ДИРЕКТИВА 2014/63/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 май 2014 година
за изменение на Директива 2001/110/ЕО на Съвета относно меда
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 2001/110/ЕО на Съвета (3) определя меда като естествен сладък продукт, произвеждан от медоносни пчели Apis mellifera („пчели“). Медът се състои основно от различни захари, предимно фруктоза и глюкоза, както и от други вещества, като органични киселини, ензими и твърди частици, получавани при неговото събиране. Директива 2001/110/ЕО ограничава човешката намеса, която би могла да промени състава на меда, и във връзка с това позволява запазването на естествения характер на меда. По-специално Директива 2001/110/ЕО забранява добавянето в меда на хранителни съставки, включително хранителни добавки, и добавянето на друго освен мед. По същия начин директивата забранява отстраняването на съставните елементи, характерни за меда, включително полена, освен ако това отстраняване не може да се избегне при пречистване на меда от чужди примеси. Тези изисквания са в съответствие със стандарта Кодекс алиментариус за меда (Codex Stan 12-1981).
(2)
Поленът е част от критериите за състава на меда, определени в Директива 2001/110/ЕО. Наличните доказателства, включително емпирични и научни данни, потвърждават, че наличието на полен в меда се дължи на медоносните пчели. Поленовите зърна падат в нектара, събиран от медоносните пчели. В кошера пчелите превръщат събрания нектар, съдържащ поленови зърна, в мед. Според наличните данни в меда може да попадне допълнително полен от полена, който се намира по власинките на пчелите, от полена във въздуха вътре в кошера и от полена, събран от пчелите в килийките, които случайно може да се отворят при извличането на меда от стопанските субекти в хранителната промишленост. Следователно поленът попада в кошера в резултат на дейността на пчелите и присъства по естествен път в меда, независимо дали стопанските субекти в хранителната промишленост извличат меда или не. Освен това, няма съзнателно добавяне на полен в меда от страна на стопанските субекти в хранителната промишленост, тъй като това е забранено от Директива 2001/110/ЕО.
(3)
Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета (4) определя като „съставка“ всяко вещество, използвано за производство или приготвяне на храна и все още налична в крайния продукт, дори и в изменен вид. Това определение предполага съзнателна употреба на вещество за производството или приготвянето на храна. Като се отчита фактът, че медът е естествен продукт, и по-специално, естественият произход на наличието в меда на съставни елементи, характерни за меда, поленът, който е естествен съставен елемент, характерен за меда, не следва да се счита за „съставка“ на меда по смисъла на Регламент (ЕС) № 1169/2011.
(4)
Настоящата директива не засяга прилагането на Регламент (ЕО) № 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета (5) по отношение на меда, който съдържа генетично модифициран полен, тъй като този мед представлява храна, произведена от генетично модифицирани организми по смисъла на този регламент. По дело С-442/09 (6), Карл Хайнц Баблок и други/Фрайщат Байерн, Съдът на Европейския съюз постанови, че определящият критерий за прилагането на Регламент (ЕО) № 1829/2003, както е посочено в съображение 16 от посочения регламент, е дали материалът, получен от генетично модифицирания изходен материал, присъства в храната. Следователно медът, съдържащ генетично модифициран полен, следва да се разглежда като „храна, (частично) произведена от ГМО“ по смисъла на член 3, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 1829/2003. Следователно предвиждането на разпоредба, предвиждаща, че поленът не е съставка на меда, не засяга заключението на Съда на Европейския съюз по споменатото дело С-442/09, че медът, съдържащ генетично модифициран полен, е обект на Регламент (ЕО) № 1829/2003, по-специално на изискванията на същия, отнасящи се до даване на предварително разрешение за пускане на пазара, надзор и - когато е приложимо - етикетиране.
(5)
Съгласно изискванията за етикетиране по Регламент (ЕО) № 1829/2003 няма задължение наличието на генетично модифициран полен в меда да бъде указано на етикетите за мед, ако са изпълнени следните условия: този полен не надвишава 0,9 % от меда, а присъствието му в меда е случайно или технически неизбежно. Следва да се припомни, че Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7) предвижда, че държавите-членки могат да вземат подходящи мерки, за да избегнат случайното наличие на генетично модифицирани организми в меда.
(6)
Съгласно Директива 2001/110/ЕО, ако медът произхожда от повече от една държава членка или трета страна, задължителното указание за страните на произход може да бъде заменено с едно от следните указания, по целесъобразност: „смес от видове мед с произход от ЕС“, „смес от видове мед с произход извън ЕС“, „смес от видове мед с произход от ЕС и извън него“. След влизането в сила на Договора от Лисабон Европейският съюз замени и наследи Европейската общност. Следователно е целесъобразно да се изяснят съответните изисквания за етикетиране, като позоваването на „ЕО“ се замени с „ЕС“.
(7)
С Директива 2001/110/ЕО се предоставят правомощия на Комисията за изпълнение на някои от нейните разпоредби, по-специално правомощия да приема мерки, необходими за изпълнението на разпоредбите, свързани с адаптирането към техническия прогрес и привеждането на посочената директива в съответствие с общото законодателство на Съюза в областта на храните. Освен това Директива 2001/110/ЕО предоставя правомощия на Комисията да приема методи, позволяващи да се проверява съответствието на меда с посочената директива. Необходимо е да се преразгледа обхватът на тези правомощия.
(8)
С цел да се гарантират справедливи търговски практики, да се защитават интересите на потребителите и да се даде възможност за установяване на съответните методи за анализ, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз, за да се определят количествени параметри за критерия „основно“ по отношение на цветния или растителния произход на меда и минималното количество полен във филтрирания мед след отстраняване на чуждите неорганични или органични вещества. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(9)
След приемането на Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (8), който се прилага за всички етапи на производството, преработката и разпространението на храни и фуражи на равнището на Съюза и на национално равнище, общите разпоредби на Съюза относно хранителните продукти се прилагат пряко към продуктите, обхванати от Директива 2001/110/ЕО. Следователно вече не е необходимо Комисията да разполага с правомощия за привеждане в съответствие на разпоредбите на посочената директива към общото законодателство на Съюза в областта на храните. Поради това разпоредбите, предоставящи такива правомощия, следва да бъдат заличени.
(10)
След приемането на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (9) е целесъобразно да се адаптират съответните разпоредби на Директива 2001/110/ЕО към посочения регламент.
(11)
С цел да се позволи на държавите-членки да приемат националните законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за постигане на съответствие с Директива 2001/110/ЕО, така, както е изменена с настоящата директива, следва да се определи срок от 12 месеца за транспониране. По време на този период изискванията на Директива 2001/110/ЕО, без измененията, въведени с настоящата директива, остават приложими.
(12)
С цел да бъдат отчетени интересите на стопанските субекти в хранителната промишленост, които пускат на пазара или етикетират своите продукти в съответствие с изискванията, приложими преди прилагането на националните разпоредби, транспониращи Директива 2001/110/ЕО, така, както е изменена с настоящата директива, е необходимо да се установят целесъобразни преходни мерки. Следователно следва да е възможно продуктите, които са пуснати на пазара или са етикетирани преди прилагането на тези разпоредби, да продължат да бъдат предлагани на пазара до изчерпване на запасите.
(13)
Поради това Директива 2001/110/ЕО следва да бъде съответно изменена.
(14)
Тъй като измененията, свързани с предоставянето на правомощия на Комисията, се отнасят само до правомощията на Комисията, не е необходимо те да бъдат транспонирани от държавите-членки.
(15)
Тъй като целите на настоящата директива, а именно да предвиди, че поленът като естествен съставен елемент, характерен за меда, не следва да се счита за съставка на меда, да разясни изискванията за етикетиране в случаите, когато медът произхожда от повече от една държава членка или трета страна, както и да преразгледа обхвата на съществуващите правомощия, предоставени на Комисията, не могат да бъдат постигнати в задоволителна степен от държавите-членки, а могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки, в съответствие с принципа на субсидиарност, посочен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Изменения
Директива 2001/110/ЕО се изменя, както следва:
1)
В член 2, параграф 4 буква а) се заменя със следното:
„а)
страната или страните на произход, където е бил добит медът, се посочват върху етикета.
Независимо от първата алинея, ако медът произхожда от повече от една държава членка или трета страна, указанието за страните на произход може да бъде заменено с едно от следните указания, по целесъобразност:
-
„смес от видове мед с произход от ЕС“,
-
„смес от видове мед с произход извън ЕС“,
-
„смес от видове мед с произход от ЕС и извън него“.“
2)
В член 2 се добавя следната точка:
„5.
Поленът, в качеството си на естествен съставен елемент, характерен за меда, не се счита за съставка - по смисъла на член 2, параграф 2, буква е) от Регламент (ЕС) № 1169/2011на Европейския парламент и на Съвета (10) - на продуктите, посочени в приложение I към настоящата директива.
(10) Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 г. за предоставянето на информация за храните на потребителите, за изменение на регламенти (ЕО) № 1924/2006 и (ЕО) № 1925/2006 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 87/250/ЕИО на Комисията, Директива 90/496/ЕИО на Съвета, Директива 1999/10/ЕО на Комисията, Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, директиви 2002/67/ЕО и 2008/5/ЕО на Комисията и на Регламент (ЕО) № 608/2004 на Комисията (ОВ L 304, 22.11.2011 г., стр. 18).“" 						
3)
Член 4 се заменя със следното:
„Член 4
1. За целите на член 9, втора алинея от настоящата директива Комисията може, като отчита международните стандарти и техническия напредък, чрез актове за изпълнение, които са в съответствие с Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета (11), да установи методи за анализ, позволяващи да се проверява съответствието на меда с разпоредбите на настоящата директива. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 7, параграф 2 от настоящата директива. До приемането на тези методи на анализ, за проверка на спазването на разпоредбите на настоящата директива държавите-членки използват, винаги когато е възможно, международно признати валидирани методи за анализ, като например методите, одобрени от Кодекс алиментариус.
2. За целите на гарантиране на лоялни търговски практики и на защита на интересите на потребителите и за да се даде възможност за установяване на съответните методи за анализ, на Комисията се предоставят правомощия за приемане на делегирани актове в съответствие с член 6 за допълване на настоящата директива чрез определяне на количествените параметри, свързани със следното:
а)
критерий за „основно“ по отношение на цветния или растителния произход на меда съобразно посоченото в член 2, параграф 2, буква б), първо тире; както и
б)
минималното съдържание на полен във филтрирания мед след отстраняване на чуждите неорганични или органични примеси, посочени в приложение I, точка 2, буква б), подточка viii).
В тези делегирани актове Комисията предвижда подходящи преходни мерки за продуктите, пуснати на пазара преди дата на прилагане на посочените делегирани актове.
(11) Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (ОВ L 165, 30.4.2004 г., стр. 1).“" 						
4)
Член 6 се заменя със следното:
„Член 6
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегираните актове, посочени в член 4, параграф 2, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 23 юни 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 4, параграф 2, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. Решението не засяга валидността на делегираните актове, които вече са влезли в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 4, параграф 2, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“
5)
Член 7 се заменя със следното:
„Член 7
1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните („комитета“), създаден с член 58, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (12). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета. (13)
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011).
(12) Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (ОВ L 31, 1.2.2002 г., стр. 1)." 						
(13) Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (ОВ L 55, 28.2.2011 г., стр. 13).“" 						
6)
В приложение II третата алинея се заменя със следното:
„Без да се засяга приложение I, точка 2, буква б), подточка viii), не трябва да се отстраняват нито поленът, нито другите съставни елементи, характерни за меда, освен когато това не може да се избегне при пречистването на меда от чужди неорганични или органични примеси.“
Член 2
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с член 1, точки 1, 2 и 6 и с член 3. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези мерки.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки прилагат мерките, посочени в параграф 1, считано от 24 юни 2015 г.
Член 3
Преходни мерки
Продуктите, които са пуснати на пазара или етикетирани преди 24 юни 2015 г. в съответствие с Директива 2001/110/ЕО, могат да продължат да бъдат предлагани на пазара до изчерпване на запасите.
Член 4
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 5
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 15 май 2014 година.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2014/63/EU IRÁNYELVE
(2014. május 15.)
a mézről szóló 2001/110/EK tanácsi irányelv módosításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
A 2001/110/EK tanácsi irányelv (3) fogalommeghatározása szerint a méz az Apis mellifera méhek által előállított természetes édes anyag. A méz elsődlegesen különféle cukrokból, túlnyomórészt fruktózból és glükózból, valamint egyéb anyagokból (mint pl. szerves savakból, enzimekből és a begyűjtött mézből kivont szilárd részecskékből) áll. A 2001/110/EK irányelv azzal védi a méz természetes jellegét, hogy korlátozza az olyan emberi beavatkozást, amelynek révén a méz összetétele megváltozhat. Így különösen a 2001/110/EK irányelv tiltja élelmiszer-összetevők (köztük élelmiszer-adalékanyagok), valamint mézen kívül egyéb anyagok mézhez való hozzáadását. Hasonlóképpen tiltja az irányelv a méz bármely alkotóelemének - köztük a virágpornak - a kivonását, kivéve, ha ez idegen anyagok eltávolításakor elkerülhetetlen. Ezek a követelmények összhangban állnak a Codex Alimentarius mézre vonatkozó előírásával (Codex Stan 12-1981).
(2)
A virágpor a 2001/110/EK irányelvben a méz összetételére vonatkozóan meghatározott kritériumok részét képezi. A rendelkezésre álló bizonyítékok, köztük empirikus és tudományos adatok megerősítik, hogy a mézben a méheknek köszönhetően van jelen a virágpor. A virágporszemcsék belehullanak a nektárba, amelyet a méhek összegyűjtenek. A virágporszemcséket tartalmazó nektárt a méhek a kaptárban mézzé alakítják. A rendelkezésre álló adatok szerint további virágpor kerülhet a mézbe a méh szőréről, a kaptár levegőjében lévő virágporból, valamint a méhek által azon lépsejtekben tárolt virágporból, amelyek véletlenül kinyílhatnak, amikor az élelmiszer-ipari szereplők a mézpergetést végzik. Ebből következően elmondható, hogy a virágpor a méhek tevékenységének eredményeként jut be a kaptárba, és természetesen van jelen a mézben, tekintet nélkül arra, hogy az élelmiszer-ipari szereplő pergeti-e a mézet. Emellett 2001/110/EK irányelv tiltja azt, hogy az élelmiszer-ipari szereplők szándékosan adjanak virágport a mézhez.
(3)
Az 1169/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) értelmében „összetevő” minden anyag, amelyet élelmiszer előállításánál vagy elkészítésénél használnak fel, és a késztermékben még jelen van, akár módosult formában is. E meghatározás értelmében a fogalom kiterjed arra is, hogy az anyagot az élelmiszer előállításánál vagy elkészítésénél szándékosan használják fel. Tekintettel a méz természetes jellegére és különösen a mézre jellemző alkotóelemek előfordulásának természetes eredetére, virágpor, amely a mézre jellemző természetes alkotóelem, nem tekinthető a méz összetevőjének az 1169/2011/EU rendelet értelmében.
(4)
Ez az irányelv nem érinti az 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) géntechnológiával módosított virágport tartalmazó mézre történő alkalmazását, mivel az ilyen méz a rendelet értelmében géntechnológiával módosított szervezetekből készült élelmiszernek minősül. A C-442/09. sz. Karl-Heinz Bablok és mások kontra Freistaat Bayern ügyben (6) az Európai Unió Bírósága úgy ítélte meg, hogy az 1829/2003/EK rendelet alkalmazását meghatározó kritérium - annak (16) preambulumbekezdése szerint - az, hogy az élelmiszerben jelen van-e a géntechnológiával módosított alapanyagból származó anyag. A géntechnológiával módosított virágport tartalmazó mézet ezért az 1829/2003/EK rendelet 3. cikke (1) bekezdésének c) pontja értelmében „(részben) GMO-kból előállított élelmiszernek” kell tekinteni. Ezért egy olyan rendelkezés meghatározása, amely szerint a virágpor nem összetevője a méznek, nem érinti a Bíróság C-442/29. sz. ügyben levont azon következtetését, hogy a géntechnológiával módosított virágport tartalmazó méz az 1829/2003/EK rendelet hatálya alá tartozik, különös tekintettel a forgalomba hozatalt megelőző engedélyeztetéssel, a felügyelettel és adott esetben a címkézéssel kapcsolatos követelményekre.
(5)
Az 1829/2003/EK rendelet címkézési követelményei értelmében a géntechnológiával módosított virágpornak a mézben való jelenlétét nem kötelező feltüntetni a méz címkéjén az alábbi feltételek teljesülése esetén: az ilyen virágpor nem haladja meg a méz 0,9 %-át és jelenléte véletlen vagy technikailag elkerülhetetlen. Emlékeztetni kell arra, hogy a 2001/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy megtegyék a szükséges intézkedéseket ahhoz, hogy elkerülhető legyen a géntechnológiával módosított szervezetek mézben való nem szándékos előfordulása.
(6)
A 2011/110/EK irányelv szerint ha a méz több tagállamból vagy harmadik országból származik, a származási országok kötelező feltüntetését - az esetnek megfelelően - az alábbi elnevezések egyikével lehet helyettesíteni: „EK-országokból származó mézkeverék”, „EK-n kívüli országokból származó mézkeverék”, „EK-országokból és EK-n kívüli országokból származó mézkeverék”. A Lisszaboni Szerződés hatálybalépését követően az Európai Unió az Európai Közösség helyébe lépett, és annak jogutódja lett. Ezért helyénvaló, hogy a vonatkozó címkézési előírásokat oly módon pontosítsák, hogy azokban az „EK” helyett az „EU”-ra történő hivatkozás szerepeljen.
(7)
A 2001/110/EK irányelv hatáskörrel ruházza fel a Bizottságot az említett irányelv bizonyos rendelkezéseinek végrehajtására, így különösen hatáskörrel ruházza fel a Bizottságot olyan intézkedések elfogadására, amelyek szükségesek a szóban forgó irányelvnek a műszaki fejlődéshez és az élelmiszerekkel kapcsolatos általános uniós rendelkezésekhez való hozzáigazítására vonatkozó rendelkezések végrehajtásához. Ezenkívül a 2001/110/EK irányelv hatáskörrel ruházza fel a Bizottságot arra, hogy olyan módszereket határozzon meg, amelyek lehetővé teszik a méz említett irányelvnek való megfelelése ellenőrzését. E hatáskört felül kell vizsgálni.
(8)
A tisztességes kereskedelmi gyakorlatok biztosítása, a fogyasztók érdekeinek védelme és a vonatkozó elemzési módszerek meghatározásának lehetővé tétele érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el a méz virág- vagy növényi eredetére vonatkozóan, valamint az idegen szervetlen vagy szerves anyagok eltávolítását követően a virágpornak a szűrt mézben való minimális tartalmára vonatkozóan a „jelentős részben” kritérium mennyiségi paramétereinek meghatározása céljából. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(9)
A 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (8) elfogadását követően, amely az élelmiszer és takarmány termelésének, feldolgozásának és forgalmazásának minden szakaszára vonatkozik uniós és nemzeti szinten is, az élelmiszerekre vonatkozó általános uniós rendelkezések a 2001/110/EK irányelv hatálya alá eső termékekre közvetlenül alkalmazandók. Következésképpen már nem indokolt, hogy a szóban forgó irányelvnek az élelmiszerekre vonatkozó általános uniós rendelkezésekhez való hozzáigazításához szükséges hatáskörrel a Bizottság rendelkezzen. Ezért a szóban forgó hatáskört a Bizottságra ruházó rendelkezéseket el kell hagyni.
(10)
A 182/2001/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (9) elfogadását követően célszerű a 2001/110/EK irányelv vonatkozó rendelkezéseinek e rendelethez való hozzáigazítása.
(11)
Célszerű egy 12 hónapos átültetési időszakot megállapítani arra vonatkozóan, hogy a tagállamok elfogadhassák az ezen irányelv által módosított 2001/110/EK irányelvnek való megfeleléshez szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket. Ezen időszak végéig a 2001/110/EK irányelv követelményei az ezen irányelvvel bevezetett módosítások nélkül alkalmazandók.
(12)
Megfelelő átmeneti intézkedéseket kell hozni azon élelmiszer-ipari szereplők érdekeinek figyelembevétele érdekében, akik az ezen irányelvvel módosított 2001/110/EK irányelv átültetésére elfogadott nemzeti rendelkezések hatálybalépését megelőzően alkalmazandó követelményekkel összhangban hozzák forgalomba és címkézik termékeiket. Ezért lehetővé kell tenni, hogy az e rendelkezések alkalmazása előtt forgalomba hozott vagy felcímkézett termékek a készletek kimerüléséig tovább forgalmazhatók legyenek.
(13)
A 2001/110/EK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell.
(14)
Mivel a Bizottságra történő hatáskör-átruházáshoz kapcsolódó módosítások csak a Bizottság hatáskörét érintik, azokat a tagállamoknak nem kell átültetniük.
(15)
Mivel ezen irányelv céljait - nevezetesen azt, hogy kimondja, hogy a virágpor, amely a méz természetes alkotóeleme, nem tekinthető a méz összetevőjének, hogy pontosítsa a címkézési követelményeket azon esetekben, amikor a méz egynél több tagállamból vagy harmadik országból származik, valamint hogy felülvizsgálja a jelenleg a Bizottságra ruházott hatáskört - a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Módosítások
A 2001/110/EK irányelv a következőképpen módosul:
1.
A 2. cikk (4) bekezdésének a) pontja helyébe a következő szöveg lép:
„a)
azon származási országot vagy országokat, ahol a mézet begyűjtötték, jelzik a címkén.
Az első albekezdés sérelme nélkül, ha a méz több tagállamból vagy harmadik országból származik, a származási országok feltüntetését - az esetnek megfelelően - az alábbi elnevezések egyikével lehet helyettesíteni:
-
»EU-országokból származó mézkeverék«,
-
»EU-n kívüli országokból származó mézkeverék«,
-
»EU-országokból és EU-n kívüli országokból származó mézkeverék«.”
2.
A 2. cikk a következő ponttal egészül ki:
„5.
A virágpor, amely a méz természetes alkotóeleme, nem tekinthető az ezen irányelv I. mellékletében meghatározott termékek összetevőjének az 1169/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (10) 2. cikke (2) bekezdésének f) pontja értelmében.
(10) Az Európai Parlament és a Tanács 1169/2011/EU rendelete (2011. október 25.) a fogyasztók élelmiszerekkel kapcsolatos tájékoztatásáról, az 1924/2006/EK és az 1925/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról és a 87/250/EGK bizottsági irányelv, a 90/496/EGK tanácsi irányelv, az 1999/10/EK bizottsági irányelv, a 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, a 2002/67/EK és a 2008/5/EK bizottsági irányelv és a 608/2004/EK bizottsági rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 304., 2011.11.22., 18. o.).”" 						
3.
A 4. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„4. cikk
(1) Ezen irányelv 9. cikkének második bekezdése alkalmazásában, a nemzetközi előírások és a műszaki fejlődés figyelembevételével a Bizottság a 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (11) összhangban álló végrehajtási jogi aktusok révén meghatározhatja azokat a vizsgálati módszereket, amelyek segítségével lehetővé válik annak ellenőrzése, hogy a méz megfelel-e ezen irányelv rendelkezéseinek. E végrehajtási jogi aktusokat ezen irányelv 7. cikke (2) bekezdésének megfelelően kell elfogadni. E módszerek elfogadásáig a tagállamok - amikor csak lehetséges - nemzetközileg elfogadott, megalapozott vizsgálati módszerekkel (mint pl. a Codex Alimentarius által jóváhagyott módszerek) ellenőrzik ezen irányelv rendelkezéseinek betartását.
(2) A tisztességes kereskedelmi gyakorlatok és a fogyasztói érdekek védelmének biztosítása, valamint a vonatkozó elemzési módszerek kidolgozásának lehetővé tétele érdekében a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 6. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el ezen irányelv kiegészítésére az alábbiakra vonatkozó mennyiségi paraméterek meghatározásával:
a)
a méznek a 2. cikk (2) bekezdése b) pontjának első francia bekezdésében említett virág- vagy növényi eredetére vonatkozóan a »jelentős részben« kritérium; valamint
b)
az I. melléklet 2. b) viii. pontjában említett idegen szerves vagy szervetlen anyagok eltávolítását követően a virágpornak a szűrt mézben való minimális tartalma.
E felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban a Bizottság megfelelő átmeneti szabályozásról rendelkezik a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok alkalmazási időpontját megelőzően forgalomba hozott termékek számára.
(11) Az Európai Parlament és a Tanács 882/2004/EK rendelete (2004. április 29.) a takarmány- és élelmiszerjog, valamint az állat-egészségügyi és az állatok kíméletére vonatkozó szabályok követelményeinek történő megfelelés ellenőrzésének biztosítása céljából végrehajtott hatósági ellenőrzésekről (HL L 165., 2004.4.30., 1. o.)”" 						
4.
A 6. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„6. cikk
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására.
(2) A Bizottságnak a 4. cikk (2) bekezdésében említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozó felhatalmazása ötéves időszakra szól 2014. június 23-tól kezdődő hatállyal. A Bizottság legkésőbb kilenc hónappal az ötéves időtartam letelte előtt jelentést készít a felhatalmazásról. Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács nem ellenzi a meghosszabbítást legkésőbb három hónappal az egyes időtartamok vége előtt, akkor a felhatalmazás hallgatólagosan meghosszabbodik a korábbival megegyező időtartamra.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 4. cikk (2) bekezdésében említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő napon, vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5) A 4. cikk (2) bekezdése értelmében elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.”
5.
A 7. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„7. cikk
(1) A Bizottságot a 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (12) 58. cikkének (1) bekezdésével létrehozott Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság (a bizottság) segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (13) értelmében vett bizottság.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
Ha a bizottság nem nyilvánít véleményt, a Bizottság nem fogadhatja el a végrehajtási jogi aktus tervezetét, és a 182/2011/EU rendelet 5. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdése alkalmazandó.
(12) Az Európai Parlament és a Tanács 178/2002/EK rendelete (2002. január 28.) az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszerbiztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról (HL L 31., 2002.2.1., 1. o.)." 						
(13) Az Európai Parlament és a Tanács 182/2011/EU rendelete (2011. február 16.) a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról. (HL L 55., 2011.2.28., 13. o.)”" 						
6.
A II. melléklet harmadik bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„Az I. melléklet 2. b) viii. pontjának sérelme nélkül sem a virágport, sem a méz egyéb alkotóelemét nem lehet kivonni a mézből, kivéve, ha ez az idegen szerves vagy szervetlen anyag eltávolításakor elkerülhetetlen.”
2. cikk
Átültetés
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy 1. cikk 1., 2. és 6. pontjának, illetve a 3. cikknek megfeleljenek. A tagállamok e rendelkezések szövegét haladéktalanul megküldik a Bizottságnak.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok az (1) bekezdésben említett rendelkezéseket 2015. június 24-től alkalmazzák.
3. cikk
Átmeneti intézkedések
Azok a termékek, amelyeket 2015. június 24-ét megelőzően hoztak forgalomba vagy címkéztek a 2001/110/EK irányelvvel összhangban, a készletek kimerüléséig továbbra is forgalmazhatók.
4. cikk
Hatálybalépés
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
5. cikk
Címzettek
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2014. május 15-én.