltéve, hogy az információnak az ilyen jóváhagyást megelőző közzététele, annak bejelentésével együtt, hogy ez a jóváhagyás még függőben van, veszélyeztetné az információ nyilvánosság által történő helyes értékelését.
(51)
Ezenfelül a kibocsátási egységek piacának szereplőit kötelezni kell a bennfentes információk közzétételére. Annak érdekében, hogy a piac csak hasznos beszámolókat kapjon, továbbá az előírt intézkedés költséghatékonyságának megőrzéséhez fontos, hogy e kötelezettség szabályozói hatása csak azokat az EU ETS azon résztvevőit érintse, amelyekről méretüknél és tevékenységüknél fogva ésszerűen feltételezhető, hogy a kibocsátási egységek és az azokon alapuló aukciós termékek vagy a hozzájuk kapcsolódó származtatott pénzügyi eszközök árfolyamára és az 1031/2010/EU rendelet szerinti aukciós ajánlatokra jelentős hatással lehetnek. A Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktus útján intézkedéseket fogad el, amelyek e mentesség alkalmazása céljából meghatározzák az alsó határértéket. A közzéteendő információk a közzétevő fél fizikai tevékenységére, nem pedig a kibocsátási egységek és az azokon alapuló aukciós termékek vagy a hozzájuk kapcsolódó származtatott pénzügyi eszközök kereskedelmével kapcsolatos saját terveire vagy stratégiáira vonatkoznak. Azokban az esetekben, ahol a kibocsátási egységek piacának szereplői a bennfentes információk közzétételére vonatkozóan már teljesítenek egyenértékű kötelezettségeket, nevezetesen az 1227/2011/EU rendelet alapján, a kibocsátási egységeket érintő bennfentes információk közzétételének kötelezettsége nem eredményezheti a kötelező közzétételek lényegében azonos tartalmú ismétlődését. A kibocsátási egységek piacának azon szereplői esetében, amelyeknek összesített kibocsátása vagy bemenő hőteljesítménye a megállapított küszöbértéken vagy az alatt van - mivel a fizikai tevékenységükről szóló információ közzétételi célból nem minősül anyagi jellegűnek - úgy kell tekinteni, hogy ez az információ nincs jelentős hatással a kibocsátási egységek vagy az azokon alapuló aukciós termékek árára vagy a kapcsolódó származtatott pénzügyi eszközök árára. A kibocsátási egységek piacának ezen szereplőire ugyanakkor vonatkoznia kell a bennfentes kereskedelem tilalmának minden olyan egyéb információval kapcsolatosan, amelyhez hozzáférhetnek, és amely bennfentes információnak minősül.
(52)
A közérdek védelme, a pénzügyi rendszer stabilitásának megőrzése és többek között annak elkerülése érdekében, hogy a pénzügyi vállalkozások likviditási válságai a pénzeszközök hirtelen kivonása miatt fizetőképességi válságokba csapjanak át, kivételes esetekben helyénvaló lehet engedélyezni a bennfentes információk késleltetett közzétételét hitelintézetek vagy pénzügyi vállalkozások számára. Ez különösen az olyan információra alkalmazandó, amely olyan átmeneti likviditási nehézségekre vonatkozik, amelyek esetében központi bank által nyújtott, rendkívüli likviditási támogatást is magában foglaló hitelt kell igénybe venni, és amikor az információ közzététele rendszerszintű hatást fejtene ki. A késleltetés feltétele az, hogy a kibocsátó beszerezze az érintett illetékes hatóság beleegyezését, illetve egyértelmű legyen, hogy a közzététel késleltetéséhez fűződő szélesebb körű köz- és gazdasági érdek fontosabb a piac azon érdekénél, hogy hozzájusson a késleltetni kívánt információhoz.
(53)
A pénzügyi vállalkozások esetében - különösen ha azok a központi bank által nyújtott rendkívüli likviditási támogatásban részesülnek - annak értékelését, hogy az információ a rendszer szempontjából jelentős-e és a közzététel késleltetése szolgálja-e a közérdeket, az illetékes hatóságnak kell elvégeznie, a nemzeti központi bankkal, a makroprudenciális hatósággal vagy bármely más érintett nemzeti hatósággal folytatott konzultációt követően.
(54)
Egyértelműen meg kell tiltani a bennfentes információk alapján való kereskedést és annak kísérletét, függetlenül attól, hogy az ilyen kereskedést az adott személy saját maga vagy harmadik személy javára végzi-e, illetve kísérli-e meg. A bennfentes információ felhasználása kiterjedhet kibocsátási egységekkel és azok származtatott termékeivel folytatott kereskedelem, illetve az 1031/2010/EU rendelet szerinti aukciókon értékesített kibocsátási egységgel vagy az azon alapuló egyéb aukciós termékkel kapcsolatos ajánlattétel esetére is, amennyiben a kereskedést folytató, illetve az ajánlatot tevő személyek tudatában van annak - vagy tőlük elvárható, hogy tudatában legyenek annak -, hogy bennfentes információknak vannak birtokában. Jóllehet valamely harmadik személy kereskedési terveire és stratégiáira vonatkozó információk a bennfentes információk közé sorolhatók, a piaci szereplő saját kereskedési terveire és stratégiáira vonatkozó információk nem tekintendők bennfentes információnak.
(55)
A bennfentes információk közzétételére vonatkozó követelmény megterhelő lehet a 2014/65/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (10) meghatározása szerinti azon kis- és középvállalkozások számára, amelyek pénzügyi eszközeit a kkv-tőkefinanszírozási piacra vezetik be, tekintettel azokra a költségekre, amelyek a birtokukban lévő információk felügyeletével, valamint az arra vonatkozó jogi tanácsadással függenek össze, hogy az információkat közzé kell-e tenni, és ha igen, mikor. Ezzel együtt a bennfentes információk azonnali közzététele alapvető fontosságú az adott kibocsátókkal szembeni befektetői bizalom érdekében. Emiatt az EÉPH számára lehetővé kell tenni olyan iránymutatás kiadását, amely segíti a kibocsátókat a bennfentes információk közzétételére vonatkozó kötelezettség teljesítésében anélkül, hogy az a befektetők védelmét veszélyeztetné.
(56)
A bennfentesek jegyzéke fontos eszköz a szabályozók számára az esetleges piaci visszaélések vizsgálata során, azonban a jegyzékben szerepeltetendő adatok tekintetében a tagállamok között meglévő különbségek a kibocsátókra felesleges adminisztrációs terheket rónak. E költségek csökkentése érdekében ezért egységesíteni kell a bennfentesek jegyzékében található adatmezőkre vonatkozó előírásokat. Fontos, hogy a bennfentesek jegyzékében szereplő személyeket tájékoztassák erről a tényről és annak ezen rendelet és a 2014/57/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (11) szerinti következményeiről. A bennfentesek jegyzékének vezetésére és folyamatos frissítésére vonatkozó előírás különösen a kkv-tőkefinanszírozási piacon szereplő kibocsátókra ró adminisztrációs terheket. Az illetékes hatóságok a piaci visszaéléssel kapcsolatos felügyeletet eredményesen elláthatják anélkül is, hogy az e kibocsátókra vonatkozó jegyzékek mindig rendelkezésükre állnának, ezért e kibocsátókat mentesíteni kell e kötelezettség alól az e rendelet jelentette adminisztrációs költségek csökkentése érdekében. Az ilyen kibocsátók azonban az illetékes hatóságok kérésére kötelesek megadni a bennfentesek jegyzékét e hatóságok számára.
(57)
A piac integritását védő értékes intézkedés, ha a kibocsátók, illetve a nevükben vagy javukra eljáró bármely személy jegyzékeket állítanak össze a számukra munkaszerződéssel vagy másképpen munkát végző olyan személyekről, akiknek hozzáférésük van a kibocsátóra közvetlenül vagy közvetve vonatkozó bennfentes információhoz. E jegyzékeket a kibocsátók, illetve a nevükben vagy javukra eljáró személyek felhasználhatják a bennfentes információ áramlásának ellenőrzésére is, így e jegyzékek segítik titoktartási kötelezettségük ellátását. Mindezen túlmenően e jegyzékek hasznos eszközül szolgálhatnak az illetékes hatóságok számára a bennfentes információhoz hozzáféréssel rendelkező minden személy azonosítására, tudomásukra hozva azt a dátumot is, amelyen e személyek a hozzáféréshez jutottak. Az, hogy az ilyen listán szereplő személyek hozzáférnek a kibocsátóra közvetve vagy közvetlenül vonatkozó bennfentes információhoz, nem érinti az e rendeletben megállapított tilalmakat.
(58)
A kibocsátói szinten vezetői feladatokat ellátó személyek, valamint adott esetben a velük szoros kapcsolatban álló személyek által lebonyolított ügyletek fokozottabb átláthatósága megelőző intézkedést jelent a piaci visszaélés, különösen a bennfentes kereskedelem ellen. Az ilyen ügyletek legalább egyedileg történő közzététele szintén nagyon értékes információforrás lehet a befektetők számára. Egyértelművé kell tenni azt, hogy a vezetők (managerek) ügyleteinek közzétételére vonatkozó kötelezettség kiterjed az elzálogosított vagy kölcsönadott pénzügyi eszközökre, mivel részvények kölcsönadása egy hirtelen, előre nem látható eladás esetén a társaságra anyagi - és potenciálisan destabilizáló - következményekkel járhat. Közzététel nélkül a piac nem tudná, hogy nagyobb a lehetősége annak, hogy a jövőben jelentős változások következhetnek be például a részvények tulajdonjogában; emelkedhet a piacra helyezett részvények kínálata; vagy csökkenhetnek a szavazati jogok az adott társaságban. Ezért az e rendelet szerinti bejelentést kötelezővé kell tenni abban az esetben, ha az értékpapírok kölcsönadása olyan szélesebb ügylet részét képezi, amelyben a vezető az értékpapírokat biztosítékként adja kölcsön annak érdekében, hogy harmadik személytől hitelt vehessen fel. A piac teljes és megfelelő átláthatósága emellett a piaci szereplők és különösen a társság részvényesei bizalmának előfeltétele. Ugyancsak egyértelművé kell tenni, hogy a vezető ügyleteinek közzétételére vonatkozó kötelezettség a vezető mérlegelési jogkörét gyakorló más személy által végrehajtott ügyletekre is kiterjed. Az átláthatóság szintje és az illetékes hatóságok, valamint a nyilvánosság részére készített jelentések száma közötti megfelelő egyensúly érdekében e rendeletnek küszöbértékeket kell megállapítania, amely alatt az ügyleteket nem kell bejelenteni.
(59)
Ha egy vezetői feladatokat ellátó személy a saját javára kötött ügyleteit, illetve a vele szoros kapcsolatban lévő személyek által kötött ügyleteket be kell jelenteni, ez nemcsak a piaci szereplők számára jelent hasznos információt, hanem egyben további eszköz az illetékes hatóságok számára a piacfelügyelet terén. Az ügyletek bejelentésére vonatkozó kötelezettség nem érinti az e rendeletben megállapított tilalmakat.
(60)
Az ügyleteket a 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (12) előírt, a személyes adatok átadására vonatkozó szabályokkal összhangban kell bejelenteni.
(61)
A vezetői feladatokat ellátó személyek számára tilos a kereskedés azon köztes pénzügyi jelentés vagy év végi jelentés bejelentése előtt, amelyet a kereskedelmi helyszínre vonatkozó szabályoknak - amennyiben a kibocsátó részvényeit a forgalomba hozatalra elfogadták - vagy a nemzeti jognak megfelelően az adott kibocsátó köteles nyilvánosságra hozni, kivéve, ha egyedi és rendkívüli körülmények indokolják azt, hogy a kibocsátó engedélyezze a kereskedést a vezetői feladatokat ellátó személyek számára. A kibocsátó számára megadott semmilyen engedély nem érinti azonban az e rendeletben megállapított tilalmakat.
(62)
Az egyes tagállamok illetékes hatóságai számára biztosított hatékony eszközök, hatáskörök és források készlete biztosítja a felügyelet hatékonyságát. E rendelet ezért különösen előír egy olyan minimális csomagot, amely azokat a felügyeleti és vizsgálati hatásköröket tartalmazza, amelyekkel a tagállamok illetékes hatóságait a nemzeti jog rendelkezéseivel összhangban fel kell ruházni. Amennyiben a nemzeti jog így rendelkezik, e hatásköröket az illetékes igazságügyi szervekhez benyújtott kérelem útján kell gyakorolni. Az illetékes hatóságoknak az e rendelet szerint rájuk ruházott hatáskörök gyakorlása során objektíven és részrehajlás nélkül kell fellépniük, és döntéshozatalukban önállóknak kell maradniuk.
(63)
A piaci vállalkozásoknak és valamennyi gazdasági szereplőnek hozzá kell járulnia a piac integritásához. Ebben az értelemben és e rendeletben foglalt rendelkezésekkel való összhang hatékony felügyeletének biztosítása céljából, a piaci visszaéléssel foglalkozó egyetlen illetékes hatóság kijelölése nem zárja ki a hatóság és a piaci vállalkozások közötti együttműködési kapcsolatokat és az illetékes hatóság hatáskörébe tartozó feladatok átruházását. Amennyiben valamely személyek, akik befektetési ajánlásokat hoznak létre vagy terjesztenek - vagy más információk alapján egy vagy több pénzügyi eszközbe való befektetéssel kapcsolatos stratégiát ajánlanak vagy sugallnak - egyúttal a saját számlájukra is kereskedelmet folytatnak ilyen eszközökkel, úgy az illetékes hatóságok számára többek között lehetőséget kell biztosítani arra, hogy tőlük megköveteljen vagy bekérjen bármely olyan információt, amely annak megállapításához szükséges, hogy az adott személy által létrehozott vagy terjesztett ajánlások összhangban állnak-e e rendelet rendelkezéseivel.
(64)
A bennfentes kereskedelem és piaci manipuláció felderítése céljából lehetővé kell tenni az illetékes hatóságok számára, hogy a nemzeti jog rendelkezéseivel összhangban természetes vagy jogi személyek területére lépjenek be annak érdekében, hogy dokumentumokat foglaljanak le. Az ilyen területekre történő belépésre akkor van szükség, ha ésszerűen fennáll a gyanú, hogy egy vizsgálat tárgyában olyan dokumentumok és más kapcsolódó adatok léteznek, amelyek érdemlegesek lehetnek a bennfentes kereskedelem vagy a piaci visszaélés tényének bizonyítása szempontjából. Az ilyen területekre történő belépés szükséges továbbá, amikor: a korábban tájékoztatásra felszólított személy a felszólításnak részben vagy egészben nem tett eleget; vagy alapos okkal feltételezhető, hogy a felszólításnak a felszólított személy nem tenne eleget, vagy a felszólításban megjelölt dokumentumokat vagy információt eltávolítaná, módosítaná vagy megsemmisítené. Ha a tagállami jognak megfelelően az érintett tagállam igazságügyi szerve által kibocsátott előzetes engedélyre van szükség, akkor az ilyen területekre történő belépésre feljogosító hatáskör csak ezen előzetes igazságügyi engedély beszerzését követően gyakorolható.
(65)
Az ügyleteket lebonyolító befektetési vállalkozások, hitelintézetek és pénzügyi vállalkozások meglévő telefon-és adatforgalmi nyilvántartásaiból származó adatok, valamint az ügyletek lebonyolítását rögzítő dokumentumok és a távközlési szolgáltatók meglévő telefon- és adatforgalmi nyilvántartásaiból származó adatok lényeges - esetenként az egyedüli - bizonyítékként szolgálhatnak az olyan piaci visszaélések felderítésében és bizonyításában, mint a piaci manipuláció és a bennfentes kereskedelem. A telefon- és adatforgalmi nyilvántartások alapján azonosítható lehet a hamis vagy félrevezető információ terjesztéséért felelős személy vagy azok a személyek, akik egy adott időpontban kapcsolatban álltak egymással, valamint két vagy több személy közötti kapcsolat megléte. Ezért lehetővé kell tenni az illetékes hatóságok számára, hogy bekérjék a befektetési vállalkozás, hitelintézet és egyéb pénzügyi vállalkozás nyilvántartásaiban a 2014/65/EU irányelvnek megfelelően rögzített, a telefonbeszélgetésekre, az elektronikus kommunikációra és az adatforgalomra vonatkozó meglévő nyilvántartási adatokat. Az adatokhoz és a telefonos nyilvántartásokhoz való hozzáférésre bizonyítékok szerzéséhez és olyan vizsgálatok lefolytatásához van szükség, amelyek célja a bennfentes kereskedelem vagy piaci manipuláció megállapítása, és ebből következően a piaci visszaélés feltárása és arra vonatkozóan szankciók kiszabása. A távközlési szolgáltatók meglévő telefon- és adatforgalmi nyilvántartásaiban tárolt adatokhoz, illetve a befektetési vállalkozások, a hitelintézetek és a pénzügyi intézmények meglévő telefon- és adatforgalmi nyilvántartásaiban tárolt adatokhoz való hozzáférésére vonatkozó, Unió-szerte egyenlő feltételek biztosítása érdekében módot kell adni arra, hogy az illetékes hatóságok a nemzeti joggal összhangban bekérjék a távközlési szolgáltatók meglévő telefon- és adatforgalmi nyilvántartásainak adatait - amennyiben ilyen nyilvántartást a nemzeti jog megenged -, valamint a befektetési vállalkozások meglévő telefon- és adatforgalmi nyilvántartásainak adatait azokban az esetekben, amelyekben alapos okkal feltételezhető, hogy a vizsgálat vagy nyomozás tárgyával kapcsolatos ilyen adatok lényegesek lehetnek az e rendeletet sértő bennfentes kereskedelem vagy piaci manipuláció bizonyításához. A távközlési szolgáltató telefon- és adatforgalmi nyilvántartásához való hozzáférés nem terjedhet ki a telefonbeszélgetésekről készült hangfelvételek tartalmára.
(66)
Miközben e rendelet meghatározza az illetékes hatóságok hatáskörének minimális körét, e hatásköröket a nemzeti jog komplett rendszerében kell gyakorolni, amely garantálja az alapvető jogok, közöttük a magánélet tiszteletben tartásához való jog érvényesülését. Azon hatáskörök gyakorlására vonatkozóan, amelyek komoly kölcsönhatásba kerülhetnek a magánélet és a családi élet, az otthon és a kommunikáció tiszteletben tartásához való joggal, a tagállamoknak megfelelő és hathatós biztosítékokat kell létrehozniuk mindennemű visszaélés ellen, szükség esetén például az érintett tagállam igazságügyi szerve által kibocsátott megfelelő előzetes engedély beszerzésének követelményével. A tagállamoknak az illetékes hatóságok számára az ilyen beavatkozó jellegű hatáskörök gyakorlását csak a megfelelő vizsgálat céljaira szükséges mértékben szabad megengedniük olyan súlyos esetekben, amikor ugyanazon cél eléréséhez más egyenértékű eszköz nem áll rendelkezésre.
(67)
A piaci visszaélés több országot és piacot is érinthet, így kivételes körülményektől eltekintve mindenkor elő kell írni az illetékes hatóságok számára, hogy - különösen a vizsgálati tevékenységet érintően - együttműködjenek és információt cseréljenek más illetékes és szabályozó hatóságokkal és az EÉPH-val. Amennyiben az illetékes hatóság meg van győződve arról, hogy egy másik tagállam területén piaci visszaélésre kerül vagy került sor, vagy hogy ilyen cselekmények valamely másik tagállamban forgalmazott pénzügyi eszközöket érintenek vagy érintettek, erről értesíti az illetékes hatóságot és az EÉPH-t. A piaci visszaélés határokon átnyúló hatású eseteiben az EÉPH-nak képesnek kell lennie arra, hogy valamely érintett illetékes hatóság megkeresésére a vizsgálatot koordinálja.
(68)
Fontos, hogy az illetékes hatóságok megfelelő eszközökkel rendelkezzenek ahhoz, hogy hatékonyan elláthassák az ajánlati könyvek több piacra kiterjedő felügyeletét. A 2014/65/EU irányelv szerint az illetékes hatóságok módjában áll az ajánlati könyvre vonatkozó adatokat igényelni és fogadni más illetékes hatóságoktól annak érdekében, hogy hozzájáruljanak az ellenőrzésekhez és a határokon átívelő piaci manipuláció felfedezéséhez.
(69)
A harmadik országok hatóságaival az e rendelet eredményes végrehajtására irányuló információcsere és együttműködés érdekében az illetékes hatóságoknak együttműködési megállapodásokat kell kötniük harmadik országbeli társhatóságaikkal. A személyes adatok ilyen megállapodás alapján történő átadásakor be kell tartani a 95/46/EK irányelvet és a 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet (13).
(70)
A pénzügyi szektorra vonatkozó prudenciális és üzletviteli szabályok stabil keretrendszerének erős felügyeleti, vizsgálati és szankciórendszerre kell épülnie. Ennek érdekében a felügyeleti hatóságoknak megfelelő eljárási jogosultságokat kell kapniuk, és lehetővé kell tenni számukra, hogy egységes, erős és elrettentő hatású szankciórendszerre támaszkodhassanak a pénzügyi fegyelem mindennemű megsértése ellen, és a szankciókat eredményesen kell végrehajtani. A de Larosière-csoport azonban megállapította, hogy jelenleg minden ilyen elem hiányzik. A pénzügyi szolgáltatások ágazatában a szankciórendszerek megerősítéséről szóló 2010. december 8-i bizottsági közlemény felülvizsgálta a szankciók kiszabására vonatkozó, meglévő hatásköröket és azok gyakorlati alkalmazását, hogy előmozdítsa a szankcióknak a felügyeleti tevékenységek skáláját átfogó konvergenciáját.
(71)
Emiatt közigazgatási szankciókat és egyéb adminisztratív intézkedéseket, kell előírni az egységes tagállami megközelítés, valamint az intézkedések nagyobb elrettentő hatása érdekében. Az illetékes hatóság számára lehetőséget kell adni arra, hogy megtiltsák a vezetői feladatok ellátását befektetési vállalkozásokban. A rendkívüli esetekben alkalmazott szankciók megállapításakor adott esetben figyelembe kell venni az olyan körülményeket, mint a bizonyított pénzügyi haszon visszaszolgáltatása, a jogsértés súlyosságát és időtartamát, a súlyosbító és enyhítő körülményeket, valamint azt, hogy a bírságoknak elrettentő hatásúnak kell lenniük, de adott esetben engedményt kell biztosítani az illetékes hatóságokkal való együttműködés fejében. A rendkívüli esetben kiszabandó közigazgatási bírság aktuális mértéke elérheti az e rendelet szerinti maximális szintet vagy a nemzeti jogszabályokban előírt, ennél magasabb szintet a rendkívül súlyos jogsértésekre, ugyanakkor a maximális szintnél jóval alacsonyabb mértékű bírság alkalmazható a kisebb jogsértések vagy elszámolás esetében. E rendelet nem korlátozza a tagállamok azon lehetőségét, hogy súlyosabb szankciókat vagy adminisztratív intézkedéseket írjanak elő.
(72)
Jóllehet semmi sem gátolja a tagállamokat abban, hogy szabályokat írjanak elő a közigazgatási és büntetőjogi szankciók tekintetében ugyanazon jogsértésekre, a tagállamok 2016. július 3-ig nem kötelesek szabályokat előírni a közigazgatási szankciók tekintetében az e rendelet megsértésének olyan eseteiben, amelyekről a nemzeti büntetőjog már rendelkezik. A nemzeti jogszabályokkal összhangban, a tagállamok nem kötelesek mind közigazgatási, mind büntetőjogi szankciókat előírni egyazon jogsértésre vonatkozóan, mindazonáltal megtehetik, ha a nemzeti jogszabályok ezt számukra lehetővé teszik. Az e rendelet vagy a 2014/57/EU irányelv megsértése esetén közigazgatási szankciók helyett alkalmazandó büntetőjogi szankciók fenntartása azonban nem csökkentheti, illetve másképpen sem befolyásolhatja az illetékes hatóságok képességét arra, hogy kellő időben együttműködjenek más tagállamok illetékes hatóságaival, illetve velük kellő időben információcserét folytassanak e rendelet alkalmazása céljából, akár azt követően is, hogy az adott jogsértést büntetőeljárás lefolytatása céljából az illetékes igazságügyi hatósághoz utalták.
(73)
Annak biztosítása érdekében, hogy az illetékes hatóságok által hozott határozatok a lehető legszélesebb körben fejthessék ki visszatartó erejüket, rendes körülmények között nyilvánosságra kell hozni azokat. A határozatok közzététele egyben fontos eszköz az illetékes hatóság számára ahhoz, hogy tájékoztassa a piaci szereplőket arról, mely magatartás tekintendő e rendelet megsértésének. E közzététel továbbá elősegíti a helyes magatartás elterjesztését a piaci szereplők körében. Ha az ilyen közzététel aránytalan kárt okozna az érintett személyeknek, aláásná a pénzügyi piacok stabilitását vagy veszélyeztetné egy folyamatban levő vizsgálat sikerét, akkor az illetékes hatóságok a nemzeti jogszabályokkal összhangban név nélkül teszik közzé a közigazgatási szankciókat és az egyéb közigazgatási intézkedéseket, vagy pedig elhalasztják a nyilvánosságra hozatal időpontját. Az illetékes hatóságok dönthetnek úgy is, hogy nem teszik közzé a szankciókat és az egyéb közigazgatási intézkedéseket abban az esetben, ha a név nélküli vagy a későbbi időpontra halasztott nyilvánosságra hozatal a megítélésük szerint nem biztosítja elégségesen, hogy a pénzügyi piacok stabilitása ne kerüljön veszélybe. Az illetékes hatóságok ugyancsak nem kötelesek nyilvánosságra hozni azokat az intézkedéseket, amelyek jelentősége a megítélésük szerint annyira csekély, hogy közzétételük aránytalan volna.
(74)
A közérdekű bejelentők az illetékes hatóságok számára olyan új információkat szolgáltatnak, amelyek segítik a hatóságokat a bennfentes kereskedelem és piaci manipuláció eseteinek felderítésében és az azokra vonatkozó szankciók kiszabásában. A közérdekű bejelentőket azonban visszatarthatja a megtorlástól való félelem vagy az ösztönzők hiánya. E rendelet megsértését be kell jelenteni annak biztosítása érdekében, hogy az illetékes hatóságok felderíthessék a piaci visszaélést és szankciókat szabhassanak ki rá. A közérdekű bejelentéssel kapcsolatos intézkedések szükségesek a piaci visszaélés felderítésének elősegítéséhez, valamint a közérdekű bejelentő és a megvádolt személy jogainak védelméhez és tiszteletben tartásához. E rendeletnek ezért megfelelő rendszert kell biztosítania, amely lehetővé teszi a közérdekű bejelentők számára, hogy az illetékes hatóságok figyelmét felhívják e rendelet esetleges megsértésére, ugyanakkor megvédi őket a megtorlástól. A tagállamok számára biztosítani kell annak lehetőségét, hogy pénzügyi ösztönzőket kínáljanak az e rendelet lehetséges megsértésével kapcsolatban érdemi információt szolgáltató személyek számára. A közérdekű bejelentők azonban csak akkor lehetnek jogosultak ezen ösztönzőkre, ha olyan új információt tárnak fel, amelyet nem jogszabályi kötelezettségük alapján szolgáltatnak, és a feltárt információ szankcióhoz vezet e rendelet megsértése miatt. A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról is, hogy a közérdekű bejelentőkre vonatkozóan bevezetett rendszereik tartalmazzanak a megvádolt személy számára megfelelő védelmet biztosító mechanizmusokat is, különös tekintettel az ilyen személy a személyes adatok védelméhez való jogára, továbbá olyan eljárásokat, amelyek biztosítják a megvádolt személy a védelemhez és a meghallgatáshoz való jogát az őt érintő döntések meghozatala előtt, valamint azt a jogát, hogy az őt érintő döntések ellen bíróság előtt hatékony jogorvoslattal éljen.
(75)
Mivel a tagállamok a 2003/6/EK irányelvet végrehajtó jogszabályokat fogadtak el, továbbá a bevezetendő keret érdemi alkalmazása előtt el kell fogadni az e rendeletben előírt felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat, szabályozástechnikai- és végrehajtás-technikai standardokat, ezért e rendelet érdemi rendelkezéseinek alkalmazását a szükséges időtartamra el kell halasztani.
(76)
Az e rendelet alkalmazására való zökkenőmentes áttérés elősegítése érdekében az e rendelet hatálybalépését megelőzően folytatott és az illetékes hatóságok által a 2273/2003/EK bizottsági rendeletnek (14) megfelelően a 2003/6/EK irányelv 1. cikke (2) bekezdésének a) pontja alkalmazásában elfogadott piaci gyakorlatok az illetékes hatóságnak az e gyakorlatok folytatásával kapcsolatban az e rendelettel összhangban meghozott döntéséig folytathatók, amelynek feltétele, hogy az ilyen gyakorlatokról az előírt időtartamon belül értesítsék az EÉPH-t.
(77)
Ez a rendelet tiszteletben tartja az alapvető jogokat, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájában (a Charta) elismert elveket. Ennek megfelelően e rendeletet e jogokkal és elvekkel összhangban kell értelmezni és alkalmazni. Ez azt jelenti, hogy amikor e rendelet a sajtószabadságra és az egyéb médiában megnyilvánuló véleménynyilvánítás szabadságára vonatkozó szabályokra, valamint az újságírói szakmára vonatkozó szabályokra és kódexekre hivatkozik, e szabadságokra úgy kell figyelemmel lenni, ahogyan azokat az Unióban és a tagállamokban garantálják, illetve ahogyan azokat az Alapjogi Charta és egyéb vonatkozó rendelkezések elismerik.
(78)
Az átláthatóság növelése, valamint a szankciórendszerek működéséről való jobb tájékoztatás érdekében az illetékes hatóságoknak éves rendszerességgel névtelenített és összesített adatokat kell az EÉPH rendelkezésére bocsátaniuk. Ezen adatoknak tartalmazniuk kell a vonatkozó időszak megnyitott, folyamatban lévő és lezárt nyomozások számát.
(79)
A 95/46/EK irányelv és a 45/2001/EK rendelet szabályozza a személyes adatok feldolgozását, amelyet az EÉPH e rendelet keretei között, a tagállamok illetékes hatóságai, különösen a tagállamok által kijelölt független hatóságok felügyelete alatt végez. Az illetékes hatóságok általi információcserének vagy információtovábbításnak meg kell felelnie a személyes adatok továbbítására vonatkozóan a 95/46/EK irányelvben rögzített szabályoknak. Az EÉPH általi információcserének vagy információtovábbításnak meg kell felelnie a személyes adatok továbbítására vonatkozóan a 45/2001/EK rendeletben rögzített szabályoknak.
(80)
E rendelet és az e rendelettel összhangban elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusok, végrehajtási jogi aktusok, végrehajtás-technikai standardok és iránymutatások nem érintik az uniós versenyszabályok alkalmazását.
(81)
Az e rendeletben foglalt követelmények meghatározása érdekében a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el a következőkre vonatkozóan: a rendelet hatálya alóli kivételnek a harmadik országok egyes állami szerveire és központi bankjaira, valamint olyan harmadik országok egyes kijelölt állami szerveire történő kiterjesztése, amelyek a 2003/87/EK irányelv 25. cikke értelmében kapcsolódási megállapodást kötöttek az Unióval; e rendelet I. mellékletében felsorolt, manipulatív magatartásformákra utaló jelek, a kibocsátási egységek piacának szereplőire vonatkozó nyilvános közzétételi kötelezettség alkalmazását meghatározó határértékek, valamint azon körülmények, amelyek fennállása esetén engedélyezett a lezárt időszakban történő kereskedés; a vezetői feladatokat ellátó személyek vagy a velük szoros kapcsolatban álló személyek által végzett olyan ügyletek típusai, amelyek értesítési kötelezettséget vonnak maguk után. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(82)
Annak érdekében, hogy az e rendelet megsértésével kapcsolatos eljárások tekintetében e rendelet végrehajtására egységes feltételek vonatkozzanak, végrehajtási hatáskört kell a Bizottságra ruházni az eljárások meghatározására, beleértve a jelentések nyomon követésének módjait, valamint a munkaszerződés alapján foglalkoztatott személyek védelmére és a személyes adatok védelmére irányuló intézkedéseket. E hatáskört a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben (15) foglaltak szerint kell gyakorolni.
(83)
A pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó technikai standardok az e rendeletben szabályozott kérdésekben az egész Unióban egységes feltételeket biztosítanak. A hatékonyság érdekében célszerű, hogy az EÉPH, mint speciális szakértelemmel rendelkező szerv, olyan szabályozás- és végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgozzon ki, amelyek nem igényelnek szakpolitikai döntéseket, és benyújtsa azokat a Bizottsághoz.
(84)
Azokat a szabályozástechnikai standardtervezeteket, amelyeket az EÉPH dolgoz ki a szabályozott piacok, a multilaterális kereskedési rendszerek és a szervezett kereskedési rendszerek működtetői számára előírt, a bevezetett és forgalmazott pénzügyi eszközökkel vagy az olyan pénzügyi eszközökkel kapcsolatos értesítések tartalmának meghatározására, amelyekre vonatkozóan a kereskedésük helyszínén való bevezetés engedélyezése iránti kérelmet nyújtottak be, az ezen eszközök listájának az EÉPH általi összeállítása, közzététele és karbantartása módjának és feltételeinek meghatározására, azon feltételek meghatározására, amelyeket a részvény-visszavásárlási programoknak és a stabilizációs intézkedéseknek teljesíteniük kell, ideértve a kereskedés feltételeit, az időbeli és forgalmi korlátozásokat, a közzétételi és beszámolási kötelezettségeket, valamint a stabilizáció feltételeit, a piaci visszaélés megakadályozását és felderítését célzó, a kereskedési helyszínekre vonatkozó folyamatokkal és szabályrendszerekkel, a gyanús megbízások felderítését és bejelentését szolgáló rendszerekkel és sablonokkal összefüggésben, a piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatási folyamat megfelelő szabályainak, eljárásainak és nyilvántartási előírásainak meghatározására, valamint befektetési stratégiát ajánló tájékoztatás tárgyilagos közlésére az egyes személyi kategóriák, illetve a külön érdek feltárása vagy az összeférhetetlenség jelzése tekintetében vonatkozó technikai szabályokkal összefüggésben, a Bizottság az EUMSZ 290. cikke alapján az 1093/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (16) 10-14. cikkének megfelelő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok útján fogadja el. Különösen fontos, hogy a Bizottság előkészítő munkája során - többek között szakértői szinten - megfelelő konzultációkat folytasson.
(85)
A Bizottságot arra is fel kell hatalmazni, hogy az EUMSZ 291. cikke alapján, a 1093/2010/EU rendelet 15. cikkének megfelelő végrehajtási jogi aktusok útján végrehajtás-technikai standardokat fogadjon el. Az EÉPH-t a Bizottságnak benyújtandó végrehajtás-technikai standardok kidolgozásával kell megbízni a bennfentes információk közzétételére, a bennfentesek jegyzéke formai követelményeire, valamint az illetékes hatóságok egymás közötti, illetve az EÉPH-val történő együttműködésére és információcseréjére vonatkozóan.
(86)
Mivel e rendelet célját - nevezetesen a bennfentes kereskedelem, a bennfentes információk jogosulatlan közzététele és a piaci manipuláció formájában megvalósuló piaci visszaélés megelőzését - a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért az intézkedés terjedelme vagy hatásai miatt ez a cél uniós szinten jobban megvalósítható, az Unió az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás elvével összhangban intézkedéseket fogadhat el. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl a cél eléréséhez szükséges mértéket.
(87)
A 2003/6/EK irányelv rendelkezései ma már nem tárgyszerűek és nem kielégítőek. Az irányelvet ezért 2016. július 3-tól hatályon kívül kell helyezni. Az e rendeletben foglalt követelmények és tilalmak szorosan kapcsolódnak a 2014/65/EU irányelvben foglaltakhoz, ezért azoknak az említett irányelv hatálybalépésének időpontjában kell hatályba lépniük.
(88)
A rendelet megfelelő alkalmazása érdekében a tagállamok minden szükséges intézkedést megtesznek annak érdekében, hogy nemzeti joguk 2016. július 3-ig megfeleljen e rendelet illetékes hatóságokra és hatásköreikre, közigazgatási szankciókra és egyéb közigazgatási intézkedésekre, a jogsértések jelentésére és a határozatok közzétételére vonatkozó rendelkezéseinek.
(89)
Az európai adatvédelmi biztos 2012. február 10-én véleményt nyilvánított (17),
ELFOGADTÁK EZT A RENDELETET:
1. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet közös szabályozási keretet állapít meg a bennfentes kereskedelemre, a bennfentes információk jogosulatlan közzétételére és a piaci manipulációra (piaci visszaélés) vonatkozóan, valamint intézkedéseket állapít meg a piaci visszaélés megelőzésére annak érdekében, hogy biztosítsa az Unión belüli pénzügyi piacok integritását, továbbá e piacokon erősítse a befektetők védelmét és a befektetői bizalmat.
2. cikk
Alkalmazási kör
(1) Ez a rendelet alkalmazandó:
a)
az olyan pénzügyi eszközökre, amelyeket szabályozott piacra vezettek be, vagy amelyekre vonatkozóan a szabályozott piacra történő bevezetés iránti kérelmet nyújtottak be;
b)
az olyan pénzügyi eszközökre, amelyekkel multilaterális kereskedési rendszerben kereskednek, amelyeket multilaterális kereskedési rendszerbe vezettek be, vagy amelyekre vonatkozóan a multilaterális kereskedési rendszerbe való bevezetés iránti kérelmet nyújtottak be;
c)
az olyan pénzügyi eszközökre, amelyekkel szervezett kereskedési rendszerben kereskednek;
d)
az a), a b) vagy a c) pont hatálya alá nem tartozó olyan pénzügyi eszközökre, amelyek ára vagy értéke a felsorolt pontokban említett pénzügyi eszközök árától vagy értékétől függ vagy azokra hatást gyakorol, és amelyek közé tartozhatnak többek között a hitel-nemteljesítési csereügyletek és a különbözeti ügyletek.
E rendelet az 1031/2010/EU rendelet szerint alkalmazandó továbbá a kibocsátási egységek vagy az azokon alapuló egyéb aukciós termékek - ideértve azt az esetet is, amikor az aukciós termék nem pénzügyi eszköz - szabályozott piacként engedélyezett aukciós platformon történő aukciójához kapcsolódó magatartásra és ügyletekre, többek között az ajánlatokra. Az aukció keretében benyújtott ajánlatokra vonatkozó külön rendelkezések sérelme nélkül, a vételi vagy eladási megbízások tekintetében e rendeletben megállapított követelmények és tilalmak az ilyen ajánlatokra is vonatkoznak.
(2) A 12. és 15. cikk az alábbiakra is alkalmazandó:
a)
olyan, nagykereskedelmi energiaterméknek nem minősülő azonnali árutőzsdei ügyletek, amelyek esetében az ügylet, megbízás vagy magatartás az (1) bekezdésben említett valamely pénzügyi eszköz árára vagy értékére hatást gyakorol, vagy az ilyen hatás valószínű, vagy annak szándéka fennáll;
b)
a pénzügyi eszközök azon típusai, ideértve a származtatott ügyleteket és a hitelkockázatot átruházó származtatott eszközöket is, amelyek esetében az ügylet, megbízás, ajánlat vagy magatartás valamely azonnali árutőzsdei ügylet árára vagy értékére hatást gyakorol, vagy az ilyen hatás valószínű, amennyiben az ár vagy az érték ezen pénzügyi eszközök árától vagy értékétől függ; és
c)
a referenciaértékekkel kapcsolatos magatartás.
(3) Ez a rendelet az (1) és (2) bekezdésben említett pénzügyi eszközökkel kapcsolatos valamennyi ügyletre, megbízásra vagy magatartásra vonatkozik, függetlenül attól, hogy az ügyletre, megbízásra vagy magatartásra kereskedési helyszínen kerül-e sor.
(4) Az e rendeletben rögzített tilalmak és követelmények vonatkoznak az (1), és (2) bekezdésben említett eszközökre irányuló, az Unióban vagy harmadik országban történő műveletekre és mulasztásokra.
3. cikk
Fogalommeghatározások
(1) E rendelet alkalmazásában:
1.
„pénzügyi eszköz”: a 2014/65/EU irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 15. pontjában meghatározott pénzügyi eszköz;
2.
„befektetési vállalkozás”: a 2014/65/EU irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 1. pontjában meghatározott befektetési vállalkozás;
3.
„hitelintézet”: az 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (18) 4. cikke (1) bekezdésének 1. pontjában meghatározott hitelintézet;
4.
„pénzügyi vállalkozás”: az 575/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 26. pontjában meghatározott pénzügyi vállalkozás;
5.
„piaci szereplő”: a 2014/65/EU irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 18. pontjában meghatározott piaci szereplő;
6.
„szabályozott piac”: a 2014/65/EU irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 21. pontjában meghatározott szabályozott piac;
7.
„multilaterális kereskedési rendszer”: a 2014/65/EU irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 22. pontjában meghatározott multilaterális kereskedési rendszer;
8.
„szervezett kereskedési rendszer”: a 2014/65/EU irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 23. pontjában meghatározott szervezett kereskedési rendszer;
9.
„elfogadott piaci gyakorlat”: olyan konkrét piaci gyakorlat, amelyet az illetékes hatóság a 13. cikknek megfelelően elfogad;
10.
„kereskedési helyszín”: a 2014/65/EU irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 24. pontjában meghatározott kereskedési helyszín;
11.
„kkv-tőkefinanszírozási piac”: a 2014/65/EU irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 12. pontjában meghatározott kkv-tőkefinanszírozási piac;
12.
„illetékes hatóság”: a 22. cikkel összhangban kijelölt hatóság, kivéve, ha e rendelet eltérően rendelkezik;
13.
„személy”: bármely természetes vagy jogi személy;
14.
„áru”: az 1287/2006/EK bizottsági rendelet (19) 2. cikkének 1. pontjában meghatározott áru;
15.
„azonnali árutőzsdei ügylet”: szerződés olyan, azonnali piacon forgalmazott áru szállítására, amely leszállítása az ügylet végrehajtásakor azonnal megtörténik, valamint pénzügyi eszköznek nem minősülő áruk szállítására vonatkozó szerződés, ideértve a fizikai teljesítést igénylő határidős ügyleteket;
16.
„azonnali piac”: olyan árupiac, ahol a készpénzért értékesített áruk leszállítása az ügylet végrehajtásakor azonnal megtörténik, valamint egyéb nem pénzügyi piac, például határidős árupiac;
17.
„részvény-visszavásárlási program”: a 2012/30/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (20) 21-27. cikke szerinti, saját részvényekkel folytatott kereskedés;
18.
„algoritmikus kereskedés”: a 2014/65/EU irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 39. pontjában meghatározott algoritmikus kereskedés;
19.
„kibocsátási egység”: a 2014/65/EU irányelv I. melléklete C szakaszának 11. pontjában meghatározott kibocsátási egység;
20.
„kibocsátási egységek piacának szereplője”: a kibocsátási egységekre, az azokon alapuló egyéb aukciós termékekre vagy a kibocsátási egységek származtatott termékeire irányuló ügyletet kötő - többek között vételi vagy eladási megbízást adó - személy, aki nem részesül a 17. cikk (2) bekezdésének második albekezdése szerinti mentességben;
21.
„kibocsátó”: a közjog vagy a magánjog hatálya alá tartozó jogi személy, amely pénzügyi eszközöket bocsát ki vagy ajánl kibocsátásra, amennyiben pénzügyi eszközöket képviselő letéti igazolások esetén a kibocsátó maga a képviselt pénzügyi eszköz kibocsátója;
22.
„nagykereskedelmi energiatermék”: az 1227/2011/EU rendelet 2. cikkének 4. pontjában meghatározott nagykereskedelmi energiatermék;
23.
„nemzeti szabályozó hatóság”: az 1227/2011/EU rendelet 2. cikkének 10. pontjában meghatározott nemzeti szabályozó hatóság;
24.
„árualapú származtatott termékek”: a 600/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (21) 2. cikke (1) bekezdésének 30. pontjában meghatározott árualapú származtatott termékek;
25.
„vezető feladatokat ellátó személy”: olyan, a kibocsátóval, a kibocsátási egységek piacának szereplőjével vagy a 19. cikk (10) bekezdésében említett egyéb szervezettel jogviszonyban álló személy,
a)
aki e szervezet ügyvezető, döntéshozó vagy felügyeleti szervének a tagja; vagy
b)
aki olyan, az a) pontban említett szervekben tagsággal nem rendelkező vezető tisztségviselő, aki az e szervezettel közvetlenül vagy közvetve összefüggő bennfentes információkhoz rendszeresen hozzáfér, és jogosult e szervezet jövőjét és üzleti kilátásait befolyásoló döntések hozatalára.
26.
„szoros kapcsolatban álló személyek”:
a)
az érintett személy házastársa vagy olyan partnere, aki a nemzeti jog értelmében a házastárssal egyenértékűnek számít;
b)
a nemzeti jog szerint eltartottnak minősülő gyermek;
c)
az érintett személy bármely olyan rokona, akivel az adott ügylet időpontjában legalább egy éve közös háztartásban élt; vagy
d)
bármely olyan jogi személy, vagyonösszesség vagy személyegyesülés, amelyben a vezetői feladatokat egy vezetői feladatokat ellátó személy vagy valamely, az a), b) vagy c) pontban említett személy látja el, amely ilyen személy közvetlen vagy közvetett ellenőrzése alatt áll, vagy amely ilyen személy javára jött létre, vagy gazdasági érdekei alapvetően megegyeznek egy ilyen személy gazdasági érdekeivel;
27.
„adatforgalmi nyilvántartás”: a 2002/58/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (22) 2. cikke második bekezdésének b) pontjában meghatározott forgalmi adatok nyilvántartása;
28.
„foglalkozásszerűen ügyleteket kötő vagy teljesítő személy”: olyan személy, aki foglalkozásszerűen pénzügyi eszközökkel kapcsolatos megbízásokat kap vagy közvetít, vagy pénzügyi eszközökkel kapcsolatos ügyleteket teljesít;
29.
„referenciaérték”: bármely, a nyilvánosság számára rendelkezésre bocsátott vagy közzétett kamatláb, index vagy számadat, amely egy adott képletnek egy vagy több alapul szolgáló eszköz vagy ár - ideértve a becsült árakat - értékére, aktuális vagy becsült kamatlábakra vagy egyéb értékekre, illetőleg felmérésekre való alkalmazásával, vagy az említett érték, kamatlábak vagy egyéb értékek, illetőleg felmérések alapján kerül - időszakosan vagy rendszeresen - megállapításra, és amelyre vonatkoztatva egy pénzügyi eszköz alapján fizetendő összeg vagy egy pénzügyi eszköz értéke megállapításra kerül;
30.
„árjegyző”: a 2014/65/EU irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 7. pontjában meghatározott árjegyző.
31.
„részesedésnövelés” (stakebuilding): egy társaság értékpapírjainak olyan megszerzése, amely nem keletkeztet e társasággal kapcsolatban nyilvános vételi ajánlat bejelentésére irányuló jogszabályi vagy szabályozási kötelezettséget;
32.
„információt közzétevő piaci szereplő”: bármely, a 11. cikk (1) bekezdésének a)-d) pontjában és a 11. cikk (2) bekezdésében meghatározott kategóriák egyikébe tartozó személy, aki a piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatások során információt tesznek közzé;
33.
„nagysebességű kereskedés” (high-frequency trading): a 2014/65/EU irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 40. pontjában meghatározott nagysebességű kereskedés;
34.
„befektetési stratégia ajánlására vagy javaslatára vonatkozó információ”:
i.
egy független elemző, befektetési vállalkozás, hitelintézet vagy bármely más olyan személy által előállított információ, amelynek főtevékenysége befektetési ajánlások készítése, vagy amelyet munkaszerződés alapján agy más formában számukra munkát végző természetes személy készít, amely közvetve vagy közvetlen módon valamely pénzügyi eszköz vagy kibocsátó tekintetében egyedi befektetési javaslatot tartalmaz; vagy
ii.
az i. pontban említetteken kívüli személyek által előállított információ, amely valamely pénzügyi eszköz tekintetében közvetlenül javasol egyedi befektetési döntést.
35.
„befektetési ajánlások” olyan információk, amelyek - kifejezetten vagy közvetett módon - egy vagy több pénzügyi eszközre vagy kibocsátóra vonatkozóan befektetési stratégiát ajánlanak vagy javasolnak, ideértve az ilyen eszközök jelenlegi vagy jövőbeni értékére vagy árára vonatkozó véleményt, és amelyeket terjesztésre vagy a nyilvánosságnak szánnak.
(2) Az 5. cikk alkalmazásában a következő fogalommeghatározások alkalmazandók:
a) „értékpapírok”:
i.
részvények és egyéb, részvényekkel egyenértékű értékpapírok;
ii.
kötvények és az értékpapírosított adósság egyéb formái; vagy
iii.
olyan értékpapírosított adósság, amely részvényekre vagy részvényekkel egyenértékű értékpapírokra váltható vagy cserélhető;
b) „kapcsolódó eszközök”: a következő pénzügyi eszközök, ideértve azokat is, amelyek tekintetében nem engedélyezték a kereskedést, vagy amelyekkel kereskedési helyszínen kereskednek, vagy amelyek tekintetében nem nyújtottak be a kereskedési helyszínen való kereskedésre irányuló kérelmet:
i.
az értékpapírok jegyzésére, megszerzésére vagy elidegenítésére vonatkozó szerződések vagy jogok;
ii.
az értékpapírokon alapuló származtatott pénzügyi eszközök;
iii.
ha az értékpapírok átváltható vagy cserélhető, hitelviszonyt megtestesítő eszközök, azok az értékpapírok, amelyekre az ilyen átváltható vagy cserélhető, hitelviszonyt megtestesítő eszközöket át lehet váltani agy cserélni lehet;
iv.
az értékpapírok kibocsátója vagy kezese által kibocsátott vagy biztosított eszközök, amelyeknek a piaci árfolyama várhatóan lényegesen befolyásolja az érintett értékpapírok piaci árfolyamát, vagy fordítva;
v.
ha az értékpapírok részvényekkel egyenértékű értékpapírok, az ilyen értékpapírok által képviselt részvények és bármely más, az ilyen részvényekkel egyenértékű értékpapírok;
c) „jelentős összegű kibocsátás”: értékpapírok első vagy másodlagos kibocsátása, amely mind az értékesítésre felkínált értékpapírok értékét, mind pedig az alkalmazott értékesítési módszert illetően eltér a szokásos kereskedéstől;
d) „stabilizáció”: értékpapírok bármely vétele vagy értékpapírok vételére vonatkozó ajánlattétel, vagy bármely kapcsolódó egyenértékű eszközökkel folytatott ügylet, amelyet hitelintézetek vagy befektetési vállalkozások végeznek az ilyen értékpapírok jelentős összegű kibocsátásával összefüggésben, kizárólag az ilyen értékpapírok piaci árfolyamának védelme céljából, előre meghatározott időtartam alatt, az ilyen értékpapírokra nehezedő eladási nyomás miatt.
4. cikk
Értesítések és a pénzügyi eszközök listája
(1) A szabályozott piacok piaci szereplői, a befektetési vállalkozások, valamint a multilaterális kereskedési rendszereket és szervezett kereskedési rendszereket működtető piaci szereplők késedelem nélkül értesítik a kereskedési helyszín szerinti illetékes hatóságot minden egyes olyan pénzügyi eszközről, amelyre vonatkozóan bevezetés iránti kérelmet nyújtottak be, amellyel kereskedtek, vagy amelyet a kereskedési helyszínen először vezettek be.
Újabb értesítést kell küldeni a kereskedési helyszín szerinti illetékes hatóságnak, amennyiben valamely pénzügyi eszközt kivonnak a forgalomból vagy a bevezetési engedély hatálya alól, kivéve, ha ismert a szóban forgó eszköz forgalomból vagy a bevezetési engedély hatálya alól való kivonásának időpontja, és ezt az időpontot az első albekezdéssel összhangban küldött értesítés tartalmazza.
Az e bekezdésben említett értesítéseknek tartalmazniuk kell a pénzügyi eszközök elnevezésével és azonosítójával kapcsolatos adatokat, valamint a bevezetés iránti kérelem benyújtásának, a bevezetési engedély megadásának, vagy az első kereskedésnek az időpontját és idejét.
A piaci szereplők és a befektetési vállalkozások ezenkívül a kereskedési helyszín szerinti illetékes hatóság számára továbbítaniuk kell minden, a harmadik albekezdésben előírt információt azon pénzügyi eszközökről, amelyekkel kapcsolatban 2014. július 2-ig bevezetés iránti kérelmet nyújtottak be, vagy amelyeket ezen időpontig bevezettek, és amelyek ezen időpontban még be vannak vezetve, vagy amelyekkel ezen időpontban kereskednek.
(2) A kereskedési helyszín szerinti illetékes hatóságoknak késedelem nélkül továbbítaniuk kell az (1) bekezdés szerint kapott értesítéseket az EÉPH számára, amely egy lista formájában haladéktalanul közzéteszi azokat a honlapján. Amennyiben az EÉPH értesítést kap a kereskedési helyszín szerinti illetékes hatóságtól, haladéktalanul frissíti a listát. Az említett lista nem korlátozza e rendelet hatályát.
(3) A lista a következőket tartalmazza:
a)
azon pénzügyi eszközök nevei és azonosítója, amelyekkel a szabályozott piacokon, a multilaterális kereskedési rendszerekben és a szervezett kereskedési rendszerekben először kereskednek, amelyeket már bevezettek, illetve amelyekkel kapcsolatban bevezetés iránti kérelmet nyújtottak be;
b)
a bevezetés iránti kérelem benyújtásának, a bevezetési engedély megadásának vagy az első kereskedésnek az időpontja és ideje;
c)
azon kereskedelmi helyszínek adatai, amelyeken a pénzügyi eszközökre vonatkozóan bevezetés iránti kérelmet nyújtottak be, a pénzügyi eszközöket már bevezették vagy a pénzügyi eszközökkel először kereskednek;
d)
az az időpont és idő, amelyben a pénzügyi eszközöket kivonják a forgalomból vagy a bevezetési engedély hatálya alól.
(4) E cikk következetes harmonizációjának biztosítása érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki a következők megállapítására:
a)
az (1) bekezdésben említett értesítések tartalma; és
b)
a (3) bekezdésben említett lista összeállításának, közzétételének és naprakészen tartásának módja és feltételei
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardtervezeteket 2015. július 3-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (23) 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
(5) E cikk alkalmazása egységes feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki az (1) és a (2) bekezdés szerinti értesítések benyújtása időpontjának, formátumának és mintájának meghatározására.
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardtervezeteket 2015. július 3-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett végrehajtási technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.
5. cikk
A részvény-visszavásárlási programokra és a stabilizációra vonatkozó mentesség
(1) Az e rendelet 14. és 15. cikkében rögzített tilalmak nem vonatkoznak a részvény-visszavásárlási programok keretében saját részvényekkel folytatott kereskedésre, ha:
a)
a program részleteit a kereskedés megkezdése előtt teljes körűen közzéteszik;
b)
a kötött ügyleteket a részvény-visszavásárlási program részeként a (3) bekezdéssel összhangban bejelentik a kereskedési helyszín szerinti illetékes hatóságnak, majd nyilvánosságra hozzák;
c)
az árakra és forgalomra vonatkozó megfelelő határértékeket betartják; és
d)
a (2) bekezdésben említett célkitűzésekkel, az e cikkben és a (6) bekezdésben meghatározott szabályozástechnikai standardokban meghatározott feltételekkel összhangban bonyolítják le.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott mentességben való részesülés érdekében a részvény-visszavásárlási programok egyedüli célja a következő lehet:
a)
a kibocsátó tőkéjének csökkentése;
b)
az olyan kötelezettségek teljesítése, amelyek tulajdonviszonyt megtestesítő értékpapírokra cserélhető hitelviszonyt megtestesítő pénzügyi eszközökből erednek; vagy
c)
részvényopció-programokból vagy a részvények más módon, a kibocsátó vagy egy kapcsolt társaság alkalmazottainak, illetve ügyvezető, döntéshozó vagy felügyeleti szervei tagjainak történő juttatásából eredő kötelezettségek teljesítése.
(3) Az (1) bekezdésben meghatározott mentességben való részesülés érdekében a kibocsátónak be kell jelentenie valamennyi, a visszavásárlási programhoz kapcsolódó ügyletet - beleértve a 600/2014/EU rendelet 25. cikke (1) és (2) bekezdésében, valamint a 26. cikke (1), (2) és (3) bekezdésében meghatározott információt - azon kereskedési helyszín szerinti illetékes hatóság számára, amelyre a részvényeket bevezették, vagy amelyen kereskednek velük.
(4) Az e rendelet 14. és 15. cikkében meghatározott tilalmak nem vonatkoznak az értékpapírokkal vagy az értékpapírok stabilizációjához kapcsolódó eszközökkel folytatott kereskedésre, ha:
a)
a stabilizáció időben korlátozott,
b)
a stabilizációra vonatkozó információkat közzéteszik és megküldik a kereskedési helyszín szerinti illetékes hatóság számára az (5) bekezdéssel összhangban,
c)
az árakra vonatkozó megfelelő határértékeket betartják, és
d)
az ilyen kereskedés megfelel a (6) bekezdésben említett szabályozástechnikai standardokban meghatározott stabilizációs feltételeknek.
(5) E rendelet 23. cikke (1) bekezdésének sérelme nélkül a kibocsátók, ajánlattevők vagy az ilyen személyek nevében vagy tőlük függetlenül stabilizációt végző szervezetek kötelesek minden stabilizációs ügylet részleteit a kereskedési helyszín szerinti illetékes hatóságnak bejelenteni az ilyen ügyletek lebonyolításának napját követő hetedik piaci kereskedési nap végéig.
(6) E cikk következetes harmonizációjának biztosítása érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki, amelyekben meghatározza azon feltételeket, amelyeket a részvény-visszavásárlási programoknak és az (1) és (4) bekezdésben említett stabilizációs intézkedéseknek teljesíteniük kell, ideértve a kereskedés feltételeit, az időbeli és forgalmi korlátozásokat, a közzétételi és beszámolási kötelezettségeket, valamint az árfolyamfeltételeket.
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardtervezeteket 2015. július 3-ig benyújtja a Bizottságnak.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
6. cikk
Kivétel a monetáris és államadósság-kezelési tevékenység és az éghajlat-politikai tevékenység számára
(1) Ez a rendelet nem vonatkozik az olyan ügyletre, megbízásra vagy magatartásra, amelyet monetáris, árfolyam- vagy államadósság-kezelési politikája keretében hajt végre
a)
egy tagállam;
b)
a KBER valamely tagja;
c)
vagy egy vagy több tagállam minisztériuma vagy egyéb szerve vagy különleges célú gazdasági egysége, illetve a nevükben eljáró személy;
d)
szövetségi tagállam esetében a szövetség tagja.
(2) E rendelet nem vonatkozik továbbá a Bizottság vagy bármely egyéb hivatalosan kijelölt szerv vagy a nevükben eljáró személy által az államadósság-kezelési politika keretében végrehajtott, illetve tanúsított ügyletre, megbízásra, illetve magatartásra.
Ez a rendelet nem vonatkozik továbbá a következők által végrehajtott, illetve ügyletre, megbízásra, illetve magatartásra:
a)
az Unió;
b)
egy vagy több tagállam különleges célú gazdasági egysége,
c)
az Európai Befektetési Bank;
d)
az Európai Pénzügyi Stabilitási Eszköz;
e)
az Európai Stabilitási Mechanizmus;
f)
a két vagy több tagállam által alapított nemzetközi pénzügyi vállalkozás, amelynek célja a források mozgósítása és pénzügyi segítségnyújtás a súlyos finanszírozási problémákkal küzdő vagy ilyen problémákkal fenyegetett tagjai részére.
(3) E rendelet nem vonatkozik az egyes tagállamok, a Bizottság vagy más hivatalosan kijelölt szerv vagy a képviseletükben eljáró személy kibocsátási egységeket érintő olyan tevékenységére, amely az uniós éghajlat-politika végrehajtására irányul a 2003/87/EK irányelvvel összhangban.
(4) E rendelet nem vonatkozik az egyes tagállamok, az Európai Bizottság vagy más hivatalosan kijelölt szerv vagy a képviseletükben eljáró személy olyan tevékenységére, amely az Unió közös agrárpolitikájának vagy közös halászati politikájának végrehajtására irányul az EUMSZ értelmében elfogadott jogi aktusokkal vagy az EUMSZ alapján megkötött nemzetközi egyezményekkel összhangban.
(5) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 35. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el az (1) bekezdésben említett mentességnek harmadik országok egyes állami szerveire vagy központi bankjaira történő kiterjesztésére.
E célból a Bizottság 2016. január 3-ig jelentést készít és terjeszt az Európai Parlament és a Tanács elé, amelyben értékeli a harmadik országokban az államadósság kezelésével megbízott vagy abban részt vevő állami szervek és a központi bankok nemzetközi helyzetét.
A jelentésnek összehasonlító elemzést kell tartalmaznia e szerveknek és központi bankoknak a harmadik országok jogi keretén belüli helyzetéről, valamint az e szervek és központi bankok által az adott joghatóságokban kötött ügyletekre alkalmazandó kockázatkezelési előírásokról. Ha a jelentés, különösen az összehasonlító elemzés tekintetében azt állapítja meg, hogy szükség van e harmadik országbeli központi bankok monetáris feladatainak az e rendelet szerinti kötelezettségek és tilalmak alóli mentességére, akkor a Bizottság kiterjeszti az (1) bekezdésben említett mentességet e harmadik országok központi bankjaira is.
(6) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 35. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a (3) bekezdésben meghatározott mentesség olyan harmadik országok egyes kijelölt állami szerveire történő kiterjesztésére, amelyek a 2003/87/EK irányelv 25. cikke értelmében megállapodást kötöttek az Unióval.
(7) Ez a cikk nem alkalmazandó azon személyekre, amelyek munkaszerződés alapján vagy más módon az e cikkben említett szervek számára dolgoznak, amikor e személyek közvetlenül vagy közvetetten a saját javukra bonyolítanak le ügyleteket vagy megbízásokat, vagy tanúsítanak meghatározott magatartást.
2. FEJEZET
Bennfentes információ, bennfentes kereskedelem, BENNFENTES INFORMÁCIÓK JOGOSULATLAN KÖZZÉTÉTELE és piaci manipuláció
7. cikk
Bennfentes információ
(1) E rendelet alkalmazásában a bennfentes információ az alábbi információtípusokat foglalja magában:
a)
olyan pontos információ, amelyet nem hoztak nyilvánosságra, és amely közvetlenül vagy közvetve egy vagy több kibocsátóval, illetve egy vagy több pénzügyi eszközzel kapcsolatos, és amelynek nyilvánosságra hozatala valószínűleg jelentős hatást gyakorolna a szóban forgó pénzügyi eszközök vagy a kapcsolódó származtatott pénzügyi eszközök árára;
b)
származtatott termékek esetében olyan pontos információ, amelyet nem hoztak nyilvánosságra, és amely közvetlenül vagy közvetve egy vagy több ilyen származtatott termékkel, illetve közvetlenül a kapcsolódó azonnali árutőzsdei ügylettel kapcsolatos, és amelynek nyilvánosságra hozatala valószínűleg jelentős hatást gyakorolna a szóban forgó származtatott termékek vagy a kapcsolódó azonnali árutőzsdei ügyletek árára, és amennyiben ez különösen az olyan, az adott árualapú származtatott ügylet piacára vagy azonnali piacra vonatkozó információ, amelynek közzététele alapos okkal feltételezhető, vagy amelynek közzétételét uniós vagy nemzeti szintű jogszabályi vagy szabályozói rendelkezés, piaci szabály, szerződés, gyakorlat vagy szokás előírja;
c)
kibocsátási egység vagy az azon alapuló aukciós termék esetében olyan pontos információ, amelyet nem hoztak nyilvánosságra, és amely közvetlenül vagy közvetve egy vagy több ilyen eszközzel kapcsolatos, és amelynek nyilvánosságra hozatala valószínűleg jelentős hatást gyakorolna a szóban forgó eszközök vagy a kapcsolódó származtatott pénzügyi eszközök árára;
d)
a pénzügyi eszközökkel kapcsolatos megbízások teljesítésével megbízott személyek esetében „bennfentes információ” az az ügyfél által átadott, és az ügyfél pénzügyi eszközre szóló, folyamatban lévő megbízásához kapcsolódó, pontos információ is, amely közvetlenül vagy közvetve egy vagy több kibocsátóval, illetve egy vagy több pénzügyi eszközzel kapcsolatos, és amelynek nyilvánosságra hozatala valószínűleg jelentős hatást gyakorolna a szóban forgó pénzügyi eszközök, a kapcsolódó azonnali árutőzsdei ügyletek vagy a kapcsolódó származtatott pénzügyi eszközök árára.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában azt az információt kell pontosnak tekinteni, amely létező vagy alapos okkal feltételezhetően létrejövő körülményekre, vagy olyan eseményre vonatkozik, amely megtörtént vagy alapos okkal feltételezhető, hogy meg fog történni, és elég konkrét ahhoz, hogy lehetővé tegye következtetések levonását az ilyen körülményeknek vagy eseménynek a pénzügyi eszközök, a kapcsolódó származtatott pénzügyi eszközök, a kapcsolódó azonnali árutőzsdei ügyletek, vagy a kibocsátási egységen alapuló aukciós termékek árfolyamára gyakorolt lehetséges hatásáról. Ebben a tekintetben egy olyan, időben elhúzódó folyamat esetén, amely egy bizonyos körülményhez vagy egy bizonyos eseményhez vezet, vagy amelynek célja ilyen körülmény vagy esemény előidézése, nemcsak az ilyen jövőbeli körülményt vagy jövőbeli eseményt lehet pontos információnak tekinteni, hanem az említett jövőbeli körülményt vagy eseményt előidéző vagy ahhoz vezető folyamat köztes lépéseit is.
(3) Egy elhúzódó folyamat valamely köztes lépése bennfentes információnak tekintendő, ha önmagában kielégíti a bennfentes információ e cikkben lefektetett kritériumait.
(4) Az (1) bekezdés alkalmazásában az az információ, amelynek nyilvánosságra hozatala valószínűleg jelentős hatást gyakorolna a pénzügyi eszközök, származtatott pénzügyi eszközök, kapcsolódó azonnali árutőzsdei ügyletek, vagy kibocsátási egységen alapuló aukciós termékek árfolyamára, olyan információ, amelyet az ésszerűen eljáró befektető nagy valószínűséggel felhasználna a befektetési döntése meghozatalához.
A kibocsátási egységek piacának azon szereplői esetében, amelyeknek összesített kibocsátása vagy bemenő hőteljesítménye a 17. cikk (2) bekezdésének második albekezdésével összhangban megállapított küszöbértéken vagy az alatt van, úgy kell tekinteni, hogy a fizikai tevékenységükről szóló információk nincsenek jelentős hatással a kibocsátási egységek vagy az azokon alapuló aukciós termékek árára vagy a kapcsolódó származtatott pénzügyi eszközök árára.
(5) Az EÉPH iránymutatásokat tesz közzé az e cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett, az adott árualapú származtatott ügyletre vagy azonnali piacra vonatkozó olyan információk nem kimerítő, tájékoztató jellegű listájának összeállítására, amelyek közzététele alapos okkal feltételezhető, vagy amelynek közzétételét uniós vagy nemzeti jog jogszabályi vagy szabályozói rendelkezése, piaci szabály, szerződés, gyakorlat vagy szokás előírja. Az EÉPH kellően figyelembe veszi e piacok sajátosságait.
8. cikk
Bennfentes kereskedelem
(1) E rendelet alkalmazásában bennfentes kereskedelem az, amikor a bennfentes információkkal rendelkező személy ezeket az információkat felhasználja oly módon, hogy közvetlenül vagy közvetve, saját vagy harmadik személy javára az információhoz kapcsolódó pénzügyi eszközöket szerez meg vagy idegenít el. Szintén bennfentes kereskedelemnek minősül a bennfentes információ felhasználása az információhoz kapcsolódó pénzügyi eszközre szóló megbízás visszavonása vagy módosítása révén akkor, ha az adott személy a bennfentes információhoz a megbízást követően jutott hozzá. A kibocsátási egységeknek vagy az azokon alapuló egyéb aukciós termékeknek az 1031/2010/EU rendelet szerint megtartott aukciója esetében a bennfentes információ felhasználásának minősül az is, amikor valamely személy saját javára vagy harmadik személy javára megad, módosít vagy visszavon egy ajánlatot.
(2) E rendelet alkalmazásában egy személy másik személynek a bennfentes kereskedelemben való részvételt tanácsolja vagy másik személyt a bennfentes kereskedelemben való részvételre rábírja akkor, ha bennfentes információval rendelkezik, és:
a)
ezen információ alapján a másik személynek azt tanácsolja, hogy olyan pénzügyi eszközöket szerezzen meg vagy idegenítsen el, amelyekre az információ vonatkozik, vagy rábírja a másik személyt ezek megszerzésére vagy elidegenítésére; vagy
b)
ezen információ alapján a másik személynek azt tanácsolja, hogy olyan pénzügyi eszközökre vonatkozó megbízást vonjon vissza vagy módosítson, amelyekre az információ vonatkozik, vagy rábírja a másik személyt ezek visszavonására vagy módosítására.
(3) A (2) bekezdésben említett tanács vagy rábírás felhasználása vagy további átadása e cikk értelmében bennfentes kereskedelemnek minősül, ha a tanácsot vagy rábírást felhasználó vagy átadó személy tudja, vagy tudnia kellene, hogy az bennfentes információn alapul.
(4) E cikk minden olyan személyre alkalmazandó, aki az alábbiak bármelyikéből eredően bennfentes információval rendelkezik:
a)
a kibocsátónak vagy a kibocsátási egységek piaca szereplőjének ügyvezető, döntéshozó vagy felügyeleti szervében betöltött tagság;
b)
a kibocsátónak vagy a kibocsátási egységek piacának szereplőjének tőkéjében való részesedés;
c)
az információkhoz munkaviszony, valamely foglalkozás gyakorlása vagy feladatok teljesítése során való hozzáférés; vagy
d)
bűncselekményekben való részvétel.
E cikk minden olyan személyre is alkalmazandó, aki az első albekezdésben említettektől eltérő körülmények között rendelkezik bennfentes információval, amennyiben az említett személy tudja, vagy tudnia kellett volna, hogy bennfentes információról van szó.
(5) Ha a személy jogi személy, e cikket a nemzeti jognak megfelelően azokra a természetes személyekre is alkalmazni kell, akik részt vesznek egy megbízásnak az érintett jogi személy javára lebonyolítandó megszerzésére, elidegenítésére, visszavonására vagy módosítására vonatkozó döntések meghozatalában.
9. cikk
Jogszerű magatartás
(1) A 8. és a 14. cikk alkalmazásában, ha egy jogi személy bennfentes információval rendelkezik vagy rendelkezett, ez a tény önmagában nem jelenti azt, hogy azt az információt fel is használta és így megszerzés vagy elidegenítés révén bennfentes kereskedelemben vett részt, amennyiben ez a jogi személy:
a)
megfelelő és hatékony belső intézkedéseket és eljárásokat vezetett be, hajtott végre és tartott fenn, melyek hatékonyan biztosították, hogy sem az információval érintett pénzügyi eszközök megszerzésére vagy elidegenítésére vonatkozó döntést a nevében meghozó természetes személy, sem pedig az ilyen döntésre esetlegesen befolyást gyakorló más természetes személy ne lehessen a bennfentes információ birtokában; továbbá
b)
nem ösztönözte, nem tett ajánlást, nem kényszerítette vagy másként nem befolyásolta a jogi személy nevében az információval érintett pénzügyi eszközök megszerzését vagy elidegenítését végző természetes személyt.
(2) A 8. és a 14. cikk alkalmazásában, ha egy személy bennfentes információval rendelkezik, ez a tény önmagában nem jelenti azt, hogy e személy azt az információt fel is használta és így megszerzés vagy elidegenítés révén bennfentes kereskedelemben vett részt, amennyiben ez a személy:
a)
az információval érintett pénzügyi eszközök árjegyzője vagy az információval érintett pénzügyi eszközökkel kapcsolatban szerződő félként tevékenységre jogosult személy, és az információval érintett pénzügyi eszközök megszerzését vagy elidegenítését az adott pénzügyi eszköz árjegyzőjeként vagy tevékenységre jogosult szerződő félként szokásos feladatai végzése keretében jogszerűen folytatja; vagy
b)
megbízások harmadik személyek nevében történő teljesítésére felhatalmazott személy, és a megbízás tárgyát képező pénzügyi eszközök megszerzését vagy elidegenítését munkaviszonya, foglalkozása vagy feladatainak szokásos végzése keretében jogszerűen, a megbízás teljesítése érdekében végzi.
(3) A 8. és a 14. cikk alkalmazásában, ha egy személy bennfentes információval rendelkezik, ez a tény önmagában nem jelenti azt, hogy e személy azt az információt fel is használta és így megszerzés vagy elidegenítés révén bennfentes kereskedelemben vett részt, amennyiben ez a személy jóhiszeműen, egy esedékessé váló kötelezettség teljesítése kapcsán, nem pedig a bennfentes kereskedelem tilalmának kijátszása érdekében végez pénzügyi eszközök megszerzésére vagy elidegenítésére irányuló ügyletet, valamint amennyiben:
a)
ez a kötelezettség azt megelőzően adott megbízásból vagy kötött megállapodásból ered, hogy az érintett személy a bennfentes információ birtokába jutott; vagy
b)
azt megelőzően keletkezett jogszabályi vagy szabályozási kötelezettség teljesítésére irányul, hogy az érintett személy a bennfentes információ birtokába jutott.
(4) A 8. és 14. cikk alkalmazásában, ha egy személy bennfentes információval rendelkezik, ez a tény önmagában nem jelenti azt, hogy e személy azt az információt fel is használta és így bennfentes kereskedelemben vett részt, ha e személy e bennfentes információhoz egy társaság nyilvános felvásárlása vagy egy társasággal való összefonódás során jutott, és azt kizárólag e nyilvános felvásárlás vagy összefonódás továbbvitele érdekében használja fel, feltéve, hogy mire a társaság részvényesei jóváhagyják az összefonódást vagy elfogadják az ajánlatot, minden bennfentes információt nyilvánosságra hoztak vagy azok más okokból kifolyólag már nem minősülnek bennfentes információnak.
Ez a bekezdés nem alkalmazandó a bennfentes információ felhasználásával történő részesedésnövelésre (stakebuilding).
(5) A 8. és 14. cikk alkalmazásában, ha egy személy a pénzügyi eszközök megszerzése vagy elidegenítése során felhasználja saját arra vonatkozó tudását, hogy pénzügyi eszközök megszerzése vagy elidegenítése mellett döntött, ez a tény önmagában nem tekinthető bennfentes információ felhasználásának.
(6) Az e cikk (1)-(5) bekezdésének ellenére a bennfentes kereskedelem 14. cikkben meghatározott tilalmának megsértését továbbra is megtörténtnek lehet tekinteni, ha az illetékes hatóság megállapítja, hogy a szóban forgó vételi vagy eladási megbízások, ügyletek vagy magatartások mögött jogellenes indok húzódott meg.
10. cikk
A bennfentes információk jogosulatlan közzététele
(1) E rendelet alkalmazásában a bennfentes információ jogosulatlan közzétételére kerül sor akkor, ha egy személy bennfentes információval rendelkezik, és azt bármely más személynek átadja, kivéve akkor, ha az információt munkaviszony, valamely foglalkozás vagy meghatározott feladatok szokásos teljesítése keretében adja át.
Ez a bekezdés valamennyi természetes vagy jogi személyre alkalmazandó a 8. cikk (4) bekezdésében említett helyzetekben vagy körülmények között.
(2) E rendelet alkalmazásában a 8. cikk (2) bekezdésében említett tanács vagy rábírás továbbadása e cikk értelmében bennfentes információk jogosulatlan közzétételének minősül, ha a tanácsot vagy rábírást átadó személy tudja, vagy tudnia kellene, hogy az bennfentes információn alapul.
11. cikk
A piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatások (piaci tapogatózások)
(1) A piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatások bizonyos információknak az ügylet bejelentését megelőző, egy vagy több potenciális befektető számára történő, a potenciális befektetőknek egy esetleges ügylet iránti érdeklődésének és az ahhoz kapcsolódó feltételeknek - így például az ügylet potenciális méretének vagy árának - a felmérése céljából való átadását jelenti, amelyeket a következők végezhetnek:
a)
a kibocsátó;
b)
valamely pénzügyi eszköz másodlagos ajánlattevője, olyan mennyiségben vagy értékben, amennyiben az ügylet eltér a szokásos kereskedéstől és a potenciális befektetők potenciális érdeklődésének előzetes felmérésén alapuló eladási módszert alkalmaz;
c)
a kibocsátási egységek piacának valamely résztvevője; vagy
d)
az a), b) vagy c) pontban említett szereplők képviseletében vagy javára eljáró harmadik fél.
(2) A 23. cikk (3) bekezdésének sérelme nélkül a piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatásnak minősül az is, amikor egy társaság értékpapírjaira nyilvános vételi ajánlatot vagy egy társasággal való összefonódásra ajánlatot tenni kívánó személy bennfentes információt ad át az értékpapírok jogosultjai számára, feltéve, hogy
a)
az információ szükséges ahhoz, hogy az értékpapírok jogosultjai véleményt tudjanak alkotni arról, hajlandóak-e értékpapírjaikat felajánlani; és
b)
az értékpapírok jogosultjainak hajlandósága az értékpapírok felajánlására ésszerűen szükséges a vételi ajánlat megtételére vagy az összefonódásra vonatkozó döntéshez.
(3) Az információt közzétevő piaci szereplő a piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatás lebonyolítását megelőzően megfontolja, hogy a piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatás bennfentes információ közzétételével jár-e. Az információt közzétevő piaci szereplő írásban rögzíti következtetéseit és az ahhoz vezető okokat. E feljegyzéseket kérésre az illetékes hatóság rendelkezésére bocsátja. Ez a kötelezettség a piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatás folyamán lebonyolított valamennyi információátadásra vonatkozik. Az információt közzétevő piaci szereplő az e bekezdésben említett feljegyzéseket ennek megfelelően frissíti.
(4) A 10. cikk (1) bekezdése alkalmazásában úgy tekintendő, hogy a bennfentes információnak a piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatás során történő közzétételére valamely személy munkaviszonyának, foglalkozásának vagy feladatainak szokásos teljesítése keretében került sor, amennyiben az információt közzétevő piaci szereplő megfelel az e cikk (3) és (5) bekezdésének.
(5) A (4) bekezdés alkalmazásában az információt közzétevő piaci szereplőnek a közzétételt megelőzően
a)
jóváhagyást kell kapnia a piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatás alanyától a bennfentes információ fogadására;
b)
tájékoztatnia kell a piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatás alanyát arról, hogy tilos lesz számára az említett információ oly módon történő felhasználása vagy az arra irányuló kísérlet, hogy közvetlenül vagy közvetve saját vagy harmadik személy javára az információhoz kapcsolódó pénzügyi eszközöket szerez meg vagy idegenít el;
c)
tájékoztatnia kell a piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatás alanyát arról, hogy tilos lesz számára az említett információ oly módon történő felhasználása vagy az arra irányuló kísérlet, hogy az információhoz kapcsolódó pénzügyi eszközre szóló, már létező megbízást visszavonja vagy módosítja; és
d)
tájékoztatnia kell a piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatás alanyát arról, hogy azzal, hogy beleegyezik az információhoz való hozzájutásba, köteles az információ bizalmas kezelésére.
Az információt közzétevő piaci szereplő nyilvántartást készít és tart fenn a piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatás alanya számára átadott valamennyi információról, beleértve azokat is, amelyeket az első albekezdés a)-d) pontjai szerint adott át, valamint azon potenciális befektetők személyazonosságáról, akikhez az információ eljutott, beleértve, de nem kizárólagosan a potenciális befektetők nevében eljáró jogi és természetes személyeket, valamint minden egyes közzététel dátumáról és időpontjáról. Az információt közzétevő piaci szereplő nyilvántartást kérésre megküldi az illetékes hatóságnak.
(6) Amennyiben a piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatás során információt tettek közzé, és ez az információ az azt közzétevő piaci szereplő értékelése szerint többé nem tekinthető bennfentes információnak, ez utóbbi ennek megfelelően a lehető leghamarabb értesíti az információt kapót.
Az információt közzétevő piaci szereplő nyilvántartást vezet az e bekezdéssel összhangban átadott információkról, és azt kérésre megküldi az illetékes hatóságnak.
(7) E cikk rendelkezéseitől függetlenül a piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatás alanyának magának kell megítélnie, hogy bennfentes információ birtokában van-e, illetve hogy a birtokában lévő információ mely időponttól nem tekinthető többé bennfentes információnak.
(8) Az információt közzétevő piaci szereplő az e cikkben említett nyilvántartásokat öt évig megőrzi.
(9) E cikk következetes harmonizációjának biztosítása érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki azon megfelelő rendelkezések, eljárások és a nyilvántartás vezetésére irányuló előírások meghatározására, amelyeket az egyes személyeknek a (4), (5, (6) és (8) bekezdésben megállapított követelményeknek való megfelelés céljából teljesíteniük kell.
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardtervezeteket 2015. július 3-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
(10) E cikk alkalmazása egységes feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki az e cikk (4), (5), (6) és (8) bekezdéseiben megállapított előírásoknak megfelelni kívánó személyek által alkalmazandó rendszerek és értesítési sablonok meghatározására, különös tekintettel a (4)-(8) bekezdésekben említett nyilvántartások pontos formátumára, valamint a (6) bekezdésben említett információnak a piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatás alanya számára megfelelő módon történő átadására.
Az EÉPH az említett végrehajtás-technikai standardtervezeteket 2015. július 3-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.
(11) Az EÉPH az 1095/2010/EU rendelet 16. cikkével összhangban iránymutatásokat dolgoz ki a piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatás alanyai számára az alábbiakkal kapcsolatban:
a)
azon tényezők, amelyeket a személyeknek figyelembe kell venniük, amikor a piaci szereplők véleményére vonatkozó közvélemény-kutatás során információt adnak át számukra, hogy meg tudják ítélni, hogy az információ bennfentesnek minősül-e;
b)
az ilyen személyek által annak érdekében megteendő lépések, hogy amennyiben bennfentes információ birtokába jutottak, megfeleljenek e rendelet 8. és 10. cikkének; és
c)
az ilyen személyek által vezetendő nyilvántartás annak bizonyítása érdekében, hogy megfelel e rendelet 8. és 10. cikkének.
12. cikk
Piaci manipuláció
(1) E rendelet alkalmazásában a piaci manipuláció az alábbi tevékenységeket foglalja magában:
a)
olyan ügylet kötése, vételi vagy eladási megbízás adása, vagy olyan egyéb magatartás, amely:
i.
hamis vagy félrevezető jelzéseket ad, vagy valószínűsíthetően adhat valamely pénzügyi eszköz, kapcsolódó azonnali árutőzsdei ügylet vagy kibocsátási egységeken alapuló aukciós termék kínálata, kereslete vagy ára tekintetében; vagy
ii.
a szokásostól eltérő vagy mesterséges szinten rögzíti, vagy valószínűsíthetően rögzítheti egy vagy több pénzügyi eszköz, kapcsolódó azonnali árutőzsdei ügylet vagy kibocsátási egységeken alapuló aukciós termék árát;
kivéve, ha az ügyleteket kötő, vételi vagy eladási megbízást adó, vagy bármely más magatartást tanúsító személy bizonyítja, hogy az ilyen ügylet, megbízás vagy magatartás indokai jogszerűek és megfelelnek valamely, a 13. cikknek megfelelően megállapított, elfogadott piaci gyakorlatnak;
b)
olyan ügylet kötése, vételi vagy eladási megbízás adása, vagy olyan egyéb tevékenység vagy magatartás, amely egy vagy több pénzügyi eszköz, kapcsolódó azonnali árutőzsdei ügylet, vagy kibocsátási egységeken alapuló aukciós termék árát érinti vagy valószínűleg érintheti, és amelynek során fiktív eszközhöz vagy a megtévesztés vagy félrevezetés egyéb formájához folyamodnak;
c)
olyan információk terjesztése az internetet is magában foglaló tömegtájékoztatásban, vagy bármilyen más eszközzel, amelyek valamely pénzügyi eszköz, kapcsolódó azonnali árutőzsdei ügylet, vagy kibocsátási egységeken alapuló aukciós termék kínálata, kereslete vagy ára tekintetében hamis vagy félrevezető jelzéseket adnak vagy valószínűsíthetően adhatnak, vagy a szokásostól eltérő vagy mesterséges szinten rögzítik, vagy valószínűsíthetően rögzíthetik egy vagy több pénzügyi eszköz, kapcsolódó azonnali árutőzsdei ügylet, vagy kibocsátási egységeken alapuló aukciós termék árát, beleértve híresztelések terjesztését, ha a terjesztő személy tudta, vagy tudnia kellett volna, hogy az információ hamis vagy félrevezető;
d)
valamely referenciaértékre vonatkozóan hamis vagy félrevezető információk továbbítása vagy hamis vagy félrevezető adatok közlése, ha az információt továbbító vagy az adatokat közlő személy tudta, vagy tudnia kellett volna, hogy az információk vagy az adatok hamisak vagy félrevezetőek, továbbá valamely referenciaérték kiszámításának manipulálására irányuló bármely magatartás.
(2) Piaci manipulációnak minősülnek többek között az alábbi magatartási formák:
a)
valamely személy vagy egymással összejátszó személyek olyan magatartása, amely pénzügyi eszköz, kapcsolódó azonnali árutőzsdei ügylet, vagy kibocsátási egységeken alapuló aukciós termék kínálata vagy kereslete tekintetében erőfölény biztosítására irányul, és közvetlenül vagy közvetve a vételi vagy eladási árak rögzítését vagy más tisztességtelen kereskedési feltételek kialakítását vagy valószínűleges kialakítását eredményezi, vagy valószínűleg azt eredményezheti;
b)
pénzügyi eszközök vétele vagy eladása a piac nyitásakor vagy zárásakor, amelynek hatása az, vagy valószínűleg az, hogy félrevezesse a megjelenített árfolyamok, köztük a nyitó- vagy záróárfolyamok alapján eljáró befektetőket;
c)
megbízás adása - ezen belül annak visszavonása vagy módosítása - kereskedési helyszín részére bármely rendelkezésre álló eszközzel folytatott, többek között elektronikus kereskedés, ezen belül algoritmikus és nagysebességű kereskedési (high frequency trading) stratégiák útján, amely az (1) bekezdés a) vagy b) pontjában említett valamely hatást fejti ki, a következők révén:
i.
a kereskedési helyszínen működő kereskedési rendszer működésének megszakítása vagy késleltetése, vagy a valószínűleg ilyen hatással járó magatartás;
ii.
annak megnehezítése mások számára, hogy a kereskedési helyszínen a valós megbízásokat azonosíthassák, vagy - például az ajánlati könyv túlcsordulásához vagy destabilizációjához vezető megbízások adása révén - valószínűleg ilyen hatással járó magatartás; vagy
iii.
hamis vagy félrevezető benyomás keltése vagy valószínű keltése valamely pénzügyi eszköz kínálatát, keresletét vagy árát illetően, különösen megbízások valamely tendencia megindítása vagy felerősítése céljából történő adása révén;
d)
a hagyományos vagy az elektronikus tömegtájékoztatásban való eseti vagy rendszeres szereplés kihasználása valamely pénzügyi eszközre (vagy közvetve a kibocsátójára), kapcsolódó azonnali árutőzsdei ügyletre vagy kibocsátási egységeken alapuló aukciós termékre vonatkozó vélemény kinyilvánítása révén, miután az így eljáró személy előzőleg pozíciót szerzett e pénzügyi eszköz, kapcsolódó azonnali árutőzsdei ügylet vagy kibocsátási egységeken alapuló aukciós termék vonatkozásában, és utóbb az általa kinyilvánított véleménynek az adott pénzügyi eszköz, kapcsolódó azonnali árutőzsdei ügylet vagy kibocsátási egységeken alapuló aukciós termék árára gyakorolt hatását kihasználva tesz szert haszonra anélkül, hogy egyidejűleg megfelelően és eredményesen nyilvánosságra hozta volna ezt az összeférhetetlenséget;
e)
kibocsátási egység vagy az azon alapuló származtatott termék vétele vagy eladása a másodlagos piacon az 1031/2010/EU rendelet szerint lebonyolított aukciót megelőzően, amelynek hatása, hogy az aukciós termékek elszámolási árát a szokásostól eltérő vagy mesterséges szinten rögzíti, vagy az aukción ajánlatot tevőket félrevezeti.
(3) Az (1) bekezdés a) és b) pontja alkalmazása céljából és a (2) bekezdésben meghatározott magatartásformák sérelme nélkül az I. melléklet nem teljes körűen meghatározza a fiktív eszközöknek vagy a megtévesztés és félrevezetés egyéb formájának az alkalmazására utaló jeleket, valamint - szintén nem teljes körűen - a hamis vagy félrevezető jelzésekre és az árfolyamrögzítésre utaló jeleket.
(4) Ha az e cikkben említett személy jogi személy, e cikket a nemzeti joggal összhangban azokra a természetes személyekre is alkalmazni kell, akik részt vesznek a tevékenységeknek az érintett jogi személy javára történő lebonyolítására irányuló döntések meghozatalában.
(5) A Bizottság a 35. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el az I. mellékletben szereplő jelek pontos meghatározására azok elemeinek egyértelműsítése, valamint a pénzügyi piacok technikai fejleményeinek figyelembevétele céljából.
13. cikk
Elfogadott piaci gyakorlatok
(1) A 15. cikkben megfogalmazott tilalom nem alkalmazandó a 12. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett tevékenységekre, amennyiben az ügyletet kötő, vételi vagy eladási megbízást adó vagy bármely egyéb magatartást tanúsító személy kijelenti, hogy az említett ügyletre, megbízásra vagy magatartásra jogszerű indokkal került sor, és azok megfelelnek az e cikkel összhangban megállapított, elfogadott piaci gyakorlatoknak.
(2) Az illetékes hatóságok - a következő kritériumok figyelembevételével - megállapíthatnak elfogadott piaci gyakorlatokat:
a)
az adott piaci gyakorlat tényleges átláthatóságot biztosít a piac tekintetében;
b)
az adott piaci gyakorlat magas szintű biztosítékokat nyújt a piaci erők működésének, valamint a kínálat és a kereslet megfelelő egymásra hatásának védelmére;
c)
az adott piaci gyakorlat pozitív hatást gyakorol a piaci likviditásra és hatékonyságra;
d)
az adott piaci gyakorlat figyelembe veszi az érintett piac kereskedési mechanizmusát, és lehetővé teszi a piaci szereplők számára, hogy az e gyakorlat által eredményezett új helyzetre megfelelően és időben reagáljanak;
e)
az adott piaci gyakorlat nem jelent veszélyt az érintett pénzügyi eszköz Unión belüli, szabályozott vagy nem szabályozott, közvetlenül vagy közvetve kapcsolódó piacainak integritására;
f)
az adott piaci gyakorlat valamely illetékes hatóság vagy más hatóság általi vizsgálatának eredménye, különösen arra vonatkozóan, hogy az adott piaci gyakorlat megsértette-e a piaci visszaélés megelőzését célzó szabályokat és szabályzatokat, illetve valamely magatartási kódexet, akár a szóban forgó piacon, akár az Unión belüli, közvetlenül vagy közvetve kapcsolódó piacokon; és
g)
az érintett piac szerkezeti sajátosságai, többek között az, hogy szabályozott-e vagy sem, a kereskedés tárgyát képező pénzügyi eszközök típusa, valamint a piaci szereplők típusa, beleértve, hogy milyen mértékű a kisbefektetők részvétele az érintett piacon.
A valamely piacon az illetékes hatóság által elfogadottnak tekintett gyakorlat nem tekintendő elfogadottnak más piacokon mindaddig, amíg az érintett más piacok illetékes hatóságai e cikknek megfelelően el nem fogadják az adott gyakorlatot.
(3) Valamely elfogadott piaci gyakorlatnak az (2) bekezdéssel összhangban történő megállapítása előtt az illetékes hatóságok értesítik az EÉPH-t és más illetékes hatóságokat az elfogadott piaci gyakorlat megállapítására irányuló szándékról, és a (2) bekezdésben megállapított kritériumok szerint elvégzett értékeléssel kapcsolatban adatokat szolgáltatnak. Ezen értesítést az elfogadott piaci gyakorlat tervezett hatálybalépése előtt legkésőbb három hónappal meg kell tenni.
(4) Az értesítés átvételét követő 2 hónapon belül az EÉPH véleményt ad ki az értesítő illetékes hatóság részére az elfogadott piaci gyakorlatok (2) bekezdéssel és a (7) bekezdés szerint elfogadott szabályozástechnikai standardokkal való összeegyeztethetőségével kapcsolatban. Az EÉPH azt is értékeli, hogy az elfogadott piaci gyakorlat megállapítása nem veszélyeztetné-e az uniós pénzügyi piacba vetett bizalmat. A véleményt közzéteszik az EÉPH honlapján.
(5) Ha valamely illetékes hatóság az EÉPH (4) bekezdés szerint kiadott véleménye ellenére állapít meg valamely elfogadott piaci gyakorlatot, akkor az elfogadott piaci gyakorlat megállapítását követő 24 órán belül a fenti lépését részletesen indokoló értesítést tesz közzé honlapján, kitérve arra is, hogy miért nem fenyegeti az elfogadott piaci gyakorlat a piacba vetett bizalmat.
(6) Amennyiben valamely illetékes hatóság úgy véli, hogy egy másik illetékes hatóság az (2) bekezdés előírásait nem teljesítő piaci gyakorlatot fogadott el, az 1095/2010/EU rendelet 19. cikkében említett hatáskörének megfelelően az EÉPH segítséget nyújt e hatóságoknak abban, hogy egyetértésre jussanak.
Ha a szóban forgó illetékes hatóságok nem jutnak megállapodásra, az 1095/2010/EU rendelet 19. cikkének (3) bekezdésében említett hatáskörének megfelelően az EÉPH határozhat a kérdésben.
(7) E cikk következetes harmonizációjának biztosítása érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki a (2), (3) és (4) bekezdésben foglaltak szerinti elfogadott piaci gyakorlat megállapításához szükséges kritériumok, eljárás és követelmények meghatározására, valamint az elfogadott piaci gyakorlat fenntartásához vagy fenn nem tartásához, illetve elfogadása feltételeinek módosításához szükséges követelmények meghatározására.
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardtervezeteket 2015. július 3-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
(8) Annak eldöntése érdekében, hogy piaci gyakorlatokat fenn kell-e tartani vagy sem, illetve módosítani kell-e elfogadásuk feltételeit, az illetékes hatóságok rendszeresen és legalább kétévente felülvizsgálják az általuk elfogadott piaci gyakorlatokat, figyelembe véve különösen az adott piaci környezet jelentős változásait, köztük a kereskedési szabályok vagy a piaci infrastruktúra változásait.
(9) Az EÉPH a honlapján közzéteszi az elfogadott piaci gyakorlatok és azok alkalmazási helye szerinti tagállamok listáját.
(10) Az EÉPH nyomon követi az elfogadott piaci gyakorlatok alkalmazását, és azoknak az érintett piacokon történő alkalmazásáról éves jelentést nyújt be a Bizottságnak.
(11) Az illetékes hatóság az általa 2014. július 2-ig megállapított elfogadott piaci gyakorlatokról az (7) bekezdésben említett szabályozástechnikai standardok hatálybalépését követő 3 hónapon belül értesíti az EÉPH-t.
Az e bekezdés első albekezdésében említett elfogadott piaci gyakorlatokat az érintett tagállamban tovább kell alkalmazni addig, amíg az illetékes hatóság az EÉPH (4) bekezdés szerinti véleménye alapján nem határoz a gyakorlat folytatásáról.
14. cikk
A bennfentes kereskedelem és a bennfentes információk jogosulatlan közzétételének tilalma
Tilos
a)
a bennfentes kereskedelem vagy annak kísérlete;
b)
másik személy részére bennfentes kereskedelem folytatására vonatkozó tanácsadás vagy a másik személy bennfentes kereskedelemre való rábírása; vagy
c)
a bennfentes információ jogosulatlan közzététele.
15. cikk
A piaci manipuláció tilalma
Tilos a piaci manipuláció és a piaci manipuláció kísérlete.
16. cikk
A piaci visszaélés megelőzése és felderítése
(1) A kereskedési helyszínt működtető piaci szereplők és befektetési vállalkozások a 2014/65/EU irányelv 31. és 54. cikke szerint hatékony intézkedéseket, rendszereket és eljárásokat vezetnek be és tartanak fenn a bennfentes kereskedelem és piaci manipuláció, valamint az azokra irányuló kísérlet megelőzése és felderítése céljából.
Az első albekezdésben említett bármely személy haladéktalanul értesíti a kereskedési hely szerinti illetékes hatóságot azokról a megbízásokról és ügyletekről, ideértve azok visszavonását vagy módosítását, amelyek bennfentes kereskedelemnek, piaci manipulációnak, vagy a bennfentes kereskedelem vagy piaci manipuláció kísérletének minősülhetnek.
(2) A foglalkozásszerűen ügyleteket kötő vagy teljesítő személy hatékony intézkedéseket, rendszereket és eljárásokat vezet be és tart fenn a gyanús megbízások és ügyletek felderítése és bejelentése céljából. Ha az ilyen személy alapos okkal feltételezi, hogy egy pénzügyi eszközre vonatkozó megbízás vagy ügylet, függetlenül attól, hogy arra kereskedési helyszínen vagy azon kívül kerül sor, bennfentes kereskedelemnek, piaci manipulációnak, vagy a bennfentes kereskedelem vagy piaci manipuláció kísérletének minősülhet, erről haladéktalanul értesíti a (3) bekezdésben említett illetékes hatóságot.
(3) A 22. cikk sérelme nélkül, a foglalkozásszerűen ügyleteket kötő vagy teljesítő személyekre annak a tagállamnak a bejelentési szabályai alkalmazandók, amelynek területén e személyeket nyilvántartásba vették, vagy amelynek területén központi ügyvezetésük helye van; fióktelep esetében a fióktelep helye szerinti tagállam szabályai alkalmazandók. A bejelentést e tagállam illetékes hatósága részére kell küldeni.
(4) A gyanús megbízásokra és ügyletekre vonatkozó bejelentést átvevő illetékes hatóságok ezt az információt haladéktalanul továbbítják a (3) bekezdésben említett illetékes hatóságokhoz.
(5) E cikk következetes harmonizációjának biztosítása érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki, amelyekben meghatározza:
a)
azokat a megfelelő szabályokat, rendszereket és eljárásokat, amelyekkel az (1) és (2) bekezdésben foglalt követelmények teljesíthetők; és
b)
azokat az értesítési sablonokat, amelyekkel az (1) és (2) bekezdésben foglalt követelmények teljesíthetők.
Az EÉPH a szabályozástechnikai standardtervezeteket 2016. július 3-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
3. FEJEZET
KÖZZÉTÉTELI KÖVETELMÉNYEK
17. cikk
A bennfentes információk nyilvános közzététele
(1) A kibocsátó a lehető leghamarabb tájékoztatja a nyilvánosságot az őt közvetlenül érintő bennfentes információkról.
A kibocsátó biztosítja, hogy a bennfentes információt oly módon tegyék közzé, hogy a nyilvánosság gyorsan hozzáférhessen, és teljes körűen, megfelelően és időben értékelhesse az információt, amelyet a kibocsátó adott esetben a 2004/109/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (24) 21. cikkében említett hivatalosan kijelölt rendszeren keresztül tesz közé. A kibocsátó a bennfentes információ nyilvánosságra hozatalát nem kötheti össze tevékenységei reklámozásával. A kibocsátó hivatalos honlapján legalább öt éven át megjelenteti és fenntartja az olyan bennfentes információkat, amelyek nyilvános közzétételére köteles.
E cikk az olyan kibocsátókra alkalmazandó, amelyek kérték, vagy jóváhagyták pénzügyi eszközeik valamely tagállam szabályozott piacára történő bevezetését, illetve kizárólag multilaterális kereskedési rendszerben vagy szervezett kereskedési rendszerben forgalmazott eszköz esetében jóváhagyták pénzügyi eszközeik multilaterális kereskedési rendszerben vagy szervezett kereskedési rendszerben való forgalmazását, illetve kérték pénzügyi eszközeik valamely tagállam multilaterális kereskedési rendszerébe történő bevezetését.
(2) A kibocsátási egységek piacának szereplője ténylegesen, nyilvánosan és időben közzéteszi azokat a kibocsátási egységet érintő bennfentes információkat, amelyekkel saját vállalkozására vonatkozóan rendelkezik, ideértve a 2003/87/EK irányelv I. mellékletében meghatározott légiközlekedési tevékenységeket, valamint az irányelv 3. cikkének e) pontja szerinti azon létesítményeket, amelyek részben vagy egészben az adott szereplő, vagy annak anyavállalata vagy kapcsolt vállalkozása tulajdonában vagy ellenőrzése alatt állnak, vagy amelyek üzemeltetéséért a szereplő, vagy annak anyavállalata vagy kapcsolt vállalkozása részben vagy egészben felelős. A létesítményeket illetően a közzététel kiterjed a létesítmények kapacitására és hasznosítására, ideértve a létesítmények tervezett és rendkívüli leállását is.
Az első albekezdés nem vonatkozik a kibocsátási egységek piacának szereplőjére akkor, ha a tulajdonában vagy ellenőrzése alatt álló vagy a felelősségi körébe tartozó létesítmény vagy légiközlekedési tevékenység kibocsátása az előző évben nem érte el a szén-dioxid-egyenérték alsó határértékét, tüzelőberendezés üzemeltetése esetén pedig a bemenő hőteljesítmény nem érte el az alsó határértéket.
A Bizottság a 35. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el, amelyek a második albekezdésben szereplő mentesség alkalmazása céljából meghatározzák a szén-dioxid-egyenérték és a bemenő hőteljesítmény alsó határértékét.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 35. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, amelyek meghatározzák az e cikk (4) és (5) bekezdésében említett értesítések tárgyában illetékes hatóságot.
(4) A kibocsátó vagy a kibocsátási egységek piacának szereplője saját felelősségére késleltetheti a bennfentes információ nyilvános közzétételét, feltéve, hogy az összes alábbi feltétel teljesül:
a)
az azonnali közzététel valószínűleg sértené a kibocsátó vagy a kibocsátási egységek piaca szereplőjének jogszerű érdekeit;
b)
a közzététel késleltetése a nyilvánosság számára vélhetően nem félrevezető,
c)
a kibocsátó vagy a kibocsátási egységek piacának szereplője gondoskodni tud az információ bizalmas kezeléséről.
Az a)-c) pontoktól függően egy különböző fázisokból álló, időben elhúzódó olyan folyamat esetében, amellyel egy bizonyos körülményt vagy egy bizonyos eseményt kívánnak előidézni, vagy amely ilyen körülmény vagy esemény bekövetkeztével jár, a kibocsátó vagy a kibocsátási egységek piaca szereplője saját felelősségére késleltetheti az ezzel a folyamattal kapcsolatos bennfentes információ közzétételét.
Ha a kibocsátó vagy a kibocsátási egységek piacának szereplője a bennfentes információ közzétételét e bekezdés alapján késleltette, akkor az információ nyilvános közzétételét követően haladéktalanul értesíti a (3) bekezdésben meghatározott illetékes hatóságot arról, hogy az információt késleltetve tette közzé, és írásban ismerteti, hogy hogyan teljesültek az e bekezdésben meghatározott feltételek. A tagállamok ugyanakkor rendelkezhetnek úgy, hogy csak a (3) bekezdésben meghatározott illetékes hatóság kérésére nyújtható ilyen ismertetés.
(5) A pénzügyi rendszer stabilitásának megőrzése érdekében a kibocsátó, amely hitelintézet vagy pénzügyi vállalkozás, saját felelősségére késleltetheti a bennfentes információk - beleértve többek között az átmeneti likviditási problémára vonatkozó információt, különösen az átmeneti likviditási támogatás megszerzésének szükségességét valamely központi banktól vagy végszükségben hitelt adó intézménytől - nyilvános közzétételét, feltéve, hogy az összes alábbi feltétel teljesül:
a)
a bennfentes információ közzététele azzal a kockázattal jár, hogy megrendül a kibocsátó és a pénzügyi rendszer stabilitása;
b)
az információ késleltetett közzététele közérdek,
c)
az információ bizalmas kezelése biztosítható; továbbá
d)
a (3) bekezdésben meghatározott illetékes hatóság jóváhagyta a késleltetést annak alapján, hogy az a, b) és c) pontban foglalt feltételek teljesülnek.
(6) Az (5) bekezdés a)-d) pontjának alkalmazásában a kibocsátó értesíti a (3) bekezdésben meghatározott illetékes hatóságot az első albekezdésben említett bennfentes információ közzétételének késleltetésére irányuló szándékáról, továbbá bizonyítékkal szolgál arra vonatkozóan, hogy az (5) bekezdés a), b) és c) pontjában foglalt feltételek teljesülnek. A (3) bekezdésben meghatározott illetékes hatóság adott esetben konzultál a nemzeti központi bankkal vagy a makroprudenciális hatósággal, ha ilyet létrehoztak, vagy más esetben az alábbi hatóságokkal:
a)
ha a kibocsátó hitelintézet vagy befektetési vállalkozás, a 2013/36/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (25) 133. cikkének (1) bekezdése szerint meghatározott hatóság;
b)
az a) ponttól eltérő esetekben a kibocsátó felügyeletéért felelős bármely más nemzeti hatóság.
A (3) bekezdésben meghatározott illetékes hatóságnak gondoskodnia kell arról, hogy a bennfentes információ közzétételének késleltetése ne haladja meg a közérdekből szükséges időtartamot. A (3) bekezdésben meghatározott illetékes hatóság legalább heti rendszerességgel megvizsgálja, hogy az (5) bekezdés a), b) és c) pontjában foglalt feltételek teljesülnek-e még.
Amennyiben a (3) bekezdésben meghatározott illetékes hatóság nem egyezik bele a bennfentes információ közzétételének késleltetésébe, a kibocsátó azonnal közzéteszi a bennfentes információt.
E bekezdés azokban az esetekben alkalmazandó, amikor a kibocsátó úgy határoz, hogy a (4) bekezdésben foglaltaknak megfelelően nem késlelteti a bennfentes információ közzétételét.
Az e bekezdésben a (3) bekezdésben meghatározott illetékes hatóságra történő utalás nem sérti az illetékes hatóság azon képességét, hogy a 23. cikk (1) bekezdésében említett feladatait bármilyen módon elvégezze.
(7) Ha a (4) vagy (5) bekezdéssel összhangban késleltetik a bennfentes információ közzétételét, és e bennfentes információ bizalmas kezelése a továbbiakban nem biztosított, a kibocsátónak vagy a kibocsátási egységek piaca szereplőjének a lehető leghamarabb tájékoztatnia kell a nyilvánosságot a bennfentes információról.
E bekezdés olyan helyzetekre is vonatkozik, amikor a híresztelés egyértelműen olyan bennfentes információról szól, amely közzétételét a (4) vagy (5) bekezdésben foglaltak szerint késleltették, amennyiben a híresztelés elég pontos annak megállapításához, hogy az adott információ bizalmas kezelése már nem biztosított.
(8) Ha a kibocsátó vagy a kibocsátási egységek piacának szereplője, illetve a nevében vagy a javára eljáró személy - a 10. cikk (1) bekezdésében említettek szerint munkaviszonya, foglalkozása vagy feladatainak szokásos teljesítése keretében - harmadik félnek bennfentes információt ad át, akkor szándékos átadás esetén ezzel egyidejűleg, nem szándékos átadás esetén pedig haladéktalanul teljes mértékben és ténylegesen nyilvánosan közzéteszi az információt. E bekezdés rendelkezéseit nem kell alkalmazni abban az esetben, ha az információ átadása olyan személynek történik, akit titoktartási kötelezettség terhel, függetlenül attól, hogy ez a kötelezettség törvényen, más jogszabályi rendelkezésen, társaság alapító okiratán vagy szerződésen alapul-e.
(9) A kkv-tőkefinanszírozási piacra bevezetett pénzügyi eszköz kibocsátójára vonatkozó bennfentes információ a kibocsátó saját honlapja helyett a kereskedési helyszín internetes oldalán is közzétehető, ha a kereskedési helyszín ezt a lehetőséget biztosítja az adott piacon szereplő kibocsátók számára.
(10) E cikk alkalmazása egységes feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoz ki, amelyek meghatározzák:
a)
a bennfentes információk az (1), (2), (8) és (9) bekezdés szerinti megfelelő nyilvános közzétételére alkalmazott technikai eszközöket; és
b)
a bennfentes információk nyilvános közzétételében a (4) és (5) bekezdés szerinti késleltetésre alkalmazott technikai eszközöket.
Az EÉPH a végrehajtás-technikai standardtervezeteket 2016. július 3-ig benyújtja a Bizottságnak.
A Bizottság hatáskört kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikke szerinti elfogadására.
(11) Az EÉPH iránymutatásokat ad ki, amelyek meghatározzák a kibocsátónak a (4) bekezdés a) pontjában említett jogszerű érdekeinek és azon helyzeteknek az indikatív jellegű, nem teljes listáját, amelyekben a bennfentes információ közzétételének késleltetése nagy valószínűséggel félrevezeti a nyilvánosságot a (4) bekezdés b) pontjában foglaltak értelmében.
18. cikk
A bennfentesek jegyzéke
(1) A kibocsátó vagy a képviseletében vagy a javára eljáró személy:
a)
jegyzéket készít azokról a személyekről, akik hozzáférnek a bennfentes információkhoz, és akik munkaszerződés alapján vagy más módon számára munkát végeznek olyan feladatokat teljesítve, amelyek által bennfentes információkhoz férnek hozzá, így például a tanácsadók, könyvelők vagy hitelminősítő szervezetek (a bennfentesek jegyzéke);
b)
a bennfentesek jegyzékét a (4) bekezdésnek megfelelően azonnal frissíti; továbbá
c)
a bennfentesek jegyzékét kérésre a lehető leghamarabb megküldi az illetékes hatóságnak.
(2) A kibocsátó vagy a képviseletében vagy a javára eljáró személy minden ésszerű lépést megtesz annak biztosítása érdekében, hogy a bennfentesek jegyzékében szereplő személyek írásban elismerjék az ezzel járó jogi és közigazgatási kötelezettségeket, és legyenek tisztában a bennfentes kereskedelemért és a bennfentes információk jogosulatlan közzétételéért kiszabható szankciókkal.
Amennyiben a kibocsátó képviseletében vagy javára eljáró személy vállalja a bennfentesek jegyzékének összeállítását vagy frissítését, a kibocsátó továbbra is teljes felelősséggel tartozik az e cikknek való megfelelésért. A kibocsátó mindig fenntartja jogát a bennfentesek jegyzékéhez való hozzáféréshez.
(3) A bennfentesek jegyzéke legalább az alábbiakat tartalmazza:
a)
a bennfentes információhoz hozzájutó személyek személyazonosságát;
b)
e személyek a bennfentesek jegyzékébe való felvételének okát;
c)
annak dátumát és időpontját, amikor e személyek hozzájutottak a bennfentes információhoz; és
d)
a bennfentesek jegyzéke összeállításának dátumát.
(4) A kibocsátó vagy a képviseletében vagy javára eljáró személy a bennfentesek jegyzékét haladéktalanul frissíti, és feltünteti a frissítés dátumát is az alábbi körülmények fennállása esetén:
a)
amennyiben megváltozott valamely már a bennfentesek jegyzékében szereplő személy jegyzékbe vételének oka;
b)
amennyiben a bennfentes információkhoz új személy fér hozzá, akit ezért fel kell venni a bennfentesek jegyzékébe; és
c)
amennyiben valamely személy a továbbiakban már nem fér hozzá a bennfentes információkhoz.
Az egyes frissítések megadják azt a dátumot és időpontot, amikor a frissítést kiváltó változás bekövetkezett.
(5) A bennfentesek jegyzékét a kibocsátó vagy a nevében vagy a javára eljáró személy a jegyzék összeállítását vagy frissítését követő legalább 5 éven át megőrzi.
(6) A kkv-tőkefinanszírozási piacra bevezetett pénzügyi eszközök kibocsátói mentesülnek a bennfentesek jegyzékének elkészítése alól a következő feltételek teljesülése esetén:
a)
a kibocsátók minden ésszerű lépést megtesznek annak biztosítása érdekében, hogy minden személy, akinek bennfentes információhoz hozzáférése van, elismerje az ezzel járó jogi és közigazgatási kötelezettségeket, és legyenek tisztában a bennfentes kereskedelemért és a bennfentes információk jogosulatlan közzétételéért kiszabható szankciókkal; valamint
b)
a kibocsátó kérésre az illetékes hatóság rendelkezésére tudja bocsátani a bennfentesek jegyzékét.
(7) E cikk az olyan kibocsátókra alkalmazandó, amelyek kérték, vagy jóváhagyták pénzügyi eszközeik valamely tagállam szabályozott piacára történő bevezetését, illetve kizárólag multilaterális kereskedési rendszerben vagy szervezett kereskedési rendszerben forgalmazott eszköz esetében jóváhagyták pénzügyi eszközeik multilaterális kereskedési rendszerben vagy szervezett kereskedési rendszerben való forgalmazását, illetve kérték pénzügyi eszközeik valamely tagállam multilaterális kereskedési rendszerébe történő bevezetését.
(8) Az e cikk (1)-(5) bekezdése a következőkre is alkalmazandó:
a)
a kibocsátási egységek piacának szereplőire, a kibocsátási egységekkel kapcsolatos olyan bennfentes információk tekintetében, amelyek a kibocsátási egységek piaca említett szereplőinek fizikai működésével összefüggésben keletkeznek;
b)
az aukciós platformra, az árverezőre és az aukcióellenőrre a kibocsátási egység vagy az azon alapuló egyéb aukciós termék 1031/2010/EU rendelet alapján bonyolított aukciója esetében.
(9) E cikk alkalmazása egységes feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoz ki, amelyek meghatározzák az e cikkben említett bennfentesek jegyzékének elkészítéséhez és frissítéséhez használt pontos formátumot.
Az EÉPH a végrehajtás-technikai standardtervezeteket 2016. július 3-ig benyújtja a Bizottságnak.
A Bizottság hatáskört kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikke szerinti elfogadására.
19. cikk
A vezetők (managerek) ügyletei
(1) A vezetői feladatokat ellátó személyeknek és adott esetben a velük szoros kapcsolatban álló személyeknek értesíteniük kell a kibocsátót vagy a kibocsátási egységek piacának szereplőjét és a (2) bekezdés második albekezdésében említett illetékes hatóságot:
a)
a kibocsátók tekintetében, a saját javukra bonyolított, az adott kibocsátó részvényeire vagy hitelviszonyt megtestesítő eszközeire, vagy az ezekhez kapcsolódó származtatott vagy más pénzügyi eszközökre vonatkozóan kötött minden ügyletről;
b)
a kibocsátási egységek piacának szereplői tekintetében, a saját javukra bonyolított, a kibocsátási egységekre és az azokon alapuló aukciós termékekre vagy hozzájuk kapcsolódó származtatott eszközökre vonatkozóan kötött minden ügyletről.
A fenti értesítésnek haladéktalanul, de legkésőbb az ügylet időpontját követő három munkanapon belül meg kell történnie.
Az első albekezdés akkor alkalmazandó, amikor az ügyletek összértéke az adott naptári évben elérte a (8), illetve a (9) bekezdésben meghatározott küszöbértéket.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazása céljából és a tagállamoknak az e cikkben foglalttól eltérő bejelentési kötelezettségek megállapítására vonatkozó jogát nem sértve az (1) bekezdésben említett személyeknek értesíteniük kell az illetékes hatóságokat minden ügyletről, amelyet e személyek a saját javukra kötöttek.
Az (1) bekezdésben említett személyeknek a kibocsátó vagy a kibocsátási egységek piacának szereplője nyilvántartásba vételének helye szerinti tagállam bejelentési szabályait kell betartaniuk. Az értesítésnek az adott tagállam illetékes hatósága felé az ügylet időpontját követő három munkanapon belül meg kell történnie. Amennyiben a kibocsátót egy tagállamban nem vették nyilvántartásba, a szóban forgó értesítést a 2004/109/EK irányelv 2. cikke (1) bekezdésének i) pontjával összhangban a hazai tagállam illetékes hatóságának kell eljuttatni, vagy ennek hiányában a kereskedési helyszín szerinti illetékes hatóságnak.
(3) A kibocsátó vagy a kibocsátási egységek piacának szereplője biztosítja, hogy az (1) bekezdésnek megfelelően bejelentett információt haladéktalanul, legkésőbb az ügyletet követő három munkanapon belül közzéteszik oly módon, hogy ahhoz gyorsan és megkülönböztetésmentesen hozzá lehessen férni a 17. cikk (10) bekezdésének a) pontjában említett végrehajtás-technikai szabványoknak megfelelően.
A kibocsátó vagy a kibocsátási egységek piacának szereplője olyan médiát használ, amely indokoltan és megbízhatóan igénybe vehető az információk hatékony terjesztésére az Unió egész területén, és adott esetben a 2004/109/EK irányelv 21. cikkében említett hivatalosan kijelölt rendszert fogja alkalmazni.
A nemzeti jog ugyanakkor rendelkezhet úgy, hogy az információt közzé teheti maga az illetékes hatóság is.
(4) E cikk az olyan kibocsátókra alkalmazandó, amelyek
a)
kérték, vagy jóváhagyták pénzügyi eszközeik szabályozott piacon történő bevezetését; vagy
b)
kizárólag multilaterális kereskedési rendszerben vagy szervezett kereskedési rendszerben forgalmazott eszköz esetében jóváhagyták pénzügyi eszközeik multilaterális kereskedési rendszerben vagy szervezett kereskedési rendszerben való forgalmazását, illetve kérték pénzügyi eszközeik multilaterális kereskedési rendszerbe történő bevezetését.
(5) A kibocsátók vagy a kibocsátási egységek piacának szereplői írásban értesítik az adott kibocsátónál vezetői feladatokat ellátó személyeket az e cikk szerinti kötelezettségeikről. A kibocsátók vagy a kibocsátási egységek piacának szereplői jegyzéket készítenek az összes, vezetői feladatot ellátó személyről és a velük szoros kapcsolatban álló személyekről.
A vezetői feladatokat ellátó személyek írásban értesítik a velük szoros kapcsolatban álló személyeket az e cikk szerinti kötelezettségeikről, és az értesítés másolatát megőrzik.
(6) Az ügyletekről szóló, (1) bekezdésben említett értesítésnek a következő adatokat kell tartalmaznia:
a)
a személy neve;
b)
az értesítés oka;
c)
az érintett kibocsátó vagy a kibocsátási egységek piaca szereplőjének neve;
d)
a pénzügyi eszköz leírása és azonosítása;
e)
az ügylet(ek) jellege (például vétel vagy eladás), jelezve, hogy az ügylet összefügg-e részvényopció-programokkal vagy a (7) bekezdésben foglalt egyedi példákkal;
f)
az ügylet(ek) helye és időpontja; továbbá
g)
az ügylet(ek) ára és volumene. Olyan zálogosítás esetében, amelynek feltételei lehetővé teszik a zálog értékének változását, ezt is közzé kell tenni a zálogosítás időpontjában érvényes értékkel együtt.
(7) Az (1) bekezdés alkalmazásában az alábbi ügyleteket is be kell jelenteni:
a)
a pénzügyi eszköz az (1) bekezdésben említett vezetői feladatokat ellátó személy vagy ilyen személlyel szoros kapcsolatban álló személy általi vagy nevében történő elzálogosítását vagy kölcsönadását;
b)
az (1) bekezdésben említett foglalkozásszerűen ügyleteket kötő vagy teljesítő személy által vagy más személy által vezetői feladatokat ellátó személy vagy ilyen személlyel szoros kapcsolatban álló személy nevében végrehajtott ügyleteket, ideértve azokat is, amelyeknél mérlegelési jogkört gyakorolnak;
c)
életbiztosítási kötvény keretében végzett, a 2009/138/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (26) foglaltaknak megfelelően meghatározott ügyleteket, amennyiben:
i.
a kötvény tulajdonosa vezetői feladatokat ellátó személy vagy ilyen személlyel szoros kapcsolatban álló személy, az (1) bekezdésnek megfelelően;
ii.
a befektetési kockázatot a kötvény tulajdonosa viseli; és
iii.
a kötvény tulajdonosa hatáskörrel vagy mérlegelési jogkörrel rendelkezik a szóban forgó életbiztosítási kötvény egyedi eszközeire vonatkozó befektetési döntések meghozatalára, illetve a szóban forgó életbiztosítási kötvény számára egyedi eszközökkel kapcsolatos ügyletek végrehajtására.
Az a) pont alkalmazásában a pénzügyi eszközök elzálogosítását vagy hasonló biztosítékot, amely a pénzügyi eszközök letéti számlán történő elhelyezésével kapcsolatos, nem kell bejelenteni, feltéve, hogy és addig az időpontig, amíg az ilyen elzálogosítás vagy egyéb biztosíték célja egy egyedi hitel számra fedezet nyújtása.
Miközben valamely biztosítási szerződés kötvénytulajdonosának e bekezdésnek megfelelően be kell jelentenie az ügyleteket, a bejelentési kötelezettség nem vonatkozik a biztosítási társaságra.
(8) Az (1) bekezdés minden ügyletre vonatkozik azt követően, hogy az ügyletek összértéke egy naptári éven belül elérte az 5 000 EUR-t. Az 5 000 EUR-s küszöb kiszámítása az (1) bekezdésben említett valamennyi ügylet nettósítás nélküli értékének összeadásával történik.
(9) Az illetékes hatóság határozhat úgy, hogy 20 000 EUR-ra növeli a (8) bekezdésben foglalt küszöbértéket, és döntéséről, valamint a magasabb küszöbérték elfogadásának indokairól - külön ismertetve a piaci feltételeket - még a határozat alkalmazása előtt tájékoztatnia kell az EÉPH-t. Az EÉPH honlapján közzéteszi az e cikk értelmében alkalmazandó küszöbértékek jegyzékét, valamint az illetékes hatóságok által nyújtott, e küszöbértékekre vonatkozó indokolásokat.
(10) Ez a cikk a kibocsátási egységek piaca szereplőjénél, az 1031/2010/EU rendelet alapján bonyolított aukcióban részt vevő aukciós platformnál, árverezőnél és aukcióellenőrnél vezetői feladatokat ellátó személyekre, valamint a velük szoros kapcsolatban álló személyekre is vonatkozik, amennyiben ügyleteik kibocsátási egységekre, azok származtatott termékeire vagy azokon alapuló aukciós termékekre is kiterjednek. E személyeknek adott esetben be kell jelenteniük ügyleteiket az aukciós platformokhoz, az árverezőkhöz, illetve az aukcióellenőrhöz, valamint az aukciós platform, árverező, illetve aukcióellenőr székhelye szerinti illetékes hatósághoz. Az így bejelentett információt az aukciós platform, az árverező, az aukcióellenőr vagy az illetékes hatóság nyilvánosságra hozza a (3) bekezdésnek megfelelően.
(11) A 14. és 15. cikk sérelme nélkül a valamely kibocsátónál vezetői feladatokat ellátó személy közvetve vagy közvetlenül nem bonyolíthat ügyleteket saját javára vagy közvetve vagy közvetlenül harmadik fél javára a kibocsátó részvényei vagy hitelviszonyt megtestesítő eszközei, illetve az ezekhez kapcsolódó származtatott termékek vagy más pénzügyi eszközök kapcsán egy harmincnapos tilalmi időszak leteltéig azt megelőzően, hogy sor kerül az időközi pénzügyi jelentés vagy az év végi jelentés bejelentésére, amelyet az érintett kibocsátó köteles nyilvánosságra hozni a következők szerint:
a)
azon kereskedési helyszín szabályai, ahol a kibocsátó részvényeit forgalmazzák;
b)
a nemzeti jog.
(12) A 14. és 15. cikk sérelme nélkül a kibocsátó engedélyezheti a nála vezetői feladatokat ellátó személy számára az általa saját vagy harmadik fél javára bonyolított kereskedelmet a (11) bekezdésben említett tilalmi időszakban:
a)
eseti alapon olyan kivételes körülmények - például súlyos pénzügyi nehézség - megléte következtében, amelyek szükségessé teszik a részvények azonnali eladását; vagy
b)
a kereskedés sajátosságai miatt, ha egy alkalmazotti részvényprogram megtakarítási konstrukció, részvényminősítés vagy részjogosultság keretében történik, vagy olyan ügyletek esetén, ahol az érintett értékpapírban lévő vagyoni érdekeltség nem változik.
(13) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 35. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, amelyek meghatározzák azokat a körülményeket, amelyek megléte mellett a kibocsátó a tilalmi időszak alatt a (12) bekezdésben foglaltaknak megfelelően engedélyezheti a kereskedést, többek között a kivételesnek számító körülményeket és olyan típusú ügyleteket, amelyek indokolttá tennék a kereskedés engedélyezését.
(14) A Bizottság a 35. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el, amelyek meghatározzák azon ügyletek típusait, amelyek az (1) bekezdésben említett kötelezettséget vonják maguk után.
(15) Az (1) bekezdés egységes alkalmazásának biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoz ki az (1) bekezdésben említett információkról szóló értesítések és az információk közzétételének formátumával és sablonjával kapcsolatban.
Az EÉPH az említett végrehajtás-technikai standardtervezeteket 2015. július 3-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.
20. cikk
Befektetési ajánlások és statisztikák
(1) A befektetési ajánlásokat vagy más, befektetési stratégiát ajánló vagy javasló tájékoztatót készítő vagy terjesztő személyeknek megfelelő gondossággal kell eljárniuk ezen információk tárgyilagos ismertetése tekintetében, és fel kell tárniuk érdekeiket, illetve jelezniük kell összeférhetetlenségüket azokkal a pénzügyi eszközökkel kapcsolatban, amelyekre az információk vonatkoznak.
(2) A pénzügyi piacokra valószínűsíthetően jelentős hatást gyakorló statisztikákat vagy előrejelzéseket terjesztő közintézmények e statisztikákat vagy előrejelzéseket tárgyilagos és átlátható módon terjesztik.
(3) E cikk következetes harmonizációjának biztosítása érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki, amelyekben technikai szabályokat határoz meg az (1) bekezdésben említett kategóriákba tartozó személyek esetében a befektetési stratégiával kapcsolatos tanácsadást vagy javaslatot tartalmazó befektetési ajánlások vagy más tájékoztatók tárgyilagos ismertetésére vonatkozóan, valamint a külön érdekek feltárására vagy az összeférhetetlenség jelzésére vonatkozóan.
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardtervezeteket 2015. július 3-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
A (3) bekezdésben említett szabályozástechnikai standardokban foglalt technikai szabályok nem alkalmazandók olyan újságírókra, akikre e szabályokkal egyenértékű megfelelő szabályozás vonatkozik a tagállamokban, ideértve az egyenértékű megfelelő önszabályozást, feltéve, hogy e szabályozás az említett technikai szabályokkal elért hatásokhoz hasonló hatásokkal jár. Az egyenértékű megfelelő szabályozás szövegéről a tagállamok értesítik a Bizottságot.
21. cikk
Információk közzététele vagy terjesztése a médiában
A 10. cikk, a 12. cikk (1) bekezdésének c) pontja és a 20. cikk alkalmazásában, ha az információk közzététele vagy terjesztése, illetve az ajánlások megfogalmazása vagy terjesztése újságírás vagy a média más kifejezési formája céljából történik, az információk ilyen közzétételét vagy terjesztését a sajtószabadságra és az egyéb médiában megnyilvánuló véleménynyilvánítás szabadságára vonatkozó szabályok, valamint az újságírói szakmára vonatkozó szabályok és kódexek figyelembevételével kell elbírálni, az alábbiak kivételével:
a)
az érintett személyek, illetve a velük szoros kapcsolatban álló személyek közvetlenül vagy közvetve előnyre vagy haszonra tesznek szert az adott információk közzétételéből vagy terjesztéséből; vagy
b)
az információ közzétételére vagy terjesztésére azzal a szándékkal kerül sor, hogy a piacot a pénzügyi eszközök kínálata, kereslete vagy ára tekintetében félrevezessék.
4. FEJEZET
AZ EÉPH ÉS AZ ILLETÉKES HATÓSÁGOK
22. cikk
Illetékes hatóságok
Az igazságügyi szervek hatáskörének sérelme nélkül minden tagállam közigazgatási hatóságot jelöl ki, amely e rendelet alkalmazásában illetékes. A tagállamok a kijelölésről tájékoztatják a Bizottságot, az EÉPH-t és a többi tagállam illetékes hatóságait. Az illetékes hatóság az illetékességi területén gondoskodik e rendelet alkalmazásáról a területén végrehajtott cselekmények tekintetében, valamint a külföldön végrehajtott azon cselekmények tekintetében, amelyek szabályozott piacra bevezetett pénzügyi eszközöket érintenek, vagy olyan pénzügyi eszközöket, amelyeknek az ilyen piacra történő bevezetése iránti kérelmet nyújtottak be, amelyek aukciós platformon aukcióznak vagy amelyekkel multilaterális kereskedési rendszerben vagy szervezett kereskedési rendszerben kereskednek, vagy amelyeknek az illetékes hatóság területén működő valamely multilaterális kereskedési rendszerbe történő bevezetése iránti kérelmet nyújtottak be.
23. cikk
Az illetékes hatóságok hatásköre
(1) Az illetékes hatóság feladatait és hatáskörét az alábbi módok valamelyikén végzi, illetve gyakorolja:
a)
közvetlenül;
b)
más hatóságokkal vagy a piaci vállalkozásokkal együttműködve;
c)
oly módon, hogy felelősségét megtartva más hatóságokra vagy piaci vállalkozásokra ruházza át hatáskörét;
d)
az illetékes igazságügyi szervekhez benyújtott kérelem útján.
(2) E rendelet szerinti feladataik teljesítése érdekében az illetékes hatóságok - a nemzeti joggal összhangban - az alábbi felügyeleti és vizsgálati jogosultságokkal rendelkeznek:
a)
formátumtól függetlenül betekintés bármely iratba vagy adatba, és arról másolat beszerzése vagy készítése;
b)
tájékoztatás kérése bármely személytől vagy bármely személy felszólítása tájékoztatás megadására, ideértve az érintett megbízások közvetítésének és az érintett ügyletek bonyolításának egyes szakaszaiban részt vevő személyeket és e személyek munkahelyi elöljáróit is, továbbá információszerzés céljából e személyek szükség szerinti beidézése és kihallgatása;
c)
árualapú származtatott eszközök esetében szabványos formátumú információkérés a piaci szereplőktől a kapcsolódó azonnali piacokra vonatkozóan, az ügyletekre vonatkozó kimutatások bekérése, valamint közvetlen hozzáférés a kereskedési rendszerekhez;
d)
helyszíni ellenőrzés és vizsgálatok a természetes személyek lakóhelyétől eltérő helyszíneken;
e)
a második albekezdésnek megfelelően belépés természetes és jogi személyek területére dokumentumok és bármilyen formátumú adatok lefoglalása érdekében, amennyiben alapos okkal feltételezhető, hogy a vizsgálat tárgyához kapcsolódó dokumentumok vagy adatok az e rendeletet sértő bennfentes kereskedelem vagy piaci manipuláció bizonyítása szempontjából lényegesek lehetnek;
f)
bűnügyi nyomozás kezdeményezése;
g)
befektetési vállalkozás, hitelintézet vagy pénzügyi vállalkozás telefonbeszélgetésekről, elektronikus kommunikációkról készült meglévő felvételeinek és más adatforgalmi nyilvántartásának bekérése;
h)
távközlési szolgáltató meglévő adatforgalmi nyilvántartásának bekérése, amennyiben a nemzeti jog megengedi, ha alapos okkal feltételezhető, hogy jogsértés történt, illetve ezek a nyilvántartások a 14. cikk a) vagy b) pontjának vagy a 15. cikknek a megsértésének kivizsgálása szempontjából lényegesek lehetnek;
i)
vagyontárgyak zárolásának vagy lefoglalásának indítványozása vagy mindkettő;
j)
az érintett pénzügyi eszközök kereskedésének felfüggesztése;
k)
bármilyen olyan gyakorlat ideiglenes beszüntetésének előírása, amelyet az illetékes hatóság az e rendelettel ellentétesnek ítél;
l)
ideiglenes eltiltás szakmai tevékenység folytatásától; és
m)
a nyilvánosság megfelelő tájékoztatásához szükséges minden intézkedés meghozatala, többek között a közzétett valótlan vagy félrevezető információk helyesbítése, ezen belül a valótlan vagy félrevezető információt közzétevő vagy terjesztő kibocsátó vagy egyéb személy kötelezése helyesbítő nyilatkozat közzétételére.
Ha az első albekezdés e) pontjában említett, természetes és jogi személyek területére történő belépéshez a nemzeti jognak megfelelően az érintett tagállam igazságügyi hatóságától előzetes engedély szükséges, az e pontban említett hatáskörrel csak az előzetes engedély megszerzését követően lehet élni;
(3) A tagállamok a megfelelő intézkedésekkel biztosítják az illetékes hatóságok valamennyi olyan felügyeleti és vizsgálati jogosultságát, amely feladataik ellátásához szükséges.
E rendelet nem sérti az e rendeletben foglalt követelményeken kívül további követelményeket előíró 2004/25/EK irányelv 4. cikke értelmében a tagállamok által kijelölt felügyeleti hatóságok által szabályozott nyilvános vételi ajánlatokkal, társaságok összefonódásával és a társaságok tulajdonjogát vagy irányítását befolyásoló más ügyletekkel kapcsolatban elfogadott törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket.
(4) Az illetékes hatóságok részére valamely személy által e rendelettel összhangban nyújtott tájékoztatás nem minősül az információátadás bármely, szerződésben, vagy bármely jogalkotási, szabályozási, vagy igazgatási rendelkezésben meghatározott korlátozása megsértésének, és nem jár a bejelentő semmilyen felelősségével az ilyen bejelentéssel kapcsolatban.
24. cikk
Együttműködés az EÉPH-val
(1) E rendelet alkalmazásában az illetékes hatóságok az 1095/2010/EU rendeletnek megfelelően együttműködnek az EÉPH-val.
(2) Az illetékes hatóságok az 1095/2010/EU rendelet 35. cikkével összhangban haladéktalanul az EÉPH rendelkezésére bocsátják a feladatai ellátásához szükséges valamennyi információt.
(3) E cikk alkalmazása egységes feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoz ki, amelyek meghatározzák a (2) bekezdésben információcsere eljárásait és formáit.
Az EÉPH az említett végrehajtás-technikai standardtervezeteket 2016. július 3-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság hatáskört kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikke szerinti elfogadására.
25. cikk
Együttműködési kötelezettség
(1) E rendelet alkalmazásában az illetékes hatóságok szükség szerint együttműködnek egymással és az EÉPH-val, feltéve, hogy nem alkalmazandó a (2) bekezdésben foglalt kivételek valamelyike. Az illetékes hatóságok segítséget nyújtanak más tagállamok illetékes hatóságainak és az EÉPH-nak. Elsősorban indokolatlan késedelem nélkül információt cserélnek és együttműködnek a vizsgálati, felügyeleti és jogérvényesítési tevékenység során.
Az első albekezdésben megállapított együttműködési és segítségnyújtási kötelezettség a Bizottságot is terheli az EUMSZ I. mellékletében felsorolt mezőgazdasági termékek közé tartozó áruval kapcsolatos információcsere tekintetében.
Az illetékes hatóságok és az EÉPH együttműködnek az 1095/2010/EU rendelettel és különösen annak 35. cikkével összhangban.
Amennyiben a tagállamok a 30. cikk (1) bekezdésének második albekezdésével összhangban úgy döntöttek, hogy büntetőjogi szankciókat szabnak ki e rendelet rendelkezéseinek a fenti cikkben említett megsértése esetén, biztosítaniuk kell, hogy megfelelő intézkedések álljanak rendelkezésre ahhoz, hogy az illetékes hatóságok minden szükséges hatáskörrel rendelkezzenek a joghatóságuk alá tartozó igazságügyi hatóságokkal történő kapcsolatfelvételhez annak érdekében, hogy megkapják az e rendelet esetleges megsértése miatt indított nyomozás vagy eljárásokkal kapcsolatos egyedi tájékoztatást, valamint ugyanezt nyújthassák más illetékes hatóságok vagy az EÉPH számára az egymással és az EÉPH-val e rendelet alkalmazásában való együttműködésre vonatkozó kötelezettségük teljesítése céljából.
(2) Az illetékes hatóság az alábbi kivételes körülmények fennállása esetén utasíthatja el a tájékoztatás vagy valamely nyomozás tekintetében történő együttműködés iránti kérelem teljesítését:
a)
a releváns információról szóló tájékoztatás hátrányos hatással lehet a megkeresett tagállam biztonságára, különösen a terrorizmus és más súlyos bűntettek elleni küzdelem tekintetében;
b)
a kérelem teljesítése valószínűleg hátrányosan befolyásolná saját vizsgálat és végrehajtási tevékenységeit vagy adott esetben egy büntetőjogi kivizsgálást;
c)
az adott cselekmények és személyek tekintetében már kezdeményeztek bírósági eljárást a megkeresett tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságainál; vagy
d)
a megkeresett tagállamban már jogerős bírósági határozatot hoztak az ugyanezen cselekményeket elkövető személyek ellen.
(3) Az illetékes hatóságok és az EÉPH együttműködnek a 713/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (27) értelmében létrehozott Energiaszabályozók Együttműködési Ügynökségével (ACER) és a tagállami szabályozó hatóságokkal annak érdekében, hogy összehangoltan közelítsék meg a vonatkozó szabályok érvényesítését olyan esetekben, ahol ügylet, vételi vagy eladási megbízás, vagy más cselekmény vagy magatartás irányul egy vagy több, e rendelet hatálya alá eső pénzügyi eszközre, illetve egy vagy több olyan nagykereskedelmi energiatermékre, amely az 1227/2011/EU rendelet 3., 4. és 5. cikkének hatálya alá esik. Az illetékes hatóságok figyelembe veszik az 1227/2011/EU rendelet 2. cikkében foglalt meghatározások jellemzőit és az 1227/2011/EU rendelet 3., 4. és 5. cikkének rendelkezéseit akkor, ha e rendelet 7., 8. és 12. cikkét a nagykereskedelmi energiatermékekhez kapcsolódó pénzügyi eszközökre alkalmazzák.
(4) Az illetékes hatóságok kérésre haladéktalanul rendelkezésre bocsátják az (1) bekezdésben említett célból szükséges információkat.
(5) Ha az illetékes hatóság meg van győződve arról, hogy egy másik tagállam területén e rendelet rendelkezéseivel ellentétes cselekményeket hajtanak vagy hajtottak végre, vagy hogy ilyen cselekmények valamely másik tagállam területén található kereskedési helyszínen forgalmazott pénzügyi eszközöket érintenek, erről a lehető legkonkrétabb formában értesíti a másik tagállam illetékes hatóságát, az EÉPH-t, valamint a nagykereskedelmi energiatermékekkel összefüggésben az Energiaszabályozók Együttműködési Ügynökségét. Az érintett tagállamok illetékes hatóságai egyeztetnek egymással és az EÉPH-val, valamint a nagykereskedelmi energiatermékekkel összefüggésben az Energiaszabályozók Együttműködési Ügynökségével a megfelelő intézkedésekről, továbbá tájékoztatják egymást az ezek közötti időszakok lényeges fejleményeiről. A 30. és 31. cikkben szabályozott, határokon átnyúló esetekben összehangoltan lépnek fel a közigazgatási szankciók és egyéb közigazgatási intézkedések alkalmazása során a többszörös és egymást átfedő intézkedések elkerülése érdekében, továbbá döntéseik érvényesítésében segítséget nyújtanak egymásnak.
(6) Valamely tagállam illetékes hatósága segítséget kérhet egy másik tagállam illetékes hatóságától a helyszíni ellenőrzésekkel vagy vizsgálatokkal kapcsolatban.
A segítséget kérő illetékes hatóság tájékoztathatja az EÉPH-t az első albekezdésben említett minden kérésről. Határokon átnyúló hatású vizsgálat vagy ellenőrzés esetében az EÉPH köteles valamely érintett illetékes hatóság megkeresésére a vizsgálatot vagy ellenőrzést koordinálni.
Ha valamely illetékes hatóság egy másik tagállam illetékes hatóságától helyszíni ellenőrzés vagy vizsgálat lefolytatására vonatkozó kérést kap, a következő lehetőségek közül választhat:
a)
saját maga végzi el a helyszíni ellenőrzést vagy vizsgálatot;
b)
engedélyezi az őt felkérő illetékes hatóság számára a helyszíni ellenőrzésben vagy vizsgálatban történő részvételt;
c)
engedélyezi az őt felkérő illetékes hatóság számára a helyszíni ellenőrzés vagy vizsgálat lefolytatását;
d)
könyvvizsgálókat vagy szakértőket jelöl ki a helyszíni ellenőrzés vagy vizsgálat lefolytatására;
e)
a felügyeleti tevékenységekkel összefüggő egyes feladatokat megosztja más illetékes hatóságokkal.
Az illetékes hatóságok a pénzbírságok behajtásának megkönnyítése tekintetében is együttműködhetnek más tagállamok illetékes hatóságaival.
(7) Az EUMSZ 258. cikke rendelkezéseinek sérelme nélkül, az az illetékes hatóság, amelynek az (1), (3), (4) és (5) bekezdés szerinti információ vagy segítségnyújtás iránti kérése alapján nem járnak el ésszerű időn belül, vagy amelynek információ vagy segítségnyújtás iránti kérését elutasítják, ezt ésszerű határidőn belül bejelentheti az EÉPH-nak.
Az említett helyzetekben az EÉPH az 1095/2010/EU rendelet 19. cikkének megfelelően járhat el, az EÉPH-nak az 1095/2010/EU rendelet 17. cikkével összhangban történő eljárása lehetőségének sérelme nélkül.
(8) Az illetékes hatóságok együttműködnek és információt cserélnek a tagállamok és harmadik országok az érintett azonnali piacokért felelős szabályozó hatóságaival, ha alapos okkal feltételezhetik, hogy az e rendeletet sértő bennfentes kereskedelemnek, bennfentes információk jogosulatlan közzétételének vagy piaci manipulációnak minősülő cselekményre kerül vagy került sor. Az együttműködés biztosítja a pénzügyi és azonnali piacok egységes áttekintését, továbbá felderíti a több piacot érintő és határokon átnyúló piaci visszaéléseket és szankciókat szab ki rájuk.
A kibocsátási egységek esetében az első albekezdésben előírt együttműködést és információcserét az alábbiakkal is biztosítani kell:
a)
a kibocsátási egység vagy az azon alapuló egyéb aukciós termék az 1031/2010/EU rendelet alapján bonyolított aukciója esetében az aukcióellenőrrel; és
b)
az illetékes hatóságokkal, a jegyzékkezelőkkel és köztük a központi tisztviselővel, valamint a 2003/87/EK irányelv alapján a megfelelőség ellenőrzésével megbízott közjogi testületekkel.
Az EÉPH segíti és koordinálja a más tagállamokban és harmadik országokban található illetékes hatóságok és a szabályozó hatóságok közötti együttműködést és információcserét. Az illetékes hatóságok lehetőség szerint együttműködési megállapodást kötnek a harmadik országokban a kapcsolódó azonnali piacokért felelős szabályozó hatóságokkal a 26. cikknek megfelelően.
(9) E cikk alkalmazása egységes feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoz ki, amelyek meghatározzák az e cikkben említett információcsere és segítségnyújtás eljárásait és formáit.
Az EÉPH az említett végrehajtás-technikai standardtervezeteket 2016. július 3-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság hatáskört kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikke szerinti elfogadására.
26. cikk
Együttműködés harmadik országokkal
(1) A tagállamok illetékes hatóságai szükség szerint együttműködési megállapodást kötnek a harmadik országok felügyeleti hatóságaival a harmadik országokban található felügyeleti hatóságokkal való információcserére, valamint az e rendelet alapján a harmadik országokban keletkező kötelezettségek érvényesítésére vonatkozóan. Az együttműködési megállapodás legalább a hatékony információcserét biztosítja, amely lehetővé teszi az illetékes hatóságok számára, hogy az e rendeletből eredő kötelezettségeiket teljesítsék.
Az illetékes hatóság tájékoztatja az EÉPH-t és az egyéb illetékes hatóságokat, ha ilyen megállapodást készül megkötni.
(2) Az EÉPH, hacsak lehetséges, megkönnyíti és összehangolja az illetékes hatóságok és a harmadik országok érintett felügyeleti hatóságai közötti együttműködési megállapodások kidolgozását.
E cikk következetes harmonizációjának biztosítása érdekében az EÉPH a tagállamok illetékes hatóságai által adott esetben alkalmazandó együttműködési megállapodások dokumentumsablonját tartalmazó szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki.
Az EÉPH az említett szabályozástechnikai standardtervezeteket 2015. július 3-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság felhatalmazást kap a második albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
Az EÉPH adott esetben megkönnyíti és összehangolja továbbá a harmadik országok felügyeleti hatóságaitól kapott, és a 30. és 31. cikkben tárgyalt intézkedések meghozatala szempontjából lényeges információknak az illetékes hatóságok közötti cseréjét.
(3) Az illetékes hatóságok csak olyan esetekben kötnek információcseréről szóló együttműködési megállapodásokat harmadik országok felügyeleti hatóságaival, ha a továbbadott információkra legalább a 27. cikkben meghatározottakkal egyenértékű szakmai titoktartási garancia vonatkozik. Ilyen információcserére kizárólag az említett illetékes hatóságok feladatainak ellátása céljából kerülhet sor.
27. cikk
Szakmai titoktartás
(1) Az e rendelet alapján átvett, kicserélt és továbbított bizalmas információkkal kapcsolatos szakmai titoktartás szabályait a (2) és (3) bekezdés állapítja meg.
(2) Az ennek a rendeletnek az értelmében az illetékes hatóságok között folytatott bármilyen, üzleti vagy operatív feltételekkel, illetve más gazdasági vagy személyes jellegű ügyekkel kapcsolatos információcsere bizalmas adatközlésnek minősül és a szakmai titoktartás követelményeinek hatálya alá tartozik, kivéve azt az esetet, ha az illetékes hatóság az információközléssel egyidejűleg megállapítja, hogy a szóban forgó információ közreadható, illetve az információközlést bírósági eljárás teszi szükségessé.
(3) A szakmai titoktartás kötelezettsége mindazokat a személyeket terheli, akiket az illetékes hatóság, illetve olyan hatóság vagy piaci vállalkozás foglalkoztat vagy foglalkoztatott, amelyre az illetékes hatóság hatáskört ruházott át, beleértve az illetékes hatóság által megbízott könyvvizsgálókat és szakértőket. A szakmai titoktartás hatálya alá tartozó információk - az uniós vagy nemzeti jogban megállapított ellenkező rendelkezés hiányában - semmilyen más személlyel, illetve hatósággal nem közölhetők.
28. cikk
Adatvédelem
A személyes adatok a tagállamok által e rendelet keretei között végzett feldolgozása tekintetében az illetékes hatóságok e rendelet alkalmazásában feladataikat a 95/46/EK irányelvet átültető törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezésekkel összhangban végzik. A személyes adatok az EÉPH által e rendelet keretei között végzett feldolgozása tekintetében az EÉPH a betartja a 45/2001/EK rendelet rendelkezéseit.
Személyes adatot legfeljebb 5 éves időtartamra lehet megőrizni.
29. cikk
Személyes adatok továbbítása harmadik országokba
(1) Valamely tagállam illetékes hatósága eseti jelleggel, a 95/46/EK irányelvben foglalt követelmények teljesítése mellett személyes adatot továbbíthat harmadik országba. Az illetékes hatóság gondoskodik arról, hogy a harmadik ország az adatokat csak akkor továbbítsa más harmadik országba, ha erre szóló kifejezett írásos engedéllyel rendelkezik, és a tagállam illetékes hatósága által meghatározott feltételeket teljesíti.
(2) Egy tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága egy másik tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságától kapott személyes adatokat csak abban az esetben adhat tovább harmadik ország felügyeleti hatóságának, ha az érintett tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága ehhez megszerezte az adatokat átadó hatáskörrel rendelkező hatóság kifejezett hozzájárulását, és - adott esetben - az adatokat kizárólag olyan célra továbbítja, amelyhez az adott hatáskörrel rendelkező hatóság hozzájárult.
(3) Személyes adatok cseréjéről együttműködési megállapodás kizárólag a 95/46/EK irányelvet átültető törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezésekkel összhangban rendelkezhet.
5. FEJEZET
Közigazgatási intézkedések és szankciók
30. cikk
Közigazgatási szankciók és közigazgatási intézkedések
(1) A büntetőjogi szankciók és az illetékes hatóságok 23. cikk szerinti felügyeleti hatáskörének sérelme nélkül a tagállamok a nemzeti joggal összhangban hatáskört biztosítanak az illetékes hatóságok számára a megfelelő közigazgatási szankciók és közigazgatási intézkedések meghozatalához legalább az alábbi jogsértések esetére:
a)
a 14. és 15. cikkben, a 16. cikk (1) és (2) bekezdésében, a 17. cikk (1), (2), (4), (5) és (8) bekezdésében, a 18. cikk (1)-(6) bekezdésében, a 19. cikk (1), (3), (5), (6), (7), és (11) bekezdésében és a 20. cikk (1) bekezdésében foglalt jogsértések; továbbá
b)
a 23. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálatban, nyomozásban vagy kérelem teljesítésében való együttműködés hiánya vagy ezek elvégzésének elmulasztása.
A tagállamok 2016. július 3-ig határozhatnak úgy, hogy nem állapítanak meg közigazgatási szankciókra vonatkozó szabályokat az első albekezdésben foglaltak szerint, ha az említett albekezdés a) és b) pontjában említett jogsértések nemzeti jogukban már büntetőjogi szankciók hatálya alá tartoznak. Ha a tagállamok így döntenek, részletesen tájékoztatják a Bizottságot és az EÉPH-t az adott büntetőjoguk idevágó részeiről.
A tagállamok az első és második albekezdésben említett szabályokról 2016. július 3-ig részletesen tájékoztatják a Bizottságot és az EÉPH-t. A tagállamok haladéktalanul közlik a Bizottsággal és az EÉPH-val az e szabályokat érintő későbbi módosításokat is.
(2) Az (1) bekezdés első albekezdése a) pontjában említett jogsértések esetében a tagállamok a nemzeti joggal összhangban hatáskört biztosítanak az illetékes hatóságok számára legalább az alábbi közigazgatási szankciók kiszabásához, illetve közigazgatási intézkedések meghozatalához:
a)
végzés, amely előírja a jogsértésért felelős személy számára, hogy hagyjon fel az adott magatartással, és tartózkodjon a magatartás megismétlésétől;
b)
a jogsértésből származó nyereség vagy az amiatt elkerült veszteség összegének visszaszolgáltatása, ha azok meghatározhatók;
c)
nyilvános figyelmeztetés, amely megnevezi a jogsértésért felelős személyt és a jogsértés jellegét;
d)
a befektetési vállalkozás engedélyének visszavonása vagy felfüggesztése;
e)
befektetési vállalkozásnál vezetői feladatokat ellátó személynek vagy egyéb természetes személynek, akinek a jogsértésért való felelősségét megállapították, az ideiglenes eltiltása attól, hogy befektetési vállalkozásban vezetői feladatot lásson el;
f)
a 14. vagy 15. cikkben foglalt jogsértések többszöri elkövetése esetén befektetési vállalkozásnál vezetői feladatokat ellátó személynek vagy egyéb természetes személynek, akinek a jogsértésért való felelősségét megállapították, a végleges eltiltása attól, hogy befektetési vállalkozásban vezetői feladatot lásson el;
g)
befektetési vállalkozásnál vezetői feladatokat ellátó személynek vagy egyéb természetes személynek, akinek a jogsértésért való felelősségét megállapították, az ideiglenes eltiltása attól, hogy saját számlára kereskedjen;
h)
maximális közigazgatási pénzbírság a jogsértésből származó nyereség vagy az amiatt elkerült veszteség összegének legfeljebb háromszorosáig, ha azok meghatározhatók;
i)
természetes személy esetében maximális összegű közigazgatási pénzbírság, amelynek összege:
i.
a 14. és 15. cikkben foglalt jogsértések esetén legalább 5 000 000 EUR, vagy azokban a tagállamokban, amelyek pénzneme nem az euro, a nemzeti pénznemben 2014. július 2-án ennek megfelelő érték;
ii.
a 16. és 17. cikkben foglalt jogsértések esetén legalább 1 000 000 EUR, vagy azokban a tagállamokban, amelyek pénzneme nem az euro, a nemzeti pénznemben 2014. július 2-án ennek megfelelő érték; és
iii.
a 18., 19. és 20. cikkben foglalt jogsértések esetén legalább 500 000 EUR, vagy azokban a tagállamokban, amelyek pénzneme nem az euro, a nemzeti pénznemben 2014. július 2-án ennek megfelelő érték; és
j)
jogi személy esetében maximális összegű közigazgatási pénzbírság, amelynek összege:
i.
a 14. és 15. cikkben foglalt jogsértések esetén legalább 15 000 000 EUR, vagy a jogi személy ügyvezető szerve által jóváhagyott, legutolsó rendelkezésre álló beszámoló szerinti előző teljes éves árbevételének 15 %-a, vagy azokban a tagállamokban, amelyek pénzneme nem az euro, a nemzeti pénznemben 2014. július 2-án ennek megfelelő érték;
ii.
a 16. és 17. cikkben foglalt jogsértések esetében 2 500 000 EUR, vagy a jogi személy ügyvezető szerve által jóváhagyott, legutolsó rendelkezésre álló beszámoló szerinti előző teljes éves árbevételének 2 %-a, vagy azokban a tagállamokban, amelyek pénzneme nem az euro, a nemzeti pénznemben 2014. július 2-án ennek megfelelő érték; és
iii.
a 18., 19. és 20. cikkben foglalt jogsértések esetén legalább 1 000 000 EUR, vagy azokban a tagállamokban, amelyek pénzneme nem az euro, a nemzeti pénznemben 2014. július 2-án ennek megfelelő érték.
Az e bekezdésben az illetékes hatóságra történő utalás nem sérti az illetékes hatóság azon képességét, hogy a 23. cikk (1) bekezdésében említett feladatait bármilyen módon elvégezze.
Az első albekezdés j) pontja i. és ii. alpontjának alkalmazásában amennyiben a jogi személy anyavállalat vagy leányvállalat, amelynek a 2013/34/EU irányelv (28) értelmében meghatározott összevont pénzügyi beszámolót kell készítenie, a vonatkozó teljes éves árbevétel a legutolsó rendelkezésre álló, a végső anyavállalat ügyvezető szerve által jóváhagyott összevont beszámoló szerinti teljes éves árbevétel, vagy a vonatkozó számviteli irányelvek - a bankokra vonatkozó 86/635/EGK tanácsi irányelv (29) és a biztosítóintézetekre vonatkozó 91/674/EGK tanácsi irányelv (30) - szerinti, annak megfelelő típusú bevétel.
(3) A tagállamok az illetékes hatóságokat a (2) bekezdésben említetteken felüli hatáskörrel is felruházhatják, és az említett bekezdésben foglaltakat meghaladó mértékű szankciókat is előírhatnak.
31. cikk
A felügyeleti hatáskörök gyakorlása és szankciók kiszabása
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a közigazgatási szankciók típusának és szintjének meghatározásakor az illetékes hatóságok figyelembe vegyenek minden lényeges körülményt, adott esetben többek között:
a)
a jogsértés súlyosságát és időtartamát;
b)
a jogsértésért felelős személy felelősségének mértékét;
c)
a jogsértésért felelős személynek például a jogi személy teljes árbevételében vagy a természetes személy éves jövedelmében konkrétan kifejezett pénzügyi erejét;
d)
a jogsértésért felelős személy által elért nyereség vagy elkerült veszteség jelentőségét, amennyiben ezek meghatározhatók;
e)
a jogsértésért felelős személy az illetékes hatósággal való együttműködésének mértékét, amelytől függetlenül az adott személy által elért nyereség vagy elkerült veszteség visszaszolgáltatásáról gondoskodni kell;
f)
a jogsértésért felelős személy által korábban elkövetett jogsértéseket; és
g)
a jogsértésért felelős személy által a jogsértés megismétlésének elkerülése érdekében tett intézkedéseket.
(2) A közigazgatási szankciókra és egyéb közigazgatási intézkedésekre vonatkozó hatáskörük 30. cikk szerinti gyakorlása során az illetékes hatóságok szorosan együttműködnek annak érdekében, hogy a felügyeleti és kivizsgálási hatáskörük gyakorlása, valamint a kiszabott közigazgatási szankciók és a meghozott egyéb közigazgatási intézkedések e rendeletnek megfelelően hatékonyak és arányosak legyenek. A többszörös és egymást átfedő intézkedések elkerülése érdekében a 25. cikknek megfelelően összehangoltan lépnek fel a határokon átnyúló esetekben a felügyeleti és kivizsgálási hatáskörök gyakorlása, valamint a közigazgatási szankciók kiszabása során.
32. cikk
A jogsértések bejelentése
(1) A tagállamok biztosítják, hogy az illetékes hatóságok hatékony mechanizmusokat hozzanak létre annak elősegítése érdekében, hogy az illetékes hatóságok értesüljenek e rendelet megsértésének tényleges vagy lehetséges eseteiről.
(2) Az (1) bekezdésben említett mechanizmusok közé tartoznak legalább a következők:
a)
a jogsértésekről szóló jelentések átvételére és nyomon követésére vonatkozó konkrét eljárások, ideértve az ilyen bejelentések számára biztonságos kommunikációs csatornák létrehozását is;
b)
munkaszerződéssel munkát végző azon személyek megfelelő munkahelyi védelme legalább a megtorlással, a diszkriminációval vagy másfajta tisztességtelen bánásmóddal szemben, akik jogsértést jelentenek be, vagy akiket jogsértéssel vádolnak; és
c)
a személyes adatok védelme a jogsértést bejelentő személyt és azt a természetes személyt érintően, aki állítólag elkövette a jogsértés, ideértve személyazonosságuk bizalmas kezelésének az eljárás minden szakaszában történő fenntartásával kapcsolatos védelmi intézkedéseket, a nemzeti jogban a nyomozásokkal vagy azt követő igazságügyi eljárásokkal összefüggésben előírt információközlések sérelme nélkül.
(3) A tagállamok a pénzügyi szolgáltatási célból szabályozott tevékenységet végző munkáltatók számára előírják, hogy megfelelő belső eljárásokkal rendelkezzenek ahhoz, hogy alkalmazottaik jelenthessék a jogsértéseket.
(4) Az e rendelet lehetséges megsértésével kapcsolatban érdemi információt szolgáltató személynek a tagállamok a tagállami joggal összhangban pénzügyi ösztönzőt kínálhatnak fel akkor, ha a bejelentőnek az információ bejelentése nem más, korábban fennálló jogszabályi vagy szerződéses kötelezettsége, valamint feltéve, hogy a bejelentett információ új, és e rendelet megsértése miatti közigazgatási vagy büntetőjogi szankció kiszabásához vagy egyéb közigazgatási intézkedés meghozatalához vezet.
(5) A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el, amelyek meghatározzák az (1) bekezdésben említett eljárásokat, beleértve a bejelentések megtételének és nyomon követésének módjait, valamint a munkaszerződés alapján munkát végző személyek, továbbá a személyes adatok védelmével kapcsolatos intézkedéseket. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 36. cikk (2) bekezdésben említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
33. cikk
Információcsere az EÉPH-val
(1) Az illetékes hatóságok minden évben összesített információkat bocsátanak az EÉPH rendelkezésére a 30., 31. és 32. cikkel összhangban általuk kiszabott valamennyi közigazgatási és egyéb közigazgatási intézkedésről. Az EÉPH a kapott információkat éves jelentésben teszi közzé. Az illetékes hatóságok évente az EÉPH rendelkezésére bocsátják az összes, a fent említett cikkekkel összhangban végzett közigazgatási vizsgálatra vonatkozó névtelenített és összesített adatot.
(2) Amennyiben a tagállamok a 30. cikk (1) bekezdésének második albekezdésével összhangban büntetőjogi szankciókat szabnak ki a fenti cikkben említett jogsértések esetére, illetékes hatóságaik évente az EÉPH rendelkezésére bocsátják az igazságügyi hatóságok által a 30., 31., és 32. cikknek megfelelően elvégzett összes büntetőjogi kivizsgálással és kiszabott valamennyi büntetéssel kapcsolatos névtelenített és összesített adatot. Az EÉPH a kiszabott büntetőjogi szankciókkal kapcsolatos információkat éves jelentésben teszi közzé.
(3) Az illetékes hatóság a közigazgatási vagy büntetőjogi szankció, egyéb közigazgatási intézkedés nyilvános közzétételével egyidejűleg az EÉPH-t is értesíti azokról.
(4) Ha a közzétett közigazgatási és büntetőjogi szankció, vagy egyéb közigazgatási intézkedés a 2014/65/EU irányelvnek megfelelően engedélyezett befektetési vállalkozásra vonatkozik, akkor az EÉPH a közzétett szankciót, vagy intézkedést feltünteti a befektetési vállalkozások az említett irányelv 5. cikke (3) bekezdésével létrehozott nyilvántartásában.
(5) E cikk alkalmazása egységes feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoz ki, amelyek meghatározzák az e cikkben említett információcsere eljárásait és formáit.
Az EÉPH a végrehajtás-technikai standardtervezeteket 2016. július 3-ig benyújtja a Bizottságnak.
A Bizottság hatáskört kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikke szerinti elfogadására.
34. cikk
A határozatok közzététele
(1) A harmadik albekezdésnek megfelelően az illetékes hatóságok honlapjukon közzéteszik az e rendeletben foglaltak megsértéséért kiszabott közigazgatási szankcióról vagy egyéb közigazgatási intézkedésről szóló határozatot közvetlenül azt követően, hogy a határozat által érintett személyt értesítették a határozatról. A közzétételnek tartalmaznia kell legalább a jogsértés típusára és jellegére, valamint a határozat által érintett személyek azonosságára vonatkozó információkat.
Az első albekezdés nem vonatkozik a vizsgálati jellegű intézkedést előíró határozatokra.
Amennyiben az illetékes hatóság eseti értékelés alapján úgy ítéli meg, hogy a határozat által érintett jogi személyek kilétének vagy a természetes személyek személyes adatainak a közzététele - az említett adatok közzétételének arányosságát vizsgáló eseti értékelés alapján - aránytalan lenne, vagy ha a közzététel veszélyeztet egy már folyamatban lévő nyomozást vagy a pénzügyi piacok stabilitását, az illetékes hatóságok:
a)
elhalasztják a határozat közzétételét mindaddig, amíg a halasztás mellett szóló okok meg nem szűnnek;
b)
a határozatot a nemzeti joggal összhangban, név megjelölése nélkül közzéteszik, amennyiben a közzététel biztosítja az érintett személyes adatok hatékony védelmét;
c)
nem teszik közzé a határozatot akkor, ha az illetékes hatóság úgy véli, hogy az a) vagy b) ponttal összhangban történő közzététel nem elégséges annak biztosításához, hogy:
i.
a pénzpiacok stabilitása ne kerüljön veszélybe; vagy
ii.
arányos legyen e határozatok közzététele az intézkedésekhez viszonyítva, amelyeket úgy ítélnek meg, hogy jelentőségük csekély.
Amennyiben az illetékes hatóság úgy határoz, hogy valamely határozatot a név megjelölése nélkül teszi közzé a harmadik albekezdés b) pontjában említettek szerint, az érintett adatok közzétételét ésszerű ideig elhalaszthatja, amennyiben az említett időszak során a név nélküli közzététel indokai előreláthatólag meg fognak szűnni.
(2) Amennyiben a határozattal szemben a nemzeti igazságügyi, közigazgatási vagy más hatóságnál jogorvoslattal éltek, az illetékes hatóságoknak honlapjukon haladéktalanul közzé kell tenniük ezt az információt, valamint a jogorvoslat eredményére vonatkozó további információkat is. Közzé kell tenni továbbá a jogorvoslat tárgyát képező határozatot semmisnek nyilvánító határozatot is.
(3) Az illetékes hatóságoknak biztosítaniuk kell, hogy az e cikkel összhangban nyilvánosságra hozott határozatok a nyilvánosságra hozatalt követően legalább öt évig hozzáférhetőek maradjanak honlapjukon. A nyilvánosságra hozott személyes adatokat csak annyi ideig lehet az illetékes hatóság honlapján tartani, ameddig ez az alkalmazandó adatvédelmi szabályok alapján szükséges.
6. FEJEZET
FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ JOGI AKTUSOK ÉS VÉGREHAJTÁSI JOGI AKTUSOK
35. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételekkel felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására.
(2) A Bizottság a 6. cikk (5) és (6) bekezdésében, a 12. cikk (5) bekezdésében, a 17. cikk (2) bekezdésének harmadik albekezdésében, a 17. cikk (3) bekezdésében, valamint a 19. cikk (13) és (14) bekezdésében említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása határozatlan időre szól 2014. július 2-ától kezdődő hatállyal.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 6. cikk (5) és (6) bekezdésében, a 12. cikk (5) bekezdésében, a 17. cikk (2) bekezdésének harmadik albekezdésében, a 17. cikk (3) bekezdésében, valamint a 19. cikk (13) és (14) bekezdésében említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban meghatározott felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételét követő napon vagy a határozatban megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) Amint a Bizottság elfogad egy felhatalmazáson alapuló jogi aktust, erről egyidejűleg tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(5) A 6. cikk (5) és (6) bekezdése, a 12. cikk (5) bekezdése, a 17. cikk (2) bekezdésének harmadik albekezdése, a 17. cikk (3) bekezdése, valamint a 19. cikk (13) és (14) bekezdése alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról történt értesítését követő három hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emel ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejáratát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Ezen időtartam az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére három hónappal meghosszabbodik.
36. cikk
A bizottsági eljárás
(1) A Bizottságot a 2001/528/EK bizottsági határozattal (31) létrehozott Európai Értékpapír-bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EK rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
7. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
37. cikk
A 2003/6/EK irányelvnek és a végrehajtási intézkedéseinek a hatályon kívül helyezése
A 2003/6/EGK irányelv és a 2004/72/EK (32), a 2003/125/EK (33) és a 2003/124/EK (34) bizottsági irányelv, valamint a 2273/2003/EK bizottsági rendelet (35)2016. július 3-ával hatályát veszti. A 2003/6/EK irányelvre vonatkozó hivatkozásokat az e rendeletre vonatkozó hivatkozásként kell értelmezni az e rendelet II. mellékletében található megfelelési táblázattal összhangban.
38. cikk
Jelentéstétel
A Bizottság 2019. július 3-ig jelentést nyújt be az Európai Parlament és a Tanács számára e rendelet alkalmazásáról, amelyet adott esetben a rendelet módosítására irányuló jogalkotási javaslat kísér. A jelentés többek között értékeli:
a)
helyénvaló-e közös szabályokat bevezetni az összes tagállam azon kötelezettségére vonatkozóan, amely szerint közigazgatási szankciókat kell kiszabniuk a bennfentes kereskedésért és a piaci manipulációért;
b)
a bennfentes információ meghatározása kielégítő módon lefedi-e az illetékes hatóságok számára fontos összes információt a piaci visszaélés ellen hatékony küzdelem érdekében;
c)
megfelelőek-e azok a feltételek, amelyek fennállása esetén el kell rendelni a kereskedés betiltását a 19. cikk (11) bekezdésében foglaltakkal összhangban, tekintettel annak megállapítására, hogy vannak-e további olyan körülmények, amelyek közepette a tiltást alkalmazni kell;
d)
azon lehetőség, hogy a piaci visszaélésekkel kapcsolatban létrehozzák az ajánlati könyvek több piacra kiterjedő felügyeletének az uniós keretét, beleértve a keretre vonatkozó ajánlásokat is; továbbá
e)
a referenciaértékekre vonatkozó rendelkezések alkalmazási köre.
Az első albekezdés a) pontja alkalmazásában az EÉPH feltérképezi a közigazgatási szankciók alkalmazását, valamint azon tagállamok esetében, amelyek a 30. cikk (1) bekezdésének második albekezdésével összhangban úgy döntöttek, hogy az e rendeletben foglaltak megsértéséért a 26. cikknek megfelelően büntetőjogi szankciókat alkalmaznak, az EÉPH feltérképezi e büntetőjogi szankciók tagállamokban történő alkalmazását. Ehhez az intézkedéshez hozzátartozik minden olyan adat, amelyet a 33. cikk (1) és (2) bekezdése alapján bocsátanak rendelkezésre.
39. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
(1) Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
(2) E rendeletet 2016. július 3-tól kell alkalmazni, kivéve a 4. cikk (4) és (5) bekezdését, az 5. cikk (6) bekezdését, a 6. cikk (5) és (6) bekezdését, a 7. cikk (5) bekezdését, a 11. cikk (9), (10) és (11) bekezdését, a 12. cikk (5) bekezdését, a 13. cikk (7) és (11) bekezdését, a 16. cikk (5) bekezdését, a 17. cikk (2) bekezdésének harmadik albekezdését, a 17. cikk (3), (10) és (11) bekezdését, a 18. cikk (9) bekezdését, a 19. cikk (13), (14) és (15) bekezdését, a 20. cikk (3) bekezdését, a 24. cikk (3) bekezdését, a 25. cikk (9) bekezdését, a 26. cikk (2) bekezdésének második, harmadik és negyedik albekezdését, a 32. cikk (5) bekezdését, és a 33. cikk (5) bekezdését, amelyek 2014. július 2-án alkalmazandók.
(3) A tagállamok megteszik a megfelelő intézkedéseket, hogy 2016. július 3-ig megfeleljenek a 22., 23. és 30. cikknek, a 31. cikk (1) bekezdésének, valamint a 32. és 34. cikknek.
(4) E rendeletnek a 2014/65/EU irányelvre és a 600/2014/EU rendeletre való hivatkozásait 2017. január 3. előtt a 2004/39/EK irányelvre való hivatkozásként kell értelmezni a 2014/65/EU irányelv IV. mellékletében meghatározott megfelelési táblázattal összhangban, amennyiben e megfelelési táblázat a 2004/39/EK irányelvre való hivatkozásokat tartalmaz.
Amennyiben e rendelet rendelkezései szervezett kereskedési rendszerekre, kkv-tőkefinanszírozási piacokra, kibocsátási egységekre, vagy az azokon alapuló aukciós termékekre hivatkoznak, e rendelkezések 2017. január 3-ig nem alkalmazandók a szervezett kereskedési rendszerekre, kkv-tőkefinanszírozási piacokra, kibocsátási egységekre vagy az azokon alapuló aukciós termékekre.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2014. április 16-án.