ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 639/2014 НА КОМИСИЯТА
от 11 март 2014 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на правила за директни плащания за земеделски стопани по схеми за подпомагане в рамките на общата селскостопанска политика и за изменение на приложение X към същия регламент
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за установяване на правила за директни плащания за земеделски стопани по схеми за подпомагане в рамките на общата селскостопанска политика и за отмяна на Регламент (ЕО) № 637/2008 на Съвета и Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета (1), и по-специално член 4, параграф 3, член 8, параграф 3, член 9, параграф 5, член 35, параграфи 1, 2 и 3, член 36, параграф 6, член 39, параграф 3, член 43, параграф 12, член 44, параграф 5, член 45, параграфи 5 и 6, член 46, параграф 9, член 50, параграф 11, член 52, параграф 9, член 57, параграф 3, член 58, параграф 5, член 59, параграф 3 и член 67, параграфи 1 и 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 1307/2013 отмени и замени Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета (2). С Регламент (ЕС) № 1307/2013 се определя нова нормативна уредба, която се състои от нова система за директно подпомагане, включваща основно плащане за земеделските стопани и допълнителни схеми за подпомагане. С него на Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове и актове за изпълнение. С цел да се гарантира безпрепятствено функциониране на схемите съгласно новата нормативна уредба, някои правила трябва да бъдат приети посредством такива актове. За да се намали административната тежест, правилата следва да бъдат прости и лесно да се поддават на контрол. Тези актове следва да заменят правилата, залегнали в регламенти (ЕО) № 1120/2009 (3) и (ЕО) № 1121/2009 (4) на Комисията.
(2)
Необходимо е тази нормативна уредба да се допълни посредством настоящия регламент във връзка с някои общи разпоредби, схемата за основно плащане, схемата за единно плащане на площ, плащането за земеделски стопани, които прилагат селскостопански практики, благоприятни за климата и околната среда, плащането за млади земеделски стопани, които започват своята селскостопанска дейност, доброволно обвързаното с производството подпомагане, специалното плащане за култура - памук, както и във връзка с уведомленията, които са необходими по отношение на всяка отделна схема за подпомагане.
(3)
За целите на гарантирането на правилното прилагане на корекциите на директните плащания по отношение на финансовата дисциплина, е необходимо да се определят общи правила по отношение на последователността, използвана за изчисляването на тези намаления по отношение на намаленията съгласно Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5).
(4)
В съответствие със съдебната практика на Съда на Европейския съюз (6) е целесъобразно да се поясни, че когато държавите членки приемат мерки за прилагане на правото на Съюза, те следва да упражняват своето право на преценка, като спазват някои принципи, включително по-специално принципа за недопускане на дискриминация.
(5)
Подпомагането, различно от обвързаното с производството подпомагане, следва да е съобразено с изискванията, разглеждани като отделено от производството подпомагане на доходите по смисъла на „зелената кутия“ от Споразумението за селското стопанство, сключено по време на Уругвайския кръг на многостранните търговски преговори (7), а обвързаното с производството подпомагане следва да е съобразено с изискванията, разглеждани като попадащи в обхвата на „синята кутия“ от същото споразумение.
(6)
В съответствие с член 4, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 селскостопанската дейност не изисква производство, отглеждане или култивиране на селскостопански продукти. Вместо това земеделските стопани могат да поддържат земеделска площ в състояние, което да я прави подходяща за паша или обработване без подготвителни действия, които са извън рамките на обичайните земеделски методи и машини, или да извършват определена минимална дейност в земеделски площи, които естествено се поддържат в състояние, подходящо за паша или обработване. Тъй като за последните две дейности се изискват някои действия от страна на земеделския стопанин, необходимо е да се създаде съюзна нормативна уредба, по силата на която държавите членки да определят допълнителни критерии за тези дейности.
(7)
По екологични причини в определението за постоянно затревени площи в член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се включват и нетревни видове, като храсти и/или дървета, които са подходящи за паша, при условие че на съответната земя тревата и другите тревни фуражи продължават да преобладават. Поради това е необходимо да се установи критерий за определяне в кои случаи тревата и другите тревни фуражи продължават да преобладават.
(8)
Това определение за постоянно затревени площи позволява на държавите членки да разглеждат като постоянно затревена площ също така земя, която е подходяща за паша и по отношение на която се прилагат установени местни практики, при които тревата и другите тревни фуражи традиционно не преобладават в зоните за паша. За тази цел е необходимо да се формулират критерии, въз основа на които да бъдат определяни такива установени местни практики.
(9)
В съответствие с член 4, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държавите членки могат да считат за постоянно затревена площ подходящата за паша земя, по отношение на която се прилагат установени местни практики, когато в зоните за паша по традиция не преобладават треви и други тревни фуражи. За такава постоянно затревена площ може да се изисква прилагането на коефициент за намаление в съответствие член 32, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. С оглед на пропорционалното прилагане на тази разпоредба е целесъобразно да се предвиди възможността да се разграничават различни категории площи, по отношение на които да се прилагат различни коефициенти за намаление.
(10)
С член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се изисква да не се отпускат директни плащания на физически или юридически лица, или на групи физически или юридически лица, чиито земеделски площи са основно площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, и които не извършват върху тези площи минималните дейности, определени от държавите членки. За тази цел е необходимо да се определи кога такива площи трябва да се считат за основната част от земеделската земя на даден земеделски стопанин и да се изясни обхватът на прилагане на тази разпоредба.
(11)
Съгласно член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 субектите, попадащи в обхвата на т.нар. отрицателен списък, следва да се считат за активни земеделски стопани, ако са в състояние да докажат, че отговарят на критериите, изброени в посочената разпоредба. Един от тези критерии се състои в доказване, че годишният размер на директните плащания е най-малко 5 % от общия размер на постъпленията, получени от неселскостопански дейности. Поради това е необходимо да се установят разпоредби, чрез които да се определя дали постъпленията са от селскостопански или неселскостопански дейности.
(12)
Освен това е необходимо да се установят правила за начина на определяне на годишния размер на директните плащания за целите на член 9, параграф 2 и когато е целесъобразно - на член 9, параграф 3, както и за целите на член 9, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, съгласно който някои земеделски стопани се изключват от прилагането на член 9, параграфи 2 и 3 от посочения регламент. С цел да се осигури равностойно третиране на земеделските стопани в България, Румъния и Хърватия, където директните плащания подлежат на постепенно въвеждане, в тези държави членки годишният размер на директните плащания следва да се основава на окончателния размер, който се отпуска в края на процеса на постепенно въвеждане.
(13)
В съответствие с член 9, параграф 2 и когато е приложимо, с член 9, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 земеделските стопани могат да бъдат изключени от подпомагането, когато селскостопанските им дейности са незначителни или когато тяхната основна дейност или предметът на дейност на предприятието им не се състои в упражняване на селскостопанска дейност. В това отношение е необходимо да се определят някои критерии, като същевременно на държавите членки се даде възможност да установяват алтернативни критерии, насочени към селскостопански дейности, които представляват само незначителна част от цялостната им икономическа дейност.
(14)
В Регламент (ЕС) № 1307/2013 са предвидени няколко възможности за разпределяне на права на плащане на земеделски стопани. В интерес на правната сигурност следва да се предвиди, че в случай на действително или бъдещо наследяване, отменимо бъдещо наследяване, сливания или разделяния на стопанството, броят и стойността на правата на плащане, които се полагат, се установяват при същите условия, които биха се прилагали за земеделския стопанин, който първоначално е управлявал стопанството. Освен това е необходимо да се предвидят правила за начина на установяване броя на правата на плащане, които подлежат на разпределяне в случай на стопанства, възникнали в резултат на разделяне, когато тези стопанства се намират в държави членки, прилагащи член 24, параграф 4 или 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. С оглед на легитимните очаквания на земеделските стопани промените в правния статут на даден земеделски стопанин не следва да имат отражение върху броя или стойността на правата на плащане, които той може да получи, когато продължава да упражнява контрол върху стопанството по отношение на управлението, ползите и финансовите рискове.
(15)
В интерес на правната сигурност и с цел да се осигури адекватното управление на правата на плащане, е необходимо да се уточни, че за разпределяне и активиране на права на плащане следва да се вземат предвид само отговарящите на условията за подпомагане хектари, определени съгласно член 2, параграф 1, втора алинея, точка 23, буква а) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 на Комисията (8).
(16)
В съответствие със съдебната практика на Съда на Европейския съюз (9) права на плащане следва да се разпределят на лицето, което упражнява правомощията за вземане на решения, получава ползите и поема финансовите рискове по отношение на селскостопанската дейност върху земята, за която се искат права на плащане. Целесъобразно е да се поясни, че този принцип се прилага по-специално когато отговарящ на условията за подпомагане хектар е предмет на заявление за разпределяне на права на плащане от повече от един земеделски стопанин.
(17)
Член 24, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 дава възможност на държавите членки да прилагат коефициент на намаление спрямо някои отговарящи на условията за подпомагане хектари, които представляват постоянно затревени площи, разположени в региони с неблагоприятни климатични условия, дължащи се предимно на надморската височина и други природни ограничения. С оглед на пропорционалното прилагане на тази разпоредба е целесъобразно да се установи рамка за прилагането на такъв коефициент на намаление, по-специално по отношение на ограниченията за такова намаление.
(18)
В член 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се установява основният принцип, че директни плащания могат да получават само активните земеделски стопани. Освен това член 24, параграф 9 от посочения регламент дава възможност на държавите членки да определят минимален размер на стопанството, за който може да се подаде заявление за разпределение на права на плащане. Целесъобразно е тези разпоредби да се вземат предвид и в контекста на определянето на стойността на правата на плащане.
(19)
Когато съгласно член 26 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 за определянето на първоначалната единична стойност на правата на плащане се взема предвид подпомагането, отпуснато за 2014 календарна година, следва да се уточни, че държавите членки могат да решат да не вземат предвид всички мерки, изброени в посочената разпоредба. С цел да се избегне неоправдано санкциониране на земеделските стопани, референтните суми, които са от значение за определянето на стойността на правата на плащане, следва да не включват намаленията или изключванията, определени съгласно дял II, глава 4 от Регламент (ЕО) № 73/2009. Целесъобразно е да се уточни по какъв начин да се взема предвид това подпомагане и да се определят допълнителни критерии, необходими с оглед спазването на необвързания с производството характер на някои схеми, които могат да се вземат предвид.
(20)
Освен това за целите на определянето на първоначалната единична стойност на правата на плащане е необходимо да се уточни, че съгласно член 26, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държаните от земеделския стопанин права на плащане включват също така правата на плащане, отдадени под аренда на друг земеделски стопанин към датата, на която арендодателят подава заявление за 2014 г.
(21)
За да може да се прогнозира подпомагането на доходите на земеделските стопани, целесъобразно е да се определи срок, в който държавите членки да определят и да съобщят на земеделските стопани окончателните стойност и брой на правата на плащане, когато земеделските стопани са информирани въз основа на предварителни данни.
(22)
За целите на член 26 или член 40, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, когато през посочената в тези членове референтна година даден земеделски стопанин е бил засегнат от непреодолима сила или извънредни обстоятелства, целесъобразно е стойността на правата на плащане да се установи въз основа на последната година, през която земеделският стопанин не е бил засегнат от непреодолима сила или извънредни обстоятелства. С цел да се намали административната тежест обаче на държавите членки следва да се даде възможност да определят праг по отношение на въздействието на непреодолима сила или извънредни обстоятелства върху директното подпомагане, получено през референтната година.
(23)
В случай на продажба или отдаване под аренда на стопанство или част от него, осъществени в периода преди датата за подаване на заявления за разпределяне на права на плащане през първата година на прилагане на схемата, следва да се предвиди държавите членки да могат да решат, че земеделските стопани могат чрез договор да прехвърлят заедно със стопанството или с част от него и правата на плащане, които подлежат на разпределяне. По силата на такава частноправна договорна клауза правата на плащане следва да се разпределят съответно на продавача или арендодателя и да се прехвърлят директно съответно на купувача или арендатора, който ще се ползва, когато е приложимо, от плащанията, които съответно продавачът или арендодателят е получил за 2014 г., или от стойността на правата на плащане, които продавачът или арендодателят е притежавал през 2014 г., както е посочено в член 26 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, като референтна стойност за определяне на първоначалната единична цена на правата на плащане. Освен това следва да се поясни, че член 34, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 не се прилага към такива прехвърляния.
(24)
Що се отнася до изчисляването на единичната стойност на правата на плащане, следва да се установят ясни правила относно закръгляването на числените стойности, относно възможността за разделяне на съществуващите права на плащане, ако размерът на парцела, който е деклариран или прехвърлен заедно с правото на плащане, се равнява само на част от хектари, както и относно възможността за сливане на права и части.
(25)
В интерес на правната сигурност е целесъобразно да се определи срок, в който да се определят регионите, посочени в член 34, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
(26)
Следва да се определят специални разпоредби за управлението на националния или регионалния резерв.
(27)
Необходимо е да се установят критерии и максимални проценти за прилагането на член 34, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, за да не може намаление съгласно посочената разпоредба да доведе до съществено препятствие или забрана за прехвърляне на права на плащане.
(28)
С оглед на правната сигурност, при определянето на правата на плащане през първата година на прилагане на схемата за основно плащане е целесъобразно да се изясни определянето на сумата, която съгласно член 28 или член 40, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 може да се върне в националния или регионалния резерв.
(29)
В член 30 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се предвиждат задължителни и факултативни случаи на разпределяне на права на плащане от националния или регионалния резерв. Целесъобразно е да се определят правила за изчисляването на броя и стойността на правата на плащане, които се разпределят по такъв начин, и да се предвиди залегналите в член 30, параграф 6 от посочения регламент приоритети да не се подкопават от решенията, които държавите членки могат да вземат съгласно член 30, параграфи 7 и 10 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. По същия начин, прилагането на член 30, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 следва да бъде съгласувано с член 24, параграфи 6 и 7 от посочения регламент и със съдържащите се в настоящия регламент правила относно случаите на затруднения. С цел да се гарантира отделеният от производството характер на схемата за основно плащане, изчисляването на броя и стойността на правата на плащане в рамките на националния или регионалния резерв следва да не се основава на специфични за сектора критерии след датата, определена от държавата членка за референтната 2013 г. в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията (10).
(30)
В интерес на правната сигурност и с цел да се гарантира равнопоставено третиране на земеделските стопани, които започват своята селскостопанска дейност, е целесъобразно да се изясни съдържащото се в член 30, параграф 11, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 понятие „земеделски стопани, които започват своята селскостопанска дейност“.
(31)
Когато държавите членки разпределят права на плащане съгласно член 30, параграф 7, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, стойността на такива права на плащане следва да се изчислява в съответствие с член 25 или член 40 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
(32)
Разпоредбите на член 24, параграфи 3-7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 предоставят на държавите членки няколко възможности за ограничаване на броя на правата на плащане, които трябва да бъдат разпределени на земеделските стопани. По този начин някои земеделски стопани могат да имат голям дял отговарящи на условията за подпомагане хектари, необхванати от права на плащане, което може да доведе до случаи на затруднения, тъй като някои схеми за подпомагане, допълващи схемата за основно плащане, по-специално плащането за селскостопански практики, благоприятни за климата и околната среда, се основават на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, декларирани с оглед на активирането на правата на плащане. Ето защо следва да се уточни, че когато земеделски стопанин е значително засегнат от ограниченията по член 24, параграфи 3-7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, съответната държава членка има възможност да му разпредели права на плащане от националния или регионалния резерв. Тъй като някои площи не подлежат на задължения за екологизиране или изпълнението на тези задължения е свързано с ограничени разходи, държавите членки следва да имат възможност да решат да не включват такива площи при определянето на случаи на затруднения.
(33)
Съгласно член 21, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държаните от земеделския стопанин права на плащане (притежавани или взети под аренда), чийто брой надхвърля броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, изтичат. С оглед на правната сигурност е целесъобразно да се уточни редът на приоритетност на изтичането на тези права на плащане и да се определят допълнителни правила за прилагане. Освен това е целесъобразно на държавите членки да се даде възможност да вземат предвид тази разпоредба и в контекста на определянето на стойността на правата на плащане.
(34)
В Регламент (ЕС) № 1307/2013 се предвижда, че в някои държави членки основното плащане може да се прилага под формата на схемата за единно плащане на площ най-късно до 2020 г. Като се има предвид фактът, че единното плащане на хектар се изчислява всяка година и че изпълняването на условията за основното плащане е предпоставка за достъп до голяма част от останалите схеми за директни плащания и поради това е неразривно свързано с тях, необходимо е да се уточни, че за целите на съответните схеми се вземат предвид само отговарящите на условията за подпомагане хектари, които са определени съгласно член 2, параграф 1, втора алинея, точка 23, буква а) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
(35)
Държава членка, която прилага схемата за единно плащане на площ и най-късно от 1 януари 2018 г. прилага схемата за основно плащане, може да разграничи схемата за единно плащане на площ на хектар, като вземе предвид някои плащания, отпуснати за 2014 календарна година. За да се проведе това разграничение, е целесъобразно да се уточни по какъв начин следва да се вземат предвид тези плащания и да се определят допълнителни критерии, необходими с оглед спазването на необвързания с производството характер на някои схеми. Освен това в случаите, когато земеделски стопанин е бил засегнат от непреодолима сила или извънредни обстоятелства, засягащи 2014 календарна година, целесъобразно е разграничението да се направи въз основа на последната година, която не е била засегната от непреодолима сила или извънредни обстоятелства. С цел да се намали административната тежест обаче на държавите членки следва да се даде възможност да определят праг по отношение на въздействието на непреодолима сила или извънредни обстоятелства върху директното подпомагане, получено през референтната година. Освен това в интерес на правната сигурност следва да се предвидят правила за случаи на действително или бъдещо наследяване.
(36)
В дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се установяват условията за предоставяне на плащане за селскостопански практики, благоприятни за климата и околната среда (плащане за екологизиране). Посочените в основния акт изисквания във връзка с плащането за екологизиране са обобщени (те се прилагат по еднакъв начин за всички бенефициери), предвиждат възможност за недоговорни действия и ще гарантират изцяло, че селското стопанство в ЕС се основава на практики, които надхвърлят изискванията за кръстосано съответствие. Принципите, залегнали в основния акт, се отчитат при определянето на подробни правила относно практиките за екологизиране.
(37)
С цел да се осигури адекватно ниво на увереност, що се отнася до определените в член 43, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 задължения във връзка с еквивалентните практики, обхванати от национални или регионални схеми за сертифициране, следва да се определят критерии за определяне на публични или частни органи за сертифициране.
(38)
С цел да се спази принципът за избягване на двойното финансиране е необходимо да се предвидят правила за изчисляване на плащанията за някои специфични ангажименти, обхващащи практики, посочени в раздел I, точки 3 и 4 и раздел III, точка 7 от приложение IX към Регламент (ЕС) № 1307/2013. Тъй като тези ангажименти се отнасят до еквивалентни практики, които позволяват на ангажиращите се земеделски стопани да изпълнят едно или няколко задължения с цел да получат плащането за екологизиране, посочено в дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, следва плащанията за тези ангажименти да бъдат намалени - в сравнение с нормалното плащане, предвидено в член 28, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11) - със сума, която трябва да се изчисли въз основа на равнището на плащането за екологизиране в съответната държава членка или в съответния регион или - в специфични случаи - въз основа на индивидуалното за земеделския стопанин плащане за екологизиране.
(39)
В член 44 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се определят задълженията по отношение на броя на културите и относителните дялове на културите върху обработваемата земя. Необходимо е да се установят правила за точното изчисляване на дяловете на отделните култури.
(40)
Следва да се определят и правила за периода, който ще се взема предвид за изчисляване на относителния дял на културите, като се отчитат практическият график на дейностите по отглеждане на културите и необходимостта от опростена администрация.
(41)
За по-голяма яснота за земеделските стопани и държавите членки и за да се допринесе за опазването на елементите на ландшафта, разположени в обработваеми земи, е необходимо да се изясни ситуацията по отношение на площта, в която се намират особености на ландшафта.
(42)
За целите на изчисляване на дяловете на различните култури е необходимо също така да се определят допълнителни правила за специфичните случаи на смесени култури в отделни редове на сеитба, подсяване и използване на смеси от семена.
(43)
В член 45, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се определят задълженията, насочени към защитата на постоянно затревените площи, които най-много допринасят за опазването на околната среда и по-специално за поглъщането на въглерод, биологичното разнообразие и опазването на почвата. Такива затревени площи, които представляват зони от голям екологичен интерес, са разположени в рамките на мрежата „Натура 2000“, но също и извън нея. С цел осигуряване на ефективна защита за разположените извън мрежата, е необходимо да се установи рамка за определянето им от държавите членки, която да им позволява да отчитат условията в държавата членка и да се опира на полезни взаимодействия със съществуващите политики в областта на околната среда.
(44)
С цел осигуряване на дългосрочна защита на такива постоянно затревени площи, следва да се установят правила за обратното им преобразуване, в случай че земеделският стопанин не е спазвал строгата защита.
(45)
Член 45, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 предвижда запазване на дела на постоянно затревените площи спрямо общата земеделска площ. За да се постигне тази цел, държавите членки следва да наблюдават развитието на дела на постоянно затревените площи. Следва да им се даде възможност да създадат система за предварително разрешаване. В случай, че този дял намалее с над 5 %, следва да се изисква индивидуално обратно преобразуване или забрана на по-нататъшно преобразуване. За по-голяма яснота и с цел пропорционално изпълнение следва да се установят правила за земеделските стопани и за площите, които да подлежат на разрешения и обратно преобразуване.
(46)
С цел ефективно използване на процедурата на издаване на разрешения за преобразуване на постоянно затревени площи, на държавите членки следва да бъде предоставена гъвкавостта въз основа на обективни критерии да избират приоритетни площи или групи земеделски стопани, на които се предоставят такива разрешения.
(47)
Следва да се предвидят правила относно метода за определяне на съотношението на постоянно затревените площи спрямо земеделската площ, за да се избегнат ситуации, при които постоянно затревени площи се броят два пъти поради практиката затревените площи да се поддържат в дълъг цикъл на ротация, и за да се избегне опасността преобразуванията, извършени от малки и произвеждащи по биологичен начин земеделски стопани, които са освободени от задължения за обратно преобразуване, да се отразят пряко на задължението за обратно преобразуване, което важи за други земеделски стопани. На държавите членки следва да се даде възможност в обосновани случаи да адаптират своето референтно съотношение.
(48)
В член 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 са посочени особеностите и площите, които държавите членки могат да разглеждат като екологично насочени площи. Необходимо е да се въведат допълнителни критерии, съгласно които тези особености и площи да бъдат определяни като екологично насочени площи. За да се изпълнят целите по отношение на биологичното разнообразие, тези критерии следва да осигуряват опазването и подобряването на биологичното разнообразие в земеделските стопанства. Те следва да отчитат усилията, които вече са положени от земеделските стопани.
(49)
При земите, оставени под угар, изискването за отсъствие на производство, което ще доведе до ограничаване на използването на пестициди или торове, следва да не изключва предприемането на действия по собствена инициатива, като например засяване на смеси от диворастящи цветя, с оглед увеличаване на ползите за биологичното разнообразие. Следва да се уточни, че земите, оставени под угар за повече от пет години с оглед на изискването за екологично насочени площи, продължават да бъдат обработваема земя и не попадат в определението за постоянно затревени площи.
(50)
Що се отнася до терасите, предвид наблюдаващото се в Съюза многообразие от методи за тяхното изграждане, държавите членки следва да определят сами подробни условия въз основа на националните или регионалните особености, като се взема предвид значението им за биологичното разнообразие.
(51)
С цел да се внесе яснота следва да се изготви списък на особеностите на ландшафта, които се считат за екологично насочени площи, и в рамките на кръстосаното спазване да се изясни връзката им с особености, които вече са защитени в държавите членки. За някои особености следва да се определи минимален и максимален размер с цел те да се идентифицират по-лесно и да се гарантира, че съответната площ е предимно земеделска.
(52)
Буферните ивици, които трябва да бъдат разположени в близост до границите на обработваеми земи по протежението на водни басейни или в рамките на земи, разположени на склон, спомагат да се намали оттичането на замърсителите към повърхностните води. В интерес на ползите за биологичното разнообразие следва да се предвиди площите, които се считат за екологично насочени площи, да не се използват за производство, чрез което ще се избегне и употребата на пестициди и ще се ограничи употребата на торове. С цел допълнително да се увеличат ползите за биологичното разнообразие, засяването на смеси от диворастящи цветя следва да не се изключва. Държавите членки следва да могат да решават дали върху буферните ивици да се разрешава паша или коситба за фураж.
(53)
Що се отнася до агролесовъдните хектари, следва да се поясни, че площите, които трябва да се вземат под внимание, са площите с обработваема земя, намиращи се в агролесовъдна система, която отговаря на условията, съгласно които получава или е получавала подпомагане за развитие на селските райони. Държавите членки, които избират тези площи с цел да изпълнят задължението за екологично насочени площи, следва да се съобразяват с целта по отношение на биологичното разнообразие, когато в своите програми за развитие на селските райони определят допълнителните условия за отпускане на подпомагане за създаването на агролесовъдни системи.
(54)
Що се отнася до отговарящите на условията за подпомагане ивици хектари по краищата на гори, държавите членки следва сами да решат дали да въведат изискване за неотглеждане на култури, с което ще се предотврати използването на препарати върху определената ивица, граничеща с гората, с цел да се създаде буферен преход към съседната гора. Такова изискване ще повиши стойността на екологично насочената площ, което следва да бъде отразено в различна стойност на тегловния коефициент за този вид площ.
(55)
Ограниченото използване на препарати при отглеждането на дървесни култури с кратък цикъл на ротация води до косвени ползи за биологичното разнообразие. За тази цел държавите членки следва да определят условията, приложими към този вид екологично насочена площ, като изготвят списък от дървесни видове, които могат да се използват, както и правила за употреба на препарати.
(56)
За да се даде възможност за прилагане, приспособено към националните условия, и за оптимално оползотворяване на капацитета на междинните култури и зелената покривка да поемат остатъчния азот, както и с цел да се избегне оголване на почвата и дифузно замърсяване в подпочвените води, държавите членки следва да определят дати за засяването на такава покривка. Междинни култури или зелена покривка следва да се създават чрез засяване на смес от култури или чрез подсяване на трева с цел оптимизиране на агрономичните и екологичните резултати по отношение на биологичното разнообразие. В обхвата на посочения в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013 ДЗЕС 4 (стандарт за добро земеделско и екологично състояние на земята) държавите членки следва да определят датите, след които се разрешава механичното унищожаване на междинните култури и зелената покривка.
(57)
Що се отнася до площите с култури, които обогатяват почвата с азот, държавите членки следва да определят правила, с които да не допуснат отглеждането на култури, които обогатяват почвата с азот, върху екологично насочени площи да доведе до повишено излужване на азот и до влошено качество на водите, което би било в противоречие с целите на Директива 91/676//ЕИО на Съвета (12) и Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (13) и би застрашило постигането на целта по отношение на биологичното разнообразие. Държавите членки следва да изготвят и списък на обогатяващи почвата с азот култури, за които се счита, че допринасят за подобряване на биологичното разнообразие.
(58)
С цел да се извлече максимална полза от наличието на екологично насочена площ в рамките на обработваема земя и да се гарантира, че екологично насочените площи обхващат процента, предвиден в член 46, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, в интерес на ефективното управление следва ясно да се посочи, че даден парцел или дадена особеност на ландшафта не може да се брои два пъти в една и съща година по отношение на изпълняването на изискването за екологично насочени площи.
(59)
Член 46, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 допуска държавите членки да изпълняват до 50 % от индивидуалното изискване за екологично насочени площи на регионално равнище. За да се гарантира, че подобно регионално изпълнение носи допълнителни ползи за околната среда и ландшафта и допринася за осъществяването на стратегията за екологосъобразна инфраструктура (14), следва да се въведат правила относно особеностите, които могат да бъдат използвани за създаване на съседни екологично насочени площи. Следва да се определят правила също така по отношение на определянето на площи с цел постигане на полезно взаимодействие при изпълнението на селскостопанската и екологичната политика на Съюза.
(60)
За целите на решението, което държавите членки трябва да вземат, за да дадат възможност на земеделските стопани за колективно изпълнение на половината от техните индивидуални задължения за екологично насочени площи, както е предвидено в член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, следва да се въведат правила, които са подобни на правилата относно регионалното изпълнение, по отношение на особеностите, които могат да бъдат използвани за създаване на съседни екологично насочени площи с цел да се гарантират допълнителна полза за околната среда и принос за подобряването на екологосъобразната инфраструктура. В правилата по отношение на критериите, които трябва да изпълнят земеделските стопани, следва да се предвиди, че стопанствата им трябва да бъдат в непосредствена близост, като същевременно на държавите членки се предостави гъвкавост с оглед на отчитането на различните административни структури. В интерес на правната яснота следва да се установят правила относно съдържанието на писменото споразумение, което да се сключва между участниците, с цел определяне на правата и задълженията на всеки един от тях.
(61)
Що се отнася до възможността някои държави членки да освобождават земеделски стопани в гъсто залесени райони от задължението за екологично насочени площи, следва да се определят правила, които да внесат яснота по отношение на методите и данните, които трябва да се използват за изчисляването на съотношението на горите към общата площ на земята и съотношението на горите към земеделската земя.
(62)
Регламент (ЕС) № 1307/2013 определя условията за допустимост, приложими към плащанията за млади земеделски стопани. По-конкретно, плащането е обвързано с условието младият земеделски стопанин да създава за първи път земеделско стопанство като негов ръководител или вече да е създал подобно стопанство в петте години, предхождащи първото заявление за плащане. Плащането е обвързано и с изискването в годината на подаване на първото заявление за плащане земеделският стопанин да не е на повече от 40 години. Когато става въпрос за юридически лица, е целесъобразно на тези условия да отговарят всички физически лица, упражняващи ефективен и траен контрол върху юридическото лице, както е определено от Съда на Европейския съюз (15). Освен това е необходимо да се изясни кои условия трябва да са изпълнени от юридическото лице и от физическите лица, контролиращи това юридическо лице.
(63)
С цел да се избегне евентуално заобикаляне на плащането за млади земеделски стопани, следва да се предвиди плащанията към юридическо лице да се извършват, само ако поне едно от физическите лица, имащи контрол над юридическото лице в първата година на прилагане на схемата, продължава да упражнява контрол. За целите на определянето на максималния период за плащане съгласно член 50, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, е необходимо да се установяват правила за случаи, в които дадено юридическо лице е контролирано от едно или няколко физически лица.
(64)
С цел да се избегне различното третиране на юридическите лица и групите физически лица, подаващи заявления по схема за млади земеделски стопани, еквивалентни правила следва да се прилагат и спрямо група физически лица по член 4, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, ако заявленията за основно плащане и за схемата за млади земеделски стопани са подадени от тази група, а не от отделните ѝ членове.
(65)
В дял IV, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се предвижда възможността на земеделските стопани да се предоставя доброволно обвързано с производството подпомагане. Следва да се определят условията за отпускане на подпомагането по посочената глава.
(66)
В съответствие с член 52, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 доброволно обвързано с производството подпомагане може да се отпуска само на онези сектори или онези региони от дадена държава членка, в които отделни видове селскостопански практики или отделни селскостопански сектори, особено важни по икономически, социални или екологични причини, изпитват определени трудности. Освен това, в съответствие с член 52, параграфи 5 и 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 доброволно обвързаното с производството подпомагане може да се отпуска само в степента, необходима, за да се създаде стимул за поддържане на настоящите равнища на производство в съответните региони или сектори. То следва да бъде под формата на годишно плащане и да се отпуска в рамките на определени количествени граници, както и въз основа на определени площи и добиви или определен брой животни. С цел да се гарантират целенасоченият характер и адекватното управление на мерките по линия на доброволно обвързаното с производството подпомагане, като същевременно на държавите членки се даде възможност да разработват доброволно обвързано с производството подпомагане в зависимост от своите потребности, следва да се предвиди държавите членки да поемат ангажимента за определяне на регионите и/или видовете селскостопански практики, които отговарят на условията за подпомагане, както и за определяне на количествените ограничения и необходимото ниво на подпомагане. С цел да се избегне нарушаване на пазарните условия, плащанията не следва да се основават на колебанията на пазарните цени или да са еквивалентни на система за компенсационни плащания, при която местното селскостопанско подпомагане се изплаща от държавата членка на земеделски стопани въз основа на разликата между целевата цена и цената на местния пазар.
(67)
В съответствие с Меморандума за разбирателство между Европейската икономическа общност и Съединените американски щати за маслодайни семена в рамките на ГАТТ (16), за производители, ползващи се от плащания за маслодайни семена, посочени в приложението към същия меморандум, следва да бъде определена отделна базова площ. Като се има предвид, че маслодайните семена са включени в списъка на сектори и производства, допустими за доброволно обвързано с производството подпомагане, целесъобразно е в тази схема за подпомагане да се въведе максимална площ на равнище Съюз за посочените в гореспоменатия меморандум за разбирателство маслодайни семена, за да се осигури изпълнението на този международен ангажимент. В случай на превишаване на тази максимална площ държавите членки следва да коригират обявената площ чрез прилагане на коефициент за намаление, изчислен и предоставен им от Комисията.
(68)
Съгласно член 52, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се изисква предоставяното по посочения член доброволно обвързано с производството подпомагане да съответства на другите мерки за подпомагане от Съюза или мерки, финансирани от държавни помощи. С оглед на методичното управление на схемите, както и за да се избегне двойно финансиране, подобни мерки не следва да получават средства два пъти - по схемата за доброволно обвързано с производството подпомагане и по други схеми за подпомагане от Съюза. Поради разнообразните възможности, с които разполагат държавите членки при прилагането на доброволно обвързаното с производството подпомагане, те следва да носят отговорност за осигуряването на това съответствие в рамката, определена чрез Регламент (ЕС) № 1307/2013, и съобразно условията, определени в настоящия регламент.
(69)
Съгласно член 55, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 Комисията одобрява решението по член 53, параграф 4 или по целесъобразност - по член 53, параграф 6, буква а) от посочения регламент, когато е налице една от определените потребности на съответния регион или сектор. С цел да се осигури правилното прилагане на посочения член, следва да се предвиди разпоредба относно критериите, приложими спрямо тези потребности.
(70)
В дял IV, глава 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се предвижда специфично плащане за култура - памук. Комисията следва да определи правилата и условията за предоставяне на разрешение за земеделска земя и сортове за целите на това плащане. Освен това следва да бъдат определени правила относно изискванията за допустимост. Обективно е изискването засаждането да се извършва по такъв начин, че да се постигне минимална гъстота на засаждане, определена от държавата членка въз основа на почвените и климатичните условия и конкретните регионални особености. Въвеждането на конкретните правила за агрономичните практики следва да бъде оставено на държавите членки.
(71)
Държавите членки следва да одобряват междубраншовите организации за производство на памук въз основа на обективни критерии, свързани с техния мащаб и вътрешна организация. Мащабът на дадена междубраншова организация следва да се определя, като се отчита изискването членуващото в нея предприятие за омаганяване да е в състояние да приеме доставката на достатъчни количества неомаганен памук.
(72)
За да се избегнат усложнения при управлението на схемата за помощи, един производител не може да членува в повече от една междубраншова организация. По същата причина, ако производител, който е член на междубраншова организация, се ангажира да достави памука, който е произвел, той следва да го доставя само на предприятие за омаганяване, което е член на същата организация.
(73)
За да се следи за правилното прилагане на определените в Регламент (ЕС) № 1307/2013 правила, и с оглед на оценката на изпълнението на политиката, е необходимо да се установят някои задължения за уведомяване от страна на държавите членки, по-специално по отношение на информацията, която те трябва да предоставят относно своите решения, взети в съответствие с дялове II-V от посочения регламент.
(74)
По-специално, по отношение на доброволно обвързаното с производството подпомагане е необходимо допълнително да се уточни съдържанието на информацията, която трябва да се съобщава от държавите членки с цел гарантиране на правилното прилагане на правилата за доброволно обвързано с производството подпомагане, както и с оглед на ефективността на уведомяването, така че да се даде възможност на Комисията да проверява дали при разработването на мерките за подпомагане държавите членки спазват изискванията за съответствие и за недопускане на натрупване на различни видове подпомагане, както и максималните проценти от националните тавани, посочени в член 53 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и свързаните с това общи суми.
(75)
При определени условия държавите членки могат да решат да предоставят помощ на национално равнище. За да се провери дали тази помощ се отпуска в установените граници, целесъобразно е да се предвиди задължение до Комисията да се подават годишни доклади за някои данни, свързани с отпуснатата помощ.
(76)
Комисията следва да получава по целесъобразност информация за всички решения, произтичащи от преразглеждане на решенията, за които е подадено уведомление в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013 или с настоящия регламент, за да ѝ се даде възможност да следи за правилното прилагане и отражението на това преразглеждане. Поради това е необходимо да се определят правила относно задълженията за уведомяване в тази връзка.
(77)
В приложение X към Регламент (ЕС) № 1307/2013 се съдържа таблица с коефициентите за преобразуване и тегловните коефициенти, посочени в член 46, параграф 3 от същия регламент, за различните видове екологично насочени площи. Към момента на приемането на Регламент (ЕС) № 1307/2013 таблицата не беше попълнена. Поради това посоченото приложение следва да се адаптира. Коефициентите за преобразуване следва да се основават на опита, натрупан при измерванията, както и на спецификата на отделните особености. Тегловните коефициенти следва да бъдат съставени от три различни стойности, като по този начин се отчита различието в значимостта на съответните особености за биологичното разнообразие. Поради това приложение Х към Регламент (ЕС) № 1307/2013 следва да бъде съответно изменено. За целите на изчисляването на екологично насочените площи коефициентите за преобразуване и тегловните коефициенти следва да се прилагат и към особеностите, обхванати от еквивалентните практики, ако те са същите като особеностите, изброени в гореспоменатото приложение.
(78)
От съображения за яснота и правна сигурност регламенти (ЕО) № 1120/2009 и (ЕО) № 1121/2009 следва да бъдат отменени.
(79)
Настоящият регламент следва да се прилага към заявленията за помощи, които се отнасят за календарните години след календарната 2014 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
ОБХВАТ И ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
РАЗДЕЛ 1
Обхват и общи принципи
Член 1
Обхват
С настоящия регламент се определят разпоредби, допълващи някои несъществени елементи от Регламент (ЕС) № 1307/2013 по отношение на:
а)
общите разпоредби относно директните плащания;
б)
схемата за основно плащане;
в)
схемата за единно плащане на площ;
г)
плащането за земеделски стопани, които спазват селскостопански практики, благоприятни за климата и околната среда;
д)
плащането за млади земеделски стопани, които започват своята селскостопанска дейност;
е)
доброволно обвързаното с производството подпомагане;
ж)
специалното плащане за култура - памук;
з)
задълженията на държавите членки за уведомяване.
Член 2
Общи принципи
1. Държавите членки прилагат настоящия регламент в съответствие с обективни критерии и по такъв начин, че да се гарантира равнопоставеното третиране на земеделските стопани и да се избегнат нарушения на пазарните условия и на конкуренцията, като същевременно се насърчават устойчивото управление на природните ресурси и действията в областта на климата.
2. Държавите членки гарантират, че всички условия за подпомагане, отпускано съгласно настоящия регламент, могат да бъдат проверени и контролирани.
3. Държавите членки прилагат настоящия регламент:
а)
по отношение на подпомагането, различно от обвързано с производството подпомагане, като спазват изискванията, посочени в параграфи 1, 5 и 6 от приложение 2 към Споразумението за селското стопанство; и
б)
по отношение на схемата за обвързано с производството подпомагане, като спазват изискванията на член 6, параграф 5 от Споразумението за селското стопанство.
Член 3
Намаления във връзка с финансовата дисциплина
Намаленията във връзка с финансовата дисциплина, предвидени в член 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се прилагат към сумата на плащанията от различните схеми за директно подпомагане, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, на които всеки земеделски стопанин има право, след прилагането на оттеглянията и административните санкции, които се отнасят до директните плащания съгласно дял II, глава IV от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 и преди прилагането на административните санкции във връзка с кръстосаното съответствие съгласно дял IV, глава II от същия делегиран регламент.
РАЗДЕЛ 2
Разпоредби, свързани с определенията в Регламент (ЕС) № 1307/2013
Член 4
Рамка за критериите за поддържане на земеделска площ в състояние, подходящо за паша или обработване
1. За целите на член 4, параграф 1, буква в), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 критериите, на които земеделските стопани трябва да отговарят, за да се счита, че са изпълнили задължението да поддържат земеделска площ в състояние, подходящо за паша или обработване без подготвителни действия, които са извън рамките на обичайните земеделски методи и машини, се определят от държавите членки по един от двата или и по двата посочени по-долу начина:
а)
държавите членки изискват земеделският стопанин да извършва най-малко една годишна дейност. Когато това е обосновано поради екологични причини, държавите членки могат да решат да признаят също дейности, които се извършват единствено всяка втора година;
б)
държавите членки определят характеристиките, които трябва да има дадена земеделска площ, за да се счита за поддържана в състояние, подходящо за паша или обработване.
2. При определянето на критериите, посочени в параграф 1, държавите членки могат да правят разграничение между различните видове земеделски площи.
Член 5
Рамка за минималните дейности в земеделските площи, които естествено се поддържат в състояние, подходящо за паша или обработване
За целите на член 4, параграф 1, буква в), подточка iii) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 определяната от държавите членки минимална дейност, която да се извършва върху земеделски площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, е най-малко една годишна дейност, която да се извършва от земеделския стопанин. Когато това е обосновано поради екологични причини, държавите членки могат да решат да признаят също така дейности, които се извършват единствено всяка втора година.
Член 6
Преобладаващо присъствие на трева и други тревни фуражи при постоянно затревени площи
За целите на член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 за тревата и другите тревни фуражи се счита, че преобладават, когато покриват над 50 % от отговарящата на условията за подпомагане площ на равнището на земеделския парцел по смисъла на член 67, параграф 4, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Член 7
Установени местни практики в случая на постоянно затревени площи
За целите на член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 установени местни практики са следните практики, взети поотделно или в комбинация:
а)
практики за площи за паша на добитък, които имат традиционен характер и за които е общоприето да се прилагат по отношение на въпросните площи;
б)
практики, които са важни за опазване на местообитанията, посочени в приложение I към Директива 92/43/ЕИО на Съвета (17), и на биотопите и местообитанията, попадащи в обхвата на Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (18).
Член 8
Коефициент за намаление в съответствие с член 32, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
При прилагането на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 по отношение на постоянно затревени площи, които са подходящи за паша и по отношение на които се прилагат установени местни практики, когато в зоните на паша по традиция не преобладават треви и други тревни фуражи, държавите членки могат да разграничават различни категории площи, по отношение на които да прилагат различни коефициенти за намаление.
Член 9
Производство на коноп
За целите на член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 площите за производство на коноп отговарят на критериите за подпомагане, при условие че се използват семена от сортовете, изброени в общия каталог на сортовете от земеделски растителни видове на 15 март на годината, за която се отпуска плащането, и които се публикуват съгласно член 17 от Директива 2002/53/ЕО на Съвета (19). Семената се сертифицират в съответствие с Директива 2002/57/ЕО на Съвета (20).
РАЗДЕЛ 3
Активен земеделски стопанин
Член 10
Случаи, в които земеделските площи са основно площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване
1. За целите на член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 физическо или юридическо лице, или група физически или юридически лица се счита за притежаващо или притежаваща земеделски площи, които са основно площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, когато тези площи представляват над 50 % от цялата земеделска площ, декларирана в съответствие с член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
2. Член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 не се прилага за физическо или юридическо лице, или за група физически или юридически лица, които извършват върху площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, селскостопанска дейност по смисъла на член 4, параграф 1, буква в), подточка i) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 11
Постъпления от неселскостопански дейности
1. За целите на член 9, параграф 2, трета алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и по целесъобразност, на член 13 от настоящия регламент, постъпления, получени от селскостопански дейности, са постъпленията, които земеделският стопанин е получил от селскостопанска дейност по смисъла на член 4, параграф 1, буква в) от посочения регламент в неговото стопанство, в това число подпомагането от Съюза по линия на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), както и всяка национална помощ, отпусната за селскостопански дейности, с изключение на допълнителни национални директни плащания съгласно членове 18 и 19 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Постъпленията от преработката на селскостопански продукти от стопанството по смисъла на член 4, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се считат за постъпления от селскостопански дейности, при условие че преработените продукти продължават да бъдат собственост на земеделския стопанин и че в резултат на тази преработка се получава друг селскостопански продукт по смисъла на член 4, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Всякакви други постъпления се считат за постъпления от неселскостопански дейности.
2. За целите на параграф 1 „постъпления“ означава брутни постъпления преди приспадането на свързаните с тях разходи и данъци.
3. Подпомагането от Съюза, посочено в параграф 1, се изчислява:
а)
в България и Румъния за 2015 г. - въз основа на съответната сума, посочена в буква А) от приложение V към Регламент (ЕС) № 1307/2013;
б)
в Хърватия за всяка година, посочена в член 17 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 - въз основа на сумата, посочена в буква А) от приложение VI към същия регламент.
Член 12
Размер на директните плащания, посочен в член 9, параграфи 2 и 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и в член 13, параграф 2 от настоящия регламент
1. Годишният размер на директните плащания за земеделски стопанин, посочен в член 9, параграф 2, трета алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и по целесъобразност, в член 13, параграф 2 от настоящия регламент, е общият размер на директните плащания, на които земеделският стопанин е имал право съгласно Регламент (ЕС) № 1307/2013 за най-близката данъчна година, за която са налични доказателства за постъпления от неселскостопански дейности. При изчисляването на сумата не се взема предвид прилагането на член 63 и член 91, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Когато най-близката данъчна година, посочена в първа алинея, е 2014 г. или по-ранна година, годишният размер на директните плащания е общият размер на директните плащания, на които земеделският стопанин е имал право съгласно Регламент (ЕО) № 73/2009 преди намаленията и изключванията, предвидени в членове 21 и 23 от същия регламент.
2. Ако през най-близката данъчна година по параграф 1, първа алинея земеделският стопанин не е подавал заявление за помощи с директни плащания съгласно Регламент (ЕС) № 1307/2013, държавите членки определят посочения в параграф 1, първа алинея общ размер на директните плащания чрез умножаване на броя на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран от въпросния земеделски стопанин в годината на подаване на заявление за помощи съгласно член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, по средното национално директно плащане за подпомагане на хектар за годината, посочена в параграф 1, първа алинея.
Средното национално директно плащане за подпомагане на хектар, посочено в първа алинея, се определя чрез разделяне на националния таван, посочен в приложение II към Регламент (ЕС) № 1307/2013 за посочената година, на общия брой на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран в съответната държава членка за посочената година в съответствие с член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Когато годината, посочена в параграф 1, първа алинея, е 2014 г. или по-ранна година, средното национално директно плащане за подпомагане на хектар, посочено в първа алинея от настоящия параграф, се определя чрез разделяне на националния таван, посочен в приложение VIII към Регламент (ЕО) № 73/2009 за посочената година, на общия брой на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран в съответната държава членка за посочената година в съответствие с член 19, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 73/2009.
3. Посоченият в член 9, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 размер на директните плащания за земеделски стопанин е общият размер на директните плащания, на които земеделският стопанин е имал право в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013 преди прилагането на член 63 и член 91, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 за предходната година.
Когато годината, посочена в първа алинея, е 2014 г., размерът на директните плащания е общият размер на директните плащания за 2014 г., на които земеделският стопанин е имал право съгласно Регламент (ЕО) № 73/2009 преди намаленията и изключванията, предвидени в членове 21 и 23 от същия регламент.
4. Ако земеделският стопанин не е подавал заявление за помощи с директни плащания съгласно Регламент (ЕС) № 1307/2013 за предходната година, посочена в параграф 3, първа алинея, държавите членки определят посочения в параграф 3, първа алинея общ размер на директните плащания чрез умножаване на броя на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран от въпросния земеделски стопанин в годината на подаване на заявление за помощи съгласно член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, по средното национално директно плащане за подпомагане на хектар за предходната година.
Средното национално директно плащане за подпомагане на хектар, посочено в първа алинея, се определя чрез разделяне на националния таван, посочен в приложение II към Регламент (ЕС) № 1307/2013 за посочената година, на общия брой на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран в съответната държава членка за посочената година в съответствие с член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Когато предходната година, посочена в параграф 3, първа алинея, е 2014 г., държавите членки определят годишния размер на директните плащания за този земеделски стопанин чрез умножаване на броя на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран от него за 2015 г. в съответствие с член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, по средното национално директно плащане за подпомагане на хектар за 2014 г.
Средното национално директно плащане за подпомагане на хектар за 2014 г. се определя чрез разделяне на националния таван за 2014 г., посочен в приложение VIII към Регламент (ЕО) № 73/2009, на общия брой на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран в посочената държава членка за 2014 г. в съответствие с член 19, параграф 1, буква а) от посочения регламент.
5. Посоченият в параграфи 1 и 2 общ размер на годишните директни плащания се изчислява:
а)
в България и Румъния за 2015 г. - въз основа на съответната сума, посочена в буква А) от приложение V към Регламент (ЕС) № 1307/2013;
б)
в Хърватия за всяка година, посочена в член 17 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 - въз основа на сумата, посочена в буква А) от приложение VI към същия регламент.
Член 13
Критерии за доказване, че селскостопанските дейности не са незначителни и че основната дейност или предметът на дейност на предприятието се изразява в упражняване на селскостопанска дейност
1. За целите на член 9, параграф 2, трета алинея, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 селскостопанските дейности не са незначителни, ако общият размер на постъпленията, получени от селскостопански дейности по смисъла на член 11 от настоящия регламент през най-близката данъчна година, за която са налични такива доказателства, представлява най-малко една трета от общия размер на постъпленията, получени през най-близката данъчна година, за която са налични такива доказателства.
Държавите членки могат да решат да определят като праг на общия размер на постъпленията, получени от селскостопански дейности, стойност, по-ниска от една трета, при условие че тази по-ниска прагова стойност не позволява за активни земеделски стопани да се считат физически или юридически лица, чиито селскостопански дейности представляват само незначителна част от цялостната им икономическа дейност.
Чрез дерогация от първа и втора алинея държавите членки могат да определят алтернативни критерии, които дават възможност на съответния субект да докаже, че селскостопанските му дейности не са незначителни съгласно член 9, параграф 2, трета алинея, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. За целите на член 9, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държавите членки могат да решат, че селскостопанските дейности представляват само незначителна част от цялостната икономическа дейност на физическо или юридическо лице, или на група физически или юридически лица, като използват следните методи:
а)
годишният размер на директните плащания е по-малко от 5 % от общия размер на постъпленията, получени от неселскостопански дейности по смисъла на член 11 от настоящия регламент през най-близката данъчна година, за която са налични такива доказателства;
б)
общият размер на постъпленията, получени от селскостопански дейности по смисъла на член 11 от настоящия регламент през най-близката данъчна година, за която са налични такива доказателства, е по-нисък от прага, който се определя от държавите членки, и не надхвърля една трета от общия размер на постъпленията, получени през най-близката данъчна година, за която са налични такива доказателства.
Чрез дерогация от първа алинея държавите членки могат да определят алтернативни критерии, според които селскостопанските дейности да се считат за незначителни съгласно член 9, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
3. За целите на член 9, параграф 2, трета алинея, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и по целесъобразност, на член 9, параграф 3, буква б) от същия регламент, селскостопанската дейност се счита за основна дейност или предмет на дейност на предприятието на юридическо лице, ако това е записано като основна дейност или предмет на дейност на предприятието в официалния търговски регистър или в равностойни официални удостоверяващи документи на държава членка. В случай на физическо лице се изискват равностойни официални удостоверяващи документи.
Когато такива регистри не съществуват, държавите членки използват равностойни доказателства.
Чрез дерогация от първа и втора алинея държавите членки могат да определят алтернативни критерии, според които селскостопанската дейност се счита за основна дейност или предмет на дейност на предприятието на физическо или юридическо лице съгласно член 9, параграф 2, трета алинея, буква в) и по целесъобразност, член 9, параграф 3, буква б) от посочения регламент.
ГЛАВА 2
СХЕМА ЗА ОСНОВНО ПЛАЩАНЕ И СХЕМА ЗА ЕДИННО ПЛАЩАНЕ НА ПЛОЩ
РАЗДЕЛ 1
Правила за прилагане на схемата за основно плащане, посочени в дял III, глава 1, раздели 1, 2, 3 и 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
Подраздел 1
Първоначално разпределяне на права на плащане
Член 14
Случаи на наследяване, промени в правния статут или наименованието, както и сливания и разделяния
1. Когато земеделски стопанин е получил стопанството или част от него по силата на действително или бъдещо наследяване, той има право да подаде заявление от свое име за броя и стойността на правата на плащане, които трябва да бъдат разпределени за полученото стопанство или за получената част от него, при същите условия, както земеделският стопанин, който първоначално е управлявал стопанството.
В случай на отменимо бъдещо наследяване правата на плащане се разпределят единствено на наследника, определен като такъв към датата, посочена в член 24, параграф 1 или член 39, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Евентуална промяна на наименованието не влияе върху броя и стойността на подлежащите на разпределяне права на плащане.
Евентуална промяна на правния статут не влияе върху броя и стойността на подлежащите на разпределяне права на плащане, ако земеделският стопанин, упражнявал контрол върху стопанството по отношение на управлението, ползите и финансовите рискове, управлява и новото стопанство.
3. Евентуално сливане или разделяне не влияе върху общия брой и стойността на правата на плащане, които трябва да бъдат разпределени на стопанството (стопанствата).
В случай на разделяне, когато дадена държава членка прилага член 24, параграф 4 или 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, броят на правата на плащане, които трябва да се разпределят на всяко стопанство в резултат на разделянето, се получава чрез умножаване на броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, които са на разположение на съответното ново стопанство, със средното намаление на броя на правата за плащане, които първоначалното стопанство би имало съгласно член 24, параграф 4 или 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
За целите на настоящия параграф се прилагат следните определения:
а)
„сливане“ означава сливане на двама или повече отделни земеделски стопани по смисъла на член 4, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 в един нов земеделски стопанин по смисъла на същия член, който с оглед на управлението, ползите и финансовите рискове се контролира от земеделските стопани, които първоначално са управлявали стопанствата, или от един от тях;
б)
„разделяне“ означава разделяне на един земеделски стопанин по смисъла на член 4, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 на:
i)
най-малко двама нови отделни земеделски стопани по смисъла на същия член, най-малко върху единия от които продължава да упражнява контрол по отношение на управлението, ползите и финансовите рискове, най-малко едно от физическите или юридическите лица, които първоначално са управлявали стопанството; или
ii)
първоначалния земеделски стопанин и най-малко един нов отделен земеделски стопанин по смисъла на същия член.
Член 15
Определяне на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане по смисъла на член 24, параграф 2 и член 39, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
1. За целите на определянето на броя на правата на плащане, които трябва да бъдат разпределени съгласно член 24, параграф 2 и член 39, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 в случаите, когато не е признато действие на непреодолима сила и извънредни обстоятелства, се вземат предвид само отговарящите на условията за подпомагане хектари, които са определени съгласно член 2, параграф 1, втора алинея, точка 23, буква а) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
2. Когато отговарящ на условията за подпомагане хектар, посочен в параграф 1, е предмет на заявление за разпределяне на права на плащане от двама или повече кандидати, решението на кого да се разпределят правата на плащане се основава върху критерия кой разполага с правомощия за вземане на решения по отношение на селскостопанските дейности, упражнявани върху въпросния хектар, кой получава ползите и кой поема финансовите рискове, свързани с тези дейности.
Член 16
Ограничение съгласно член 24, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
1. Каквото и да било намаление съгласно член 24, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 не надвишава 85 % от броя на правата на плащане, които съответстват на отговарящите на условията за подпомагане хектари с постоянно затревени площи, разположени в райони с неблагоприятни климатични условия.
2. За целите на прилагането на коефициента за намаление, предвиден в параграф 1, държавите членки могат въз основа на природните ограничения, посочени в член 24, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, да разграничат различни категории райони с неблагоприятни климатични условия, с цел към тези категории да се прилагат различни коефициенти за намаление.
Член 17
Определяне на стойността на правата на плащане съгласно членове 26 и 40 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
1. За целите на определянето на директните плащания или стойността на правата на плащане, отнасящи се за 2014 г., както е посочено в член 26 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се вземат предвид само плащанията или стойността на правата на плащане за земеделските стопани, които имат право на директни плащания в съответствие с член 9 и член 24, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 през 2015 г.
За целите на определянето на директните плащания, отнасящи се за годината, предхождаща въвеждането на схемата за основно плащане, както е посочено в член 40, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се вземат предвид само плащанията към земеделските стопани, които имат право на директни плащания в съответствие с член 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 през първата година на прилагане на схемата за основно плащане.
2. За целите на член 26, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се прилагат следните правила:
а)
позоваването на мерките за специфично подпомагане, предвидени в член 68, параграф 1, букви а), б) и в) от Регламент (ЕО) № 73/2009, не засяга възможността държавите членки да вземат предвид само една или няколко мерки, прилагани по линия на тези мерки за специфично подпомагане;
б)
подпомагането, отпуснато на даден земеделски стопанин за календарната 2014 г. по една или няколко схеми за подпомагане, посочени в член 26, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се изчислява, без да се вземат предвид никакви намаления или изключвания, предвидени в дял II, глава 4 от Регламент (ЕО) № 73/2009;
в)
държавите членки могат да решат въз основа на обективни и недискриминационни критерии каква степен на подпомагане да се взема предвид при една или няколко от схемите, изброени в член 26, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, които прилага съответната държава членка.
При прилагане на настоящия параграф държавите членки трябва да не застрашават отделения от производството характер на подпомагането, предоставено в съответствие с член 68, параграф 1, буква в) и членове 126, 127 и 129 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
3. За целите на член 26, параграф 6, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 подпомагането, отпуснато за календарната 2014 г. съгласно членове 72а и 125а от Регламент (ЕО) № 73/2009, се изчислява, без да се вземат предвид никакви намаления или изключвания, предвидени в дял II, глава 4 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
4. Позоваването в член 26, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 на държаните от земеделския стопанин права на плащане включва също и правата на плащане, които към датата на подаване на заявление за 2014 г. земеделският стопанин е отдал под аренда на друг земеделски стопанин.
Член 18
Окончателно определяне на стойността и броя на правата на плащане
Когато предназначената за земеделските стопани информация, посочена в член 25, параграф 10 или в член 40, параграф 4, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се основава на предварителни данни, окончателната стойност и окончателният брой на правата на плащане се определят и се съобщават на земеделските стопани, след като се извършат всички необходими проверки съгласно член 74 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, и при всички случаи до 1 април на годината, следваща първата година на прилагане на схемата за основно плащане от съответната държава членка.
Член 19
Определяне на стойността на правата на плащане в случаи на затруднения
1. Ако едно или няколко от директните плащания, посочени в член 26 или член 40, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, които се отнасят за 2014 г. или за годината, предхождаща въвеждането на схемата за основно плащане, са по-ниски от съответните суми в годината, предхождаща годините, засегнати от непреодолима сила или извънредни обстоятелства, първоначалната единична стойност се определя въз основа на сумите, които земеделският стопанин е получил в годината, предхождаща годините, засегнати от непреодолима сила или извънредни обстоятелства.
2. Държавите членки могат да решат да ограничат прилагането на параграф 1 до случаи, когато директните плащания, които се отнасят за 2014 г. или за годината, предхождаща въвеждането на схемата за основно плащане, са по-ниски от определен процент от съответните суми за годината, предхождаща годините, засегнати от непреодолима сила или извънредни обстоятелства. Този процент е не по-нисък от 85 %.
Член 20
Частноправна договорна клауза в случай на продажба
1. Държавите членки могат да решат, че в случай на продажба на стопанството или на част от него земеделските стопани могат чрез договор, подписан преди крайната дата за подаване на заявления за разпределяне на права на плащане, определена от Комисията въз основа на член 78, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, да прехвърлят заедно със стопанството или с част от него съответните права на плащане, които подлежат на разпределяне. В този случай правата на плащане се разпределят на продавача и се прехвърлят директно на купувача, който ще се ползва, когато е приложимо, от плащанията, които продавачът е получил за 2014 г., или от стойността на правата на плащане, които продавачът е притежавал през 2014 г., както е посочено в член 26 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, като референтна стойност за определяне на първоначалната единична цена на правата на плащане.
За да се извърши такова прехвърляне, продавачът трябва да изпълнява условията по член 24, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, а купувачът трябва да изпълнява условията по член 9 от същия регламент.
Такава продажба не се счита за прехвърляне без земя по смисъла на член 34, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Параграф 1 се прилага mutatis mutandis за държавите членки, които прилагат дял III, глава 1, раздел 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 21
Частноправна договорна клауза в случай на отдаване под аренда
1. Държавите членки могат да решат, че в случай на отдаване под аренда на стопанството или на част от него земеделските стопани могат чрез договор, подписан преди датата, упомената в член 20, параграф 1, първа алинея, да отдават заедно със стопанството или с част от него съответните права на плащане, които подлежат на разпределяне. В този случай правата на плащане се разпределят на арендодателя и се отдават под аренда директно на арендатора, който ще се ползва, когато е приложимо, от плащанията, които арендодателят е получил за 2014 г., или от стойността на правата на плащане, които арендодателят е притежавал през 2014 г., както е посочено в член 26 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, като референтна стойност за определяне на първоначалната единична цена на правата на плащане.
За да се извърши такова прехвърляне, арендодателят трябва да изпълнява условията по член 24, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, арендаторът трябва да изпълнява условията по член 9 от същия регламент и договорът за аренда да изтича след крайната дата за подаване на заявление по схемата за основно плащане.
Такова отдаване под аренда не се счита за прехвърляне без земя по смисъла на член 34, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Параграф 1 се прилага mutatis mutandis за държавите членки, които прилагат дял III, глава 1, раздел 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 22
Бенефициери в съответствие с член 24, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
За целите на член 24, параграф 1, трета алинея, буква а), подточка i), първо тире от Регламент (ЕС) № 1307/2013 „картофи за консумация“ и „посадъчен материал за картофи“ означава картофи с код по КН 0701, различни от тези, предназначени за производство на картофено нишесте.
Подраздел 2
Активиране и прехвърляне на права на плащане
Член 23
Изчисляване на стойността на правата на плащане
1. Правата на плащане първо се изчисляват с точност до третия знак след десетичната запетая, след което се закръгляват нагоре или надолу до най-близкия втори знак след десетичната запетая. Ако изчислението дава резултат, при който третият знак след десетичната запетая е 5, сумата се закръглява нагоре до най-близкия втори знак след десетичната запетая.
2. Ако земеделският стопанин прехвърли част от право на плащане, стойността на тази част се изчислява пропорционално за всяка оставаща съответна година, както е посочено в член 25 или член 40 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
3. Държавите членки могат да изменят правата на плащане, като сливат части от права на плащане, притежавани от един земеделски стопанин. Стойността на слетите права на плащане се определя за всяка оставаща съответна година, както е посочено в член 25 или член 40 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, като се събират стойностите на отделните части.
Член 24
Изисквания за активиране на права на плащане
1. Права на плащане могат да се декларират за плащане само веднъж за година от земеделския стопанин, който ги държи (собствени или под аренда) към крайната дата за подаване на единно заявление.
Когато обаче земеделският стопанин се възползва от възможността да измени единното заявление в съответствие с правилата, определени от Комисията въз основа на член 78, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, той може да декларира и права на плащане (притежавани или взети под аренда), които държи към датата, на която уведомява компетентния орган за измененията, при условие че въпросните права на плащане не са декларирани за плащане за същата година от друг земеделски стопанин.
Когато земеделският стопанин придобива права на плащане посредством прехвърляне от друг земеделски стопанин и когато другият земеделски стопанин вече е декларирал за плащане тези права на плащане, допълнително деклариране на правата на плащане от страна на получаващия земеделски стопанин се допуска, само ако прехвърлящият земеделски стопанин вече е уведомил компетентния орган за прехвърлянето в съответствие с правилата, определени от Комисията въз основа на член 34, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и оттегли тези права на плащане от собственото си единно заявление в сроковете за изменение на единното заявление, определени от Комисията въз основа на член 78, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
2. Когато даден земеделски стопанин, след като съгласно член 33, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 е декларирал парцелите, съответстващи на всички цели права на плащане, с които разполага, все още разполага с парцел, който възлиза на по-малко от един хектар, той може да декларира още едно цяло право, което дава право на плащане, изчислено пропорционално на размера на парцела. За целите на член 31, параграф 1, буква б) от посочения регламент това право на плащане се счита за напълно активирано.
Член 25
Прехвърляне на права на плащане
1. Права на плащане могат да се прехвърлят по всяко време на годината.
2. Когато държава членка използва възможността, предвидена в член 34, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя определя посочените в тази разпоредба региони през първата година от прилагането на член 34, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и не по-късно от един месец преди датата, определена от държавата членка съгласно член 33, параграф 1 от същия регламент.
Подраздел 3
Национални или регионални резерви
Член 26
Връщане в националния или регионалния резерв поради удържане при прехвърляне на права на плащане
Когато държава членка използва възможността, предвидена в член 34, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя може да реши в съответствие с обективни критерии и по такъв начин, че да се осигури равнопоставено третиране на земеделските стопани и да се избегне нарушаване на пазарните условия и на конкуренцията, да върне в националния или регионалния резерв до 30 % от годишната единична стойност на всяко право на плащане, прехвърлено без съответните хектари, отговарящи на условията за подпомагане по смисъла на член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, или еквивалентна сума, изразена в брой права на плащане.
Чрез дерогация от първа алинея, през първите три години на прилагане на схемата за основно плащане държавите членки могат да предвидят връщане в размер до 50 % от годишната единична стойност на всяко право на плащане или на посочената в първа алинея еквивалентна сума, изразена в брой права на плащане.
Член 27
Прилагане на клауза за неочаквани печалби
За целите на член 28 и член 40, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 увеличението на стойността на правата на плащане, посочено в тези разпоредби, се определя чрез сравнение на стойността на правата на плащане на земеделския стопанин, произтичащи от прилагането съответно на член 25, параграф 4 и член 26 или член 40, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 след продажбата или отдаването под аренда, посочени съответно в член 28 или член 40, параграф 5 от същия регламент, със стойността на правата на плащане на земеделския стопанин, която би се получила без продажбата или отдаването под аренда.
Член 28
Определяне на права на плащане от националния или регионалния резерв съгласно член 30, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
1. За целите на член 30, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, когато млад земеделски стопанин или земеделски стопанин, който започва своята селскостопанска дейност, подава заявление за права на плащане от националния или регионалния резерв и същевременно не държи никакви права на плащане (притежавани или взети под аренда), той получава такъв брой права на плащане, който се равнява на броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, държани (притежавани или взети под аренда) от него към крайната дата за подаване на заявление за разпределяне или увеличаване на стойността на права на плащане, която дата се определя от Комисията във основа на член 78, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
2. Когато млад земеделски стопанин или земеделски стопанин, който започва своята селскостопанска дейност, подава заявление за права на плащане от националния или регионалния резерв и същевременно вече държи права на плащане (притежавани или взети под аренда), той получава такъв брой права на плащане, който се равнява на броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, държани (притежавани или взети под аренда) от него към датата на подаване на заявление, упомената в параграф 1, за които не държи права на плащане (притежавани или взети под аренда).
Когато стойността на правата на плащане (притежавани или взети под аренда), които земеделският стопанин вече държи, е по-ниска от националната или регионалната средна стойност, посочена в член 30, параграф 8, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, годишната единична стойност на тези права може да бъде увеличена до националната или регионалната средна стойност, както е предвидено в член 30, параграф 10 от същия регламент.
В държавите членки, които прилагат увеличението, посочено в член 30, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, за целите на член 30, параграф 7 от същия регламент обаче увеличението, посочено във втора алинея от настоящия параграф, е задължително. Това увеличение следва да бъде на равнище, съответстващо на най-високото равнище на увеличение, което се прилага за целите на член 30, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
3. В държавите членки, които прилагат член 24, параграф 6 или 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, установените в тези разпоредби ограничения в разпределянето на правата на плащане могат да се прилагат mutatis mutandis към разпределянето на права на плащане съгласно член 30, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Държавите членки обаче могат да решат, че когато прилагането на едно или няколко от посочените в първа алинея ограничения ограничава общия брой права на плащане, които земеделският стопанин вече държи и които трябва да бъдат новоразпределени от резерва, до стойност, по-ниска от фиксиран процент от неговите хектари, отговарящи на условията за подпомагане в годината, в която подава заявление за разпределяне на права на плащане от резерва, на този земеделски стопанин се разпределя допълнителен брой права на плащане, който съответства на дял от общия брой на неговите хектари, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран в заявлението му за съответната година съгласно член 72, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Фиксираният процент, посочен във втора алинея от настоящия член, се изчислява в съответствие с метода, посочен в член 31, параграф 2, втора алинея от настоящия регламент.
Посоченият във втора алинея от настоящия параграф дял от общия брой отговарящи на условията за подпомагане хектари на земеделския стопанин се изчислява като половината от разликата в процентни пунктове между посочения в трета алинея от настоящия параграф фиксиран процент и дела от правата на плащане, държани от земеделския стопанин, от неговите отговарящи на условията за подпомагане хектари, декларирани съгласно член 72, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 в заявлението му за годината, посочена във втора алинея от настоящия параграф. За целите на настоящата алинея „права на плащане, държани от земеделския стопанин“ означава права на плащане, които земеделският стопанин вече държи и които трябва да бъдат новоразпределени от резерва.
При изчисляване на посочения във втора, трета и четвърта алинея от настоящия параграф брой на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, държавите членки могат да решат да не включват площи, заети с трайни насаждения и постоянно затревени площи, разположени в райони с неблагоприятни климатични условия, както е посочено в член 24, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, или в райони, признати за постоянно затревени площи в съответствие с член 4, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Държавите членки, които използват предвидената в член 23 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 възможност да прилагат схемата за основно плащане на регионално равнище, могат при посочения във втора алинея от настоящия параграф метод на изчисление да изхождат от общия брой права на плащане, разпределени/декларирани в съответния регион през 2015 г.
За целите на определянето на прага по втора алинея не се взема под внимание земята, която земеделският стопанин е придобил или взел под аренда след 19 октомври 2011 г.
4. За земеделски стопани, които започват своята стопанска дейност, за целите на настоящия член се считат само тези земеделски стопани, които са започнали своята селскостопанска дейност през календарната 2013 г. или през по-късна година и които подадат заявление по схемата за основно плащане не по-късно от две години след календарната година, през която са започнали селскостопанската си дейност.
Член 29
Определяне на права на плащане от националния или регионалния резерв съгласно член 30, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
1. За целите на член 30, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, когато се разпределят нови права на плащане съгласно член 30, параграф 10 от същия регламент, разпределянето се извършва в съответствие с условията, посочени в настоящия член, и в съответствие с обективните критерии, определени от съответната държава членка.
2. Когато земеделски стопанин, който не държи никакви права на плащане (притежавани или взети под аренда), има право в съответствие с член 30, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 да получи права на плащане от националния или регионалния резерв и подаде заявление за това, той получава определен брой права на плащане до броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, които държи (притежавани или взети под аренда) към крайната дата за подаване на заявление, както е посочено в член 28, параграф 1.
3. Когато земеделски стопанин, който държи права на плащане (притежавани или взети под аренда), има право в съответствие с член 30, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 да получи права на плащане от националния или регионалния резерв и подаде заявление за това, той получава определен брой права на плащане до броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, които държи (притежавани или взети под аренда) към крайната дата за подаване на заявление, както е посочено в член 28, параграф 1, за които не държи права на плащане (притежавани или взети под аренда).
Когато стойността на правата на плащане (притежавани или взети под аренда), които земеделският стопанин вече държи, е по-ниска от националната или регионалната средна стойност, посочена в член 30, параграф 8, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, годишната единична стойност на тези права може да бъде увеличена до националната или регионалната средна стойност, както е предвидено в член 30, параграф 10 от същия регламент.
4. За целите на параграф 1 държавите членки не определят критерии във връзка с производството или други специфични за сектора данни за период след датата, определена от съответната държава членка съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 за референтната 2013 г.
Член 30
Допълнителни правила за определяне на права на плащане от националния или регионалния резерв
1. При увеличаване на годишната единична стойност на правата на плащане съгласно член 30, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държавите членки увеличават единичната стойност на правата на плащане (притежавани или взети под аренда), които земеделският стопанин вече държи към датата на подаване на заявление за разпределяне на права на плащане от националния или регионалния резерв, в съответствие с обективни критерии и по такъв начин, че да се осигури равнопоставено третиране на земеделските стопани и да се избегне нарушаване на пазарните условия и на конкуренцията.
2. За целите на параграф 1 държавите членки не определят критерии във връзка с производството или други специфични за сектора данни за период след датата, определена от съответната държава членка съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 за референтната 2013 г.
Член 31
Случаи на затруднения
1. Когато земеделски стопанин е възпрепятстван от непреодолима сила или извънредни обстоятелства да подаде заявление за разпределяне на права на плащане съгласно член 24, параграф 1 или член 39, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и подаде заявление за разпределяне на права на плащане от националния или регионалния резерв, разпределят му се права на плащане съгласно член 30, параграф 7, буква в) от същия регламент. Държавите членки определят годишната единична стойност на правата на плащане, които подлежат на разпределяне съответно съгласно член 25 или член 40 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и решенията, приети от съответната държава членка във връзка с възможностите по тези членове.
2. Държавите членки могат да решат, че когато прилагането на едно или няколко от посочените в член 24, параграфи 3-7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 ограничения в разпределянето на права на плащане ограничава броя права на плащане, разпределени на земеделския стопанин, до стойност, която е по-ниска от фиксиран процент от неговите хектари, отговарящи на условията за подпомагане, и земеделският стопанин подава заявление за разпределяне на права на плащане от националния или регионалния резерв, счита се, че той се намира в специфични неблагоприятни условия съгласно член 30, параграф 7, буква б) от същия регламент. В такъв случай на земеделския стопанин се разпределя такъв брой права на плащане съгласно член 30, параграф 7, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, който съответства на дела от общия брой на неговите хектари, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран в заявлението му за 2015 г. в съответствие с член 72, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Посоченият в първа алинея фиксиран процент се изчислява, като общият брой на правата на плащане, разпределени в държавата членка през 2015 г. след прилагане на предвидените в член 24, параграфи 3-7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 ограничения, се раздели на общия брой отговарящи на условията за подпомагане хектари, деклариран в държавата членка през 2015 г. в съответствие с член 72, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Посоченият в първа алинея дял от общия брой отговарящи на условията за подпомагане хектари на земеделския стопанин се изчислява като половината от разликата в процентни пунктове между посочения в първа и втора алинея фиксиран процент и дела от правата на плащане на земеделския стопанин от неговите отговарящи на условията за подпомагане хектари, декларирани през 2015 г. съгласно член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
При изчисляване на посочения в първа, втора и трета алинея от настоящия параграф брой хектари, отговарящи на условията за подпомагане, държавите членки могат да решат да не включват площи, заети с трайни насаждения и постоянно затревени площи, разположени в райони с неблагоприятни климатични условия, както е посочено в член 24, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, или в площи, признати за постоянно затревени площи в съответствие с член 4, параграф 2, втора алинея от същия регламент.
Държавите членки, които използват предвидената в член 23 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 възможност да прилагат схемата за основно плащане на регионално равнище, могат при посочения във втора алинея от настоящия параграф метод на изчисление да изхождат от общия брой права на плащане, разпределени/декларирани в съответния регион през 2015 г.
За целите на определянето на прага по първа алинея не се взема под внимание земята, която земеделският стопанин е придобил или взел под аренда след 19 октомври 2011 г.
Подраздел 4
Държави членки, които прилагат член 21, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
Член 32
Изпълнение в държави членки, които прилагат член 21, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
Ако в настоящия подраздел не е предвидено друго, за държавите членки, които прилагат член 21, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се отнасят разпоредбите на настоящия раздел.
Член 33
Прилагане на член 21, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
С цел да се определи кои права на плащане изтичат съгласно член 21, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, приоритет се дава на правата на плащане с най-ниска стойност.
При права на плащане с еднаква стойност броят на притежаваните и броят на взетите под аренда права на плащане се намалява в еднакво съотношение.
Държавите членки могат да решат да прилагат първа и втора алинея на регионално равнище.
Член 34
Определяне на стойността на права на плащане съгласно член 26 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 за държави членки, които прилагат член 21, параграф 3 от същия регламент
За целите на определянето на първоначалната единична стойност на правата на плащане държавите членки, които прилагат член 21, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, могат да коригират размера на плащанията за 2014 г., както е посочено в член 26, параграф 5 от същия регламент, като преди намаленията и изключванията приспаднат сумата, произтичаща от правата на плащане, които са изтекли съгласно член 21, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
РАЗДЕЛ 2
Схема за единно плащане на площ
Член 35
Отговарящи на условията за подпомагане хектари в държавите членки, които прилагат схемата за единно плащане на площ
За целите на схемата за единно плащане на площ, предвидена в дял III, глава 1, раздел 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, включително всички позовавания в Регламент (ЕС) № 1307/2013 на отговарящи на условията за подпомагане хектари, декларирани за целите на тази схема, се вземат предвид само отговарящите на условията за подпомагане хектари, които са определени по смисъла на член 2, параграф 1, втора алинея, точка 23, буква а) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
Член 36
Прилагане на член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
1. За целите на предвиденото в член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 разграничаване на схемата за единно плащане на площ се прилагат следните правила:
а)
позоваването на мерките за специфично подпомагане, предвидени в член 68, параграф 1, букви а), б) и в) от Регламент (ЕО) № 73/2009, не засяга възможността държавите членки да вземат предвид само една или няколко мерки, прилагани по линия на тези мерки за специфично подпомагане;
б)
държавите членки могат да решат въз основа на обективни и недискриминационни критерии каква степен на подпомагане да се взема предвид при една или няколко от схемите, които прилага съответната държава членка съгласно член 36, параграф 3, втора алинея от посочения регламент и по целесъобразност, съгласно третата алинея от посочената разпоредба; когато обаче се взема предвид подпомагането, отпуснато съгласно съответната схема през 2014 г., сумата, която се използва за разграничаване на единното плащане за площ, не може да бъде по-висока от съответната сума, отпусната на отделен земеделски стопанин по такава схема през 2014 г.;
в)
когато се взема предвид подпомагането, отпуснато в съответствие с член 68, параграф 1, буква в) и членове 126, 127 и 129 от Регламент (ЕО) № 73/2009, това разграничаване трябва да не застрашава отделения от производството характер на тези схеми.
Това разграничаване се предоставя за земеделски стопани, които през 2014 г. са получили подпомагането, посочено в член 36, параграф 3, втора, трета или четвърта алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013. Сумата на хектар се определя всяка година, като сумата за разграничаване на единното плащане на площ, предоставяна за отделен земеделски стопанин, се раздели на броя хектари, отговарящи на условията за подпомагане, деклариран от земеделския стопанин в съответствие с член 72, параграф 1, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
2. Ако размерът на подпомагането съгласно една или няколко от посочените в член 36, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 схеми за подпомагане, отнасящи се за 2014 г., е по-нисък от съответната сума или съответните суми за годината, предхождаща годините, засегнати от непреодолима сила или извънредни обстоятелства, държавите членки вземат под внимание подпомагането, отпуснато по съответните схеми за подпомагане през годината, предхождаща годините, засегнати от непреодолима сила или извънредни обстоятелства.
Държавите членки могат да решат да ограничат прилагането на първа алинея до случаи, когато директните плащания, които се отнасят за 2014 г., са по-ниски от определен процент от съответните суми за годината, предхождаща годините, засегнати от непреодолима сила или извънредни обстоятелства. Този процент е не по-нисък от 85 %.
3. Държавите членки могат да решат, че в случай на действително или бъдещо наследяване разграничаването на единното плащане на площ се предоставя за наследилия стопанството земеделски стопанин, при условие че той отговаря на изискванията на схемата за единно плащане на площ.
Член 37
Производство на коноп съгласно схемата за единно плащане на площ
По отношение на схемата за единно плащане на площ се прилага член 9 mutatis mutandis.
ГЛАВА 3
ЕКОЛОГИЗИРАНЕ
РАЗДЕЛ 1
Еквивалентност
Член 38
Изисквания, приложими към националните или регионалните схеми за сертифициране
1. Държавите членки, които вземат решение за прилагане на еквивалентните практики, посочени в член 43, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, определят един или няколко публични или частни органа за сертифициране, които да удостоверяват, че земеделският стопанин съблюдава в своето стопанство практики, които отговарят на изискванията на член 43, параграф 3 от същия регламент.
2. Публичните или частните органи за сертифициране отговарят на следните условия:
а)
разполагат с експертния опит, оборудването и инфраструктурата, необходими за изпълнение на задачите по сертифициране;
б)
разполагат с достатъчен брой квалифицирани и опитни служители;
в)
безпристрастни са и не са в конфликт на интереси по отношение на задачите по сертифициране.
Частните органи по сертифициране трябва да са акредитирани в съответствие със стандартите EN ISO/IEC 17021 (Изисквания към органите, извършващи одит и сертификация на системи за управление) или EN ISO/IEC 17065 (Оценяване на съответствието - Изисквания към органите за сертификация на продукти, процеси и услуги). Акредитацията се извършва единствено от национален орган за акредитация в държавата членка в съответствие с Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета (21).
3. Правомощията на публичен или частен орган за сертифициране се прекратяват, ако той не изпълнява условията, съгласно които е определен за такъв орган и които са посочени в параграф 2.
Член 39
Изчисляване на сумата, посочена в член 28, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1305/2013
1. За земеделските стопани, които вземат решение да съблюдават практиките, посочени в раздел I, точки 3 и 4 и в раздел III, точка 7 от приложение IX към Регламент (ЕС) № 1307/2013, както и евентуални допълнителни еквивалентни практики, добавени към посоченото приложение, за които с оглед на недопускането на двойно финансиране е необходимо специално изчисление, като например еквивалентни практики съгласно член 43, параграф 3, буква а) от посочения регламент, държавите членки намаляват размера на подпомагането на хектар, изчислен съгласно член 28, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, със сума, която съответства на една трета от средното плащане за екологизиране на хектар в съответната държава членка или в съответния регион за всяка практика за екологизиране, на която съответната практика е еквивалентна.
Средното плащане за екологизиране на хектар в съответната държава членка или в съответния регион се изчислява въз основа на процента, посочен в член 47, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, от средната стойност на националните тавани за годините от 2015 до 2019 г., определени в приложение II към посочения регламент, и броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, деклариран в съответствие с член 33 или член 36 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 през 2015 г. Държавите членки, които вземат решение да прилагат практиките, посочени в първа алинея от настоящия параграф още през 2015 г., могат да направят приблизителна прогноза за броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, декларирани през 2015 г., въз основа на декларациите за 2014 г., направени съгласно член 34, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
2. Чрез дерогация от параграф 1 държавите членки, които вземат решение да прилагат член 43, параграф 9, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, могат да решат да приложат намалението, посочено в параграф 1 от настоящия член, на индивидуална основа чрез сума, съответстваща на една трета от средното плащане за екологизиране на хектар за съответния земеделски стопанин.
Средното плащане за екологизиране за земеделския стопанин се изчислява въз основа на средната стойност на индивидуалното плащане, изчислено в съответствие с член 43, параграф 9, трета и четвърта алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, за годините от 2015 до 2019 г., и броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, деклариран от земеделския стопанин в съответствие с член 33 от посочения регламент през 2015 г.
РАЗДЕЛ 2
Диверсификация на културите
Член 40
Изчисляване на дяловете на различните култури за диверсификация на културите
1. За целите на изчисляване на дяловете на различните култури, предвидено в член 44, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, периодът, който трябва да бъде взет предвид, е най-значимата част от периода на отглеждане, като се имат предвид традиционните практики за отглеждане в национален контекст.
Държавите членки информират своевременно земеделските стопани за този период. За целите на изчисляването на дяловете на различните култури всеки хектар в рамките на цялата обработваема земя в дадено стопанство се отчита само веднъж в една референтна година.
2. За целите на изчисляване на дяловете на различните култури площта, заета от дадена култура, може да включва особености на ландшафта, които са част от площите, които отговарят на условията по член 9 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
3. На площи със смесени култури, където културите се отглеждат в отделни редове, културите се броят като различни култури, когато заемат най-малко 25 % от тази площ. Площта, заета от различните култури, се изчислява, като площта, заета от смесените култури, се раздели на броя на културите, които заемат най-малко 25 % от тази площ, независимо от действителния дял на съответната култура на тази площ.
При площи, на които смесените култури представляват основна култура, която се подсява с втора култура, площта се счита за заета само от основната култура.
Площи, заети от смесени култури, се считат - независимо от включените в сместа отделни култури - за заети от една-единствена култура. Без да се засягат разпоредбите на член 44, параграф 4, буква г) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, такива единични култури се посочват като смесени култури. Когато може да се установи, че растителните видове, включени в различни смеси от семена, се различават един от друг, държавите членки могат да признаят тези различни смеси от семена като отделна една-единствена култура, при условие че различните смеси от семена не се използват за културата, посочена в член 44, параграф 4, буква г) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
РАЗДЕЛ 3
Постоянно затревени площи
Член 41
Рамка за определяне на допълнителни екологично чувствителни зони с постоянно затревени площи извън зоните по „Натура 2000“
Екологично чувствителните зони с постоянно затревени площи, разположени извън зоните, обхванати от Директива 92/43/ЕИО или Директива 2009/147/ЕО, и посочени в член 45, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се определят въз основа на един или повече от следните критерии:
а)
те обхващат органични почви с високо съдържание на органичен въглерод, като например торфища или влажни зони;
б)
в тях се намират местообитания, изброени в приложение I към Директива 92/43/ЕИО или защитени съгласно националното законодателство;
в)
в тях растат растителни видове, изброени в приложение II към Директива 92/43/ЕИО или защитени съгласно националното законодателство;
г)
те са от съществено значение за видове диви птици, изброени в приложение I към Директива 2009/147/ЕО;
д)
те са от съществено значение за видове диви животни, защитени по силата на Директива 92/43/ЕИО или съгласно националното законодателство;
е)
те обхващат постоянно затревени площи с висока природна стойност, определени въз основа на обективни критерии, които се установяват от държавите членки;
ж)
те обхващат почви с висок риск от ерозия;
з)
разположени са в чувствителен район, определен в плановете за управление на речните басейни съгласно Директива 2000/60/ЕО.
Държавите членки могат да решат всяка година да добавят нови такива зони, като своевременно информират за своето решение засегнатите земеделски стопани.
Член 42
Обратно преобразуване в случай на неспазване на задължението за екологично чувствителните зони с постоянно затревени площи
Без да се засягат разпоредбите на Директива 2004/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (22), когато даден земеделски стопанин е преобразувал или разорал постоянно затревена площ, за която важи задължението по член 45, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, съответната държава членка налага задължението за обратно преобразуване на площта в постоянно затревена площ и може за всеки отделен случай да издаде точни указания, които да се спазват от съответния земеделски стопанин, за начина на поправяне на нанесената екологична щета с оглед възстановяване на статута на екологично чувствителна зона.
Незабавно след като неспазването е установено, земеделският стопанин се уведомява за задължението за обратно преобразуване, както и за датата, до която това задължение трябва да се изпълни. Тази дата е не по-късна от датата за подаване на единното заявление за следващата година, или в случая на Швеция и Финландия - 30 юни на следващата година.
Чрез дерогация от член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 обратно преобразуваната площ се счита за постоянно затревена площ от първия ден на обратното преобразуване и подлежи на задължението, посочено в член 45, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 43
Изчисляване на дела на постоянно затревените площи
1. Площите, декларирани от земеделски стопани, които участват в схемата за дребни земеделски стопани съгласно дял V от Регламент (ЕС) № 1307/2013, както и единиците на дадено стопанство, които се използват за биологично производство в съответствие с член 11 от Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета (23), не се включват в съотношението на постоянно затревените площи спрямо общата земеделска площ, нито в референтното съотношение, посочено в член 45, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Площите, декларирани от земеделските стопани през 2012 г. като земя, заета от постоянни пасища, които са били преобразувани в земя за друго ползване, могат да се приспаднат от изчисляването на постоянно затревените площи в съответствие с член 45, параграф 2, втора алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 до броя на хектарите с постоянни пасища или с постоянно затревени площи, които земеделските стопани са създали след 2012 г. и са ги декларирали през 2015 г. на национално, регионално и субрегионално равнище, както и на равнище стопанство, при условие че са спазени съществуващите правила за поддържане на постоянни пасища, определени в член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009 и в член 93, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
При изчисляване на броя хектари на създадените след 2012 г. постоянни пасища или постоянно затревени площи, посочени в първа алинея, се вземат предвид само хектарите с постоянни пасища или постоянно затревени площи върху земеделска площ, декларирани през 2012, 2013 или 2014 г. в съответствие с член 34, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
3. Държавите членки адаптират референтното съотношение, ако преценят, че е налице значително въздействие върху съотношението, дължащо се по-специално на промяна в площта, използвана за биологично производство, или промяна в участниците в схемата за дребни земеделски стопани. В такива случаи държавите членки незабавно информират Комисията за извършената адаптация, както и за нейните основания.
Член 44
Поддържане на дела на постоянно затревените площи
1. Държавите членки могат да наложат на земеделските стопани индивидуалното задължение да не преобразуват постоянно затревени площи без предварително индивидуално разрешение. Земеделските стопани се уведомяват за това задължение незабавно и при всички случаи преди 15 ноември на годината, през която съответната държава членка го е наложила. Това задължение се прилага само за земеделски стопани, които подлежат на задълженията съгласно дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 по отношение на постоянно затревени площи, които не попадат в обхвата на член 45, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Издаването на разрешение може да зависи от прилагането на обективни и недискриминационни критерии, включително екологични такива. Ако посоченото в първа алинея разрешение подлежи на условието, че друга площ със съответстващи по брой хектари трябва да бъде създадена като постоянно затревена площ, то чрез дерогация от член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 тази площ се счита за постоянно затревена площ от първия ден на преобразуването. Тези площи се използват за отглеждане на трева или други тревни фуражи в продължение на най-малко пет последователни години, считано от датата на преобразуването, или - ако държавата членка реши - когато земеделските стопани преобразуват площи, които вече са били използвани за отглеждане на трева и други тревни фуражи, в постоянно затревени площи - в продължение на останалия брой години, необходим за постигане на петте последователни години.
2. Когато се установи, че посоченото в член 45, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 съотношение е намаляло с повече от 5 % спрямо посоченото в същия член референтно съотношение, съответната държава членка налага задължението за обратно преобразуване на площи в постоянно затревени площи и въвежда правила за избягване на ново преобразуване на постоянно затревени площи.
Държавите членки определят кръга от земеделски стопани, които са задължени да преобразуват площи обратно, измежду земеделски стопани, които:
а)
подлежат на задълженията съгласно дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 по отношение на постоянно затревени площи, които не попадат в обхвата на член 45, параграф 1 от същия регламент; и
б)
въз основа на заявленията, подадени в съответствие с член 72 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 или член 19 от Регламент (ЕО) № 73/2009 през предходните две календарни години, или за 2015 г. - през предходните три календарни години - разполагат със земеделски площи, които са били преобразувани от постоянно затревени площи или земя за постоянни пасища в площи за друго ползване.
Когато сроковете, посочени във втора алинея, буква б), включват календарни години преди 2015 г., задължението за обратно преобразуване се прилага и за площите, които са били преобразувани от площи за постоянни пасища в площи за друго ползване, които са били предмет на задължението, посочено в член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009 или член 93, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Когато се определя кои земеделски стопани да преобразуват обратно площи в постоянно затревени площи, държавите членки налагат задължението на първо място на тези земеделски стопани, които разполагат с площ, преобразувана от постоянно затревени площи или земя за постоянно пасище в площ за друго ползване в нарушение на изискването за разрешаване, посочено в параграф 1 от настоящия член или в член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1122/2009. Тези земеделски стопани преобразуват обратно цялата преобразувана площ.
3. Ако прилагането на параграф 2, четвърта алинея не води до увеличаване на съотношението, посочено в член 45, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 над прага от 5 %, държавите членки предвиждат задължение за земеделските стопани, които разполагат с площ, която през посочените в параграф 2, втора алинея, буква б) от настоящия член периоди е била преобразувана от постоянно затревена площ или земя за постоянни пасища в площ за друго ползване, също да преобразуват обратно процент от тази преобразувана площ в постоянно затревени площи или да създадат друга площ, съответстваща на този процент, като постоянно затревена площ. Този процент се изчислява въз основа на площта, преобразувана от земеделския стопанин през посочените в параграф 2, втора алинея, буква б) от настоящия член периоди, и площта, която е необходима за увеличаване на съотношението, посочено в член 45, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, над прага от 5 %.
При изчисляването на процента, посочен в първа алинея, държавите членки могат да изключат от преобразуваната от земеделския стопанин площ онези площи, които са превърнати в постоянно затревени площи след 31 декември 2015 г., при условие че извършват административни кръстосани проверки на постоянно затревените площи, декларирани в геопространствените заявления за подпомагане, посредством пространствено засичане с площите, които са декларирани като постоянни пасища през 2015 г. и са регистрирани в системата за идентификация на земеделските парцели, и че тези постоянно затревени площи не са създадени в резултат на задължение за обратно преобразуване или за създаване на постоянно затревени площи съгласно параграф 2 или настоящия параграф. Ако обаче такова изключване не води до повишаване на посоченото в член 45, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 съотношение над прага от 5 %, държавите членки не изключват тези площи.
При изчисляването на посочения в първа алинея процент постоянно затревените площи или земята за постоянни пасища, които земеделските стопани са създали в рамките на задължения в съответствие с Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (24) и Регламент (ЕС) № 1305/2013, не се вземат предвид за площи, преобразувани от земеделския стопанин.
Земеделските стопани се уведомяват за индивидуалното задължение за обратно преобразуване и за правилата за избягване на ново преобразуване на постоянно затревени площи незабавно и при всички случаи преди 31 декември на годината, през която е установено намалението с повече от 5 %. Задължението за обратно преобразуване трябва да се изпълни преди датата за подаване на единното заявление за следващата година, или в случая на Швеция и Финландия - 30 юни на следващата година.
Чрез дерогация от член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 площите, обратно преобразувани или създадени като постоянно затревени площи, се считат за постоянно затревени площи от първия ден на обратното преобразуване или създаването. Тези площи трябва да се използват за отглеждане на трева или други тревни фуражи в продължение на най-малко пет последователни години, считано от датата на преобразуването им, или - ако държавата членка реши - когато земеделските стопани преобразуват площи, които вече са били използвани за отглеждане на трева и други тревни фуражи, в постоянно затревени площи - в продължение на останалия брой години, необходим за постигане на петте последователни години.
РАЗДЕЛ 4
Екологично насочени площи
Член 45
Допълнителни критерии за видовете екологично насочени площи
1. За определянето на видовете площи, изброени в член 46, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, като екологично насочени площи, се прилагат параграфи 2-11 от настоящия член.
2. Върху земята, оставена под угар, не се произвежда земеделска продукция. Чрез дерогация от член 4, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 земята, оставена под угар за повече от пет години с оглед на екологично насочените площи, продължава да бъде обработваема земя.
3. Тераси са терасите, защитени съгласно ДЗЕС 7, посочен в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013, както и други тераси. Държавите членки могат да решат за екологично насочени площи да се считат само терасите, защитени съгласно ДЗЕС 7. Държавите членки, които вземат решение за екологично насочени площи да се считат и други тераси, определят критерии за тези други тераси (включително минимална височина), въз основа на националната или регионалната специфика.
4. Особеностите на ландшафта са на разположение на земеделския стопанин и представляват особеностите, защитени съгласно посочените в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013 ДЗЕС 7, ЗИУ 2 или ЗИУ 3, както и следните особености:
а)
живи плетове или обрасли с дървесна растителност ивици с широчина до 10 m;
б)
отделни дървета с корона с диаметър, не по-малък от 4 m;
в)
дървета в редица, с корона с диаметър, не по-малък от 4 m. Разстоянието между короните не надхвърля 5 m;
г)
дървета в група, като същите са свързани от застъпващи се корони, и полски горички, като максималната площ и в двата случая е 0,3 ha;
д)
синори с широчина между 1 и 20 m, върху които не се произвежда земеделска продукция;
е)
езерца с размер до 0,1 ha. Резервоарите от бетон или пластмаса не се считат за екологично насочени площи;
ж)
канавки с максимална широчина 6 m, включително открити водни басейни за целите на напояването или отводняването. Каналите с бетонни стени не се считат за екологично насочени площи;
з)
традиционни каменни стени.
Държавите членки могат да решат да ограничат списъка от особености на ландшафта до особеностите съгласно посочените в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013 ДЗЕС 7, ЗИУ 2 или ЗИУ 3 и/или до една или няколко особености от изброените в първа алинея, букви а)-з), когато това е надлежно обосновано.
За целите на букви б) и в) от първа алинея държавите членки могат да включват дървета с диаметър на короната до 4 m, ако са признати от тях за ценни особености на ландшафта.
За целите на буква д) от първа алинея държавите членки могат да определят по-малка максимална широчина.
За целите на буква е) от първа алинея държавите членки могат да определят минимален размер за езерцата и да решат да включат в размера на езерцата разположена по протежението на водата ивица с крайречна растителност с широчина до 10 m. Те могат да определят критерии, с които да гарантират, че езерцата имат природна стойност, като отчитат тяхната роля по отношение на опазването на местообитанията и видовете.
За целите на буква з) от първа алинея държавите членки определят минимални критерии въз основа на националната или регионалната специфика, включително граници по отношение на височината и широчината.
5. Буферните ивици включват буферни ивици по протежението на водни потоци, изисквани съгласно посочените в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013 ДЗЕС 1, ЗИУ 1 или ЗИУ 10, както и други буферни ивици. Минималната широчина на другите буферни ивици се определя от държавите членки, но не може да бъде по-малка от 1 m. Те трябва да бъдат разположени върху обработваема земя или в съседство с обработваема земя по такъв начин, че по-дългата им страна да бъде успоредна на водния поток или на водоема. По протежението на водно течение те могат да включват ивици от крайречна растителност с широчина до 10 m. Върху буферните зони не се произвежда земеделска продукция. Чрез дерогация от това изискване държавите членки могат да разрешат пашата или коситбата, при условие че буферната ивица продължава да бъде различима от съседната ѝ земеделска земя.
6. Агролесовъдните хектари са обработваема земя, която отговаря на условията за подпомагане по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ, посочени в дял III, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и по отношение на която са изпълнени условията, за които е било предоставено или се предоставя подпомагане съгласно член 44 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 или член 23 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.
7. Що се отнася до отговарящите на условията за подпомагане ивици хектари по краищата на гори, държавите членки могат да решат да позволят върху тях да има земеделска продукция, да въведат изискване върху тях да няма земеделска продукция или да предоставят на земеделските стопани и двете възможности. Когато държавите членки решат да не позволяват земеделска продукция, чрез дерогация от изискването върху посочените ивици да няма земеделска продукция, те могат да разрешат паша или коситба, при условие че съответната ивица продължава да бъде различима от съседната ѝ земеделска земя. Минималната широчина на такива ивици се определя от държавите членки и не може да бъде по-малка от 1 m. Максималната широчина е 10 m.
8. За площите с дървесни култури с кратък цикъл на ротация без използване на минерални торове и/или продукти за растителна защита държавите членки определят списък на дървесните видове, които могат да бъдат използвани за тази цел, като избират от списъка, съставен съгласно член 4, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, видовете, които са най-подходящи от екологична гледна точка, и изключват видовете, за които е известно, че не са местни. Държавите членки определят също така изискванията по отношение на използването на минерални торове и продукти за растителна защита, като отчитат по-специално целта на екологично насочените площи за съхраняване и подобряване на биологичното разнообразие.
9. Площите с междинни култури или зелена покривка включват такива площи, създадени съгласно изискванията на посоченото в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013 ЗИУ 1, както и други площи с междинни култури или зелена покривка, при условие че същите са създадени чрез засяване на смес от видове култури или чрез подсяване на трева в основната култура. Държавите членки определят списъка на смесите от видове култури, които трябва да се използват, и периода за засяване на междинните култури или зелената покривка, като могат да въведат допълнителни условия предимно с оглед на методите на производство. Периодът, който се определя от държавите членки, не може да продължава след 1 октомври.
Площите с междинни култури или зелена покривка не включват площи, засети със зимни култури, които се засяват обикновено през есента с цел получаване на реколта или използване като паша. Те не включват също така площите, върху които се прилагат еквивалентни практики, посочени в раздел I, точки 3 и 4 от приложение IX към Регламент (ЕС) № 1307/2013 и изпълнявани в съответствие с ангажиментите, посочени в член 43, параграф 3, буква а) от същия регламент.
10. Върху площите с култури, които обогатяват почвата с азот, земеделските стопани отглеждат само такива култури, които обогатяват почвата с азот, които са включени в списък, определен от държавата членка. Този списък обхваща културите, които обогатяват почвата с азот, за които държавата членка счита, че спомагат за подобряване на биологичното разнообразие. Тези култури са налице през вегетационния период. Държавите членки определят правила относно местата, на които могат да се отглеждат култури, които обогатяват почвата с азот, и които отговарят на критериите за екологично насочени площи. Тези правила отчитат необходимостта да бъдат изпълнени целите на Директива 91/676/ЕИО и Директива 2000/60/ЕО, като се има предвид потенциалната способност на културите, които обогатяват почвата с азот, да увеличават риска от излужване на азот през есента. Държавите членки могат да въведат допълнителни условия предимно с оглед на методите на производство.
Площите с култури, които обогатяват почвата с азот, не могат да включват също така площите, върху които се прилагат еквивалентни практики, посочени в раздел I, точки 3 и 4 от приложение IX към Регламент (ЕС) № 1307/2013 и изпълнявани посредством ангажиментите, посочени в член 43, параграф 3, буква а) от същия регламент.
11. Един земеделски стопанин може да декларира една площ или особеност на ландшафта само веднъж за една референтна година за целите на изпълняването на изискването за екологично насочени площи.
Член 46
Правила относно регионалното изпълнение по отношение на екологично насочени площи
1. Държавите членки, които са избрали регионалното изпълнение, предвидено в член 46, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, определят региони за целите на посочения член. Тези региони се състоят от единни и хомогенни географски райони със сходни селскостопански и екологични условия. За целта хомогенността се отнася до видовете почви, надморската височина, както и до наличието на естествени и полуестествени райони.
2. В рамките на определените региони държавите членки определят районите, в които трябва да бъдат постигнати до половината процентни пунктове по изискването за екологично насочени площи.
3. По отношение на определените райони държавите членки предвиждат специални задължения за участващите земеделски стопани или групи стопани. С тези задължения се осигуряват прилежащи структури от съседни екологично насочени площи. Задълженията за участващите земеделски стопани или групи стопани включват изискване за всеки участващ стопанин най-малко 50 % от площта, която подлежи на изискването по член 46, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, да се намира на територията на неговото стопанство в региона в съответствие с член 46, параграф 2, втора алинея от посочения регламент.
4. Със задълженията за участващите земеделски стопани или групи стопани се гарантира, че прилежащите екологично насочени площи, посочени в параграф 3, се състоят от една или няколко от площите, посочени в член 46, параграф 2, първа алинея, букви а), в), г) и з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
5. При определянето на площите и предвиждането на задълженията, посочени съответно в параграфи 2 и 3, държавите членки отчитат, ако е приложимо, съществуващите национални или регионални стратегии за биологично разнообразие и/или за смекчаване на ефекта от изменението на климата и за адаптиране към него, плановете за управление на речните басейни или нуждите, установени с оглед на гарантиране на екологичната съгласуваност на мрежата „Натура 2000“, посочена в член 10 от Директива 92/43/ЕИО, или с оглед подпомагане на прилагането на стратегията за екологосъобразна инфраструктура.
6. Преди да предвидят задължения за земеделските стопани, държавите членки провеждат консултации със съответните земеделски стопани или групи стопани, както и с други заинтересовани страни. След тези консултации държавите членки съставят окончателен подробен план за регионалното изпълнение и информират заинтересованите страни, участвали в консултацията, и съответните земеделски стопани или групи стопани за него, включително за определените райони и за задълженията на участващите земеделски стопани или групи стопани, и по-специално за точния процент, който всеки отделен стопанин трябва да постигне в своето стопанство. Държавите членки съобщават тази информация на земеделския стопанин не по-късно от 30 юни на годината, предхождаща годината, за която се отнася регионалното изпълнение, или - за първата година на прилагане на настоящия регламент - достатъчно рано, за да се даде възможност на земеделския стопанин да подаде съответно заявлението си.
Без да се засягат плащанията за земеделските стопани, посочени в член 43, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, държавите членки гарантират, че е създадена уредба по отношение на финансовите обезщетения между земеделските стопани и по отношение на административните санкции в случай на неизпълнение във връзка с прилежащите екологично насочени площи.
Член 47
Правила относно колективното изпълнение и критериите, на които трябва да отговарят стопанствата, за да се счита, че са в непосредствена близост едно до друго
1. Държавите членки, които вземат решение да разрешат колективното изпълнение, предвидено в член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, определят критерии, на които да отговарят стопанствата, за които се счита, че са в непосредствена близост, като използват някой от следните елементи:
а)
земеделски стопани, 80 % от стопанствата на които се намират в една община;
б)
земеделски стопани, 80 % от стопанствата на които се намират в рамките на територия с даден радиус, който се определя от държавата членка, но не може да надвишава 15 km.
2. Държавите членки, които решат да определят площите, в които има възможност за колективно изпълнение, и които решат да наложат задължения за участващите земеделски стопани или групи стопани, отчитат съществуващите национални или регионални стратегии за биологично разнообразие и/или за смекчаване на ефекта от изменението на климата и за адаптиране към него, плановете за управление на речните басейни или нуждите, установени с оглед на гарантиране на екологичната съгласуваност на мрежата „Натура 2000“, посочена в член 10 от Директива 92/43/ЕИО, или с оглед подпомагане на подобряването на екологосъобразната инфраструктура.
3. Задълженията за участващите земеделски стопани или групи стопани, посочени в параграф 2, включват условието прилежащите екологично насочени площи да се състоят от една или няколко от площите, посочени в член 46, параграф 2, втора алинея, букви а), в), г) и з) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
4. Земеделските стопани, участващи в колективното изпълнение, сключват писмено споразумение, което съдържа подробна информация за вътрешната уредба по отношение на финансовите обезщетения и по отношение на административните санкции в случай на неизпълнение във връзка с общата екологично насочена площ.
Член 48
Определяне на съотношението между гори и земеделска земя
1. Държавите членки, които вземат решение за прилагане на член 46, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, определят процента на горите спрямо общата площ на земите, посочена в първа алинея от същия параграф, въз основа на данните, предоставяни от Евростат. При данните за горите се прилага определението, използвано от Организацията на ООН по прехрана и земеделие, и се изключват площите от категорията други залесени земи. Общата площ на земите изключва площите, заети от вътрешни водни басейни, включително реки и езера.
2. Съотношението между горите и земеделската земя, посочено в член 46, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се изчислява с помощта на данни, предоставяни от Евростат. Ако няма данни от Евростат относно земите, заети от гори, и относно земеделските земи в необходимия мащаб, за да се направи оценка на съотношението на горите на равнище площ, равняващо се на равнището на местните административни единици (LAU2), или на равнището на ясно очертана единица, която обхваща един-единствен ясно указан прилежащ географски район със сходни селскостопански условия, могат да се използват и други източници на данни.
Държавите членки доказват, че относно земите, заети от гори, и относно земеделските земи са използвали актуални и последователни данни, които отразяват във възможно най-голяма степен действителната ситуация.
3. Данните и изчисленията, посочени в параграфи 1 и 2, са валидни в продължение на три години. След изтичането на този срок държавите членки, които вземат решение да продължат да прилагат освобождаването, предвидено в член 46, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и да подновят този тригодишен срок, преизчисляват съотношенията в съответствие с параграфи 1 и 2 от настоящия член, като използват най-новите налични данни.
В случай на промяна на административните граници, която се отразява върху съотношението, посочено в параграф 2, данните и изчисленията се подлагат на нова оценка, като Комисията се уведомява за евентуалните промени в прилагането на освобождаването.
ГЛАВА 4
ПЛАЩАНЕ ЗА МЛАДИ ЗЕМЕДЕЛСКИ СТОПАНИ
Член 49
Достъп на юридически лица до плащане за млади земеделски стопани
1. Годишното плащане за млади селскостопански производители по член 50, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се предоставя на юридически лица, независимо от правната им форма, ако са изпълнени следните условия:
а)
юридическото лице има право на плащане по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ, посочени в дял III, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и има активирани права за плащане или е декларирало отговарящи на условията за подпомагане хектари, както е посочено в член 50, параграф 4 от същия регламент;
б)
млад земеделски стопанин по смисъла на член 50, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 упражнява ефективен и дългосрочен контрол върху юридическото лице по отношение на решенията, свързани с управлението, ползите и финансовите рискове през първата година, в която юридическото лице подава заявление за плащане по схема за млади земеделски стопани. Когато в капитала или управлението на юридическото лице участват няколко физически лица, включително лице или лица, които не са млади земеделски стопани, младият земеделски стопанин е в състояние да упражнява такъв ефективен и дългосрочен контрол самостоятелно или съвместно с други земеделски стопани;
в)
най-малко един от младите земеделски стопани, които отговарят на условието, посочено в буква б), отговаря на критериите за допустимост, установени от държавите членки съгласно член 50, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, ако има такива, освен ако държавите членки са решили, че тези критерии се прилагат по отношение на всички подобни млади земеделски стопани.
Когато юридическо лице се контролира самостоятелно или съвместно от друго юридическо лице, условията, определени в първата алинея на буква б), се прилагат за всяко физическо лице, което упражнява контрол върху това друго юридическо лице.
2. Плащането, посочено в член 50, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, повече не се отпуска, ако всички млади земеделски стопани, които отговарят на критериите, посочени в параграф 1, първа алинея, буква б), и по целесъобразност - в параграф 1, първа алинея, буква в), са престанали да упражняват контрол върху юридическото лице.
3. За целите на настоящия член:
а)
всяко позоваване в член 50, параграфи 4-10 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 на „земеделски стопанин“ се тълкува като позоваване на юридическото лице, посочено в настоящия член;
б)
позоваването на посоченото в член 50, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 първо подаване на заявление за схемата за основно плащане или схемата за единно плащане на площ, се тълкува като позоваване на първото заявление на юридическото лице за плащане по схемата за млади земеделски стопани;
в)
без да се засяга параграф 4 от настоящия член, позоваването в член 50, параграф 5, второ изречение от Регламент (ЕС) № 1307/2013 на понятието „създаване“ се тълкува като позоваване на създаване от младите земеделски стопани, упражняващи контрол върху юридическото лице в съответствие с параграф 1, първа алинея, буква б) от настоящия член.
4. Когато няколко млади земеделски стопани по параграф 1, първа алинея, буква б) са придобили контрол над юридическото лице по различно време, най-ранното придобиване на контрол се счита за момент на създаване по член 50, параграф 5, второ изречение от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 50
Достъп на групи физически лица до плащане за млади земеделски стопани
Член 49 се прилага mutatis mutandis по отношение на група физически лица по член 4, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, за които изискванията, посочени в член 49, параграф 1, буква а) от настоящия регламент, са изпълнени на равнище група.
ГЛАВА 5
ОБВЪРЗАНО С ПРОИЗВОДСТВОТО ПОДПОМАГАНЕ
РАЗДЕЛ 1
Доброволно обвързано с производството подпомагане
Член 51
Определения
За целите на настоящия раздел „мерки за обвързано с производството подпомагане“ означава мерки за прилагане на доброволно обвързаното с производството подпомагане, посочено в член 52, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 52
Общи принципи
1. Държавите членки определят регионите по член 52, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 в съответствие с обективни и недискриминационни критерии, като например агрономически и социално-икономически характеристики, регионален селскостопански потенциал или институционална или административна структура. Тези региони могат да се различават от региони, определени съгласно други схеми за подпомагане, предвидени в Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. При определянето на специфичните видове селскостопански практики или специфичните селскостопански сектори по член 52, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държавите членки вземат предвид по-специално съответните производствени структури и условия на региона и на съответния сектор.
3. За целите на член 52, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се счита, че определени видове селскостопански практики или специфични селскостопански сектори изпитват трудности, ако е налице риск от изоставяне или от спад на производството между другото поради ниска рентабилност на извършваната дейност, което оказва неблагоприятно въздействие върху икономическото, социалното или екологичното равновесие в съответния регион или сектор.
Член 53
Условия за отпускане на подпомагането
1. Държавите членки определят критерии за допустимост по отношение на мерки за обвързано с производството подпомагане в съответствие с рамката, установена с Регламент (ЕС) № 1307/2013, и условията, посочени в настоящия регламент.
2. Площите, добивите и броят на животните по член 52, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се определят на регионално или секторно равнище от държавите членки. Те отразяват максималния добив, максималната обработваема площ или максималния брой животни в целевия регион или сектор за най-малко една година през петгодишния период, предхождащ годината на решението по член 53, параграф 1 от посочения регламент.
Годишното плащане се изразява като размер на подпомагането за съответна единица. То е резултат от съотношението между сумата, определена за финансиране на мярката, за която е подадено уведомление съгласно приложение I, точка 3, буква и) от настоящия регламент, и или площта/броя животни, които отговарят на условията за подпомагане за съответната година, или определените площ/брой животни, както е посочено в първа алинея от настоящия параграф.
3. Когато мярката за обвързано с производството подпомагане се отнася за маслодайните семена, посочени в приложението към Меморандума за разбирателство между Европейската икономическа общност и Съединените американски щати за маслодайни семена в рамките на ГАТТ, за да се осигури изпълнението на този международен ангажимент, общият размер на максималната площ, за която държавите членки са подали уведомление и за която се отпуска подпомагане, не надхвърля определена максимална площ за целия Съюз.
Когато максималната площ по първа алинея е надхвърлена, съответните държави членки коригират площта, за която е подадено уведомление, като прилагат коефициент за намаление, изчислен като съотношение между максималната площ и общия размер на площите, за които е подадено уведомление и за които се отпуска подпомагане на маслодайните семена по първа алинея.
Комисията определя коефициента за намаление по втора алинея посредством актове за изпълнение, които се приемат, без да се прилага процедурата по член 71, параграф 2 или параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
4. Когато мярката за обвързано с производството подпомагане се отнася за едър рогат добитък и/или овце и кози, държавите членки определят като условие за допустимост за подпомагане изискванията за идентификация и регистрация на животните, предвидени съответно в Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета (25) или Регламент (ЕО) № 21/2004 на Съвета (26).
5. Държавите членки не могат да отпускат обвързано с производството подпомагане за площи, които не отговарят на условията за подпомагане по смисъла на член 32, параграфи 2, 3 и 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. Когато държавите членки отпускат обвързано с производството подпомагане за коноп, се прилага условието по член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и член 9 от настоящия регламент.
Член 54
Съответствие и натрупване на различни видове подпомагане
1. За целите на член 52, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 мерките, предвидени в Регламент (ЕС) № 1305/2013 и Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (27), се считат за „други мерки и политики на Съюза“.
2. Държавите членки гарантират съответствието между:
а)
мерките за обвързано с производството подпомагане и мерките, прилагани съобразно други мерки и политики на Съюза;
б)
различните мерки за обвързано с производството подпомагане;
в)
мерките за обвързано с производството подпомагане и мерките, финансирани от държавни помощи.
Държавите членки гарантират, че мерките за обвързано с производството подпомагане не пречат на правилното функциониране на други мерки, посочени в първата алинея.
3. В случаите на подпомагане по една мярка за обвързано с производството подпомагане, което може да бъде отпуснато и по друга мярка за обвързано с производството подпомагане или по мярка, прилагана съобразно други мерки и политики на Съюза, държавите членки гарантират, че земеделският стопанин може да получи подпомагане, съобразено с целта, посочена в член 52, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, само по една такава мярка.
Член 55
Критерии за одобрение от Комисията
1. За целите на член 55, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се счита, че липсват алтернативи, ако:
а)
в целевия регион или сектор не може да се извършва никакво друго производство, освен производството, обхванато от мярката за обвързано с производството подпомагане, или ако продължаването на това производство изисква значителни промени в производствените структури; или
б)
възможностите за преминаване към друго производство са силно ограничени поради липсата на земя или подходяща за това производство инфраструктура, поради следващото от това значително намаляване на броя на стопанствата, поради равнището на необходимите в резултат на преобразуването инвестиции или поради сходни причини.
2. За целите на член 55, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 е необходимо да се осигури постоянно снабдяване на местната преработвателна промишленост, когато се очаква евентуално спиране или намаляване на производството в целевия регион или сектор да окаже отрицателно въздействие върху дейността и свързаната с това икономическа жизнеспособност или заетост в предприятията по веригата на доставки, които зависят в голяма степен от това производство, като например преработватели на суровини или предприятия от хранително-вкусовата промишленост. Тези предприятия трябва да се намират в съответния регион или продължаването на дейността им да е сериозно зависимо от сектора.
3. За целите на член 55, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се смята, че са налице продължаващи смущения на съответния пазар, когато селскостопанските производители в целевия регион или сектор са засегнати от икономическите загуби, произтичащи по-специално от замърсяване, контаминация или влошаване на качеството на околната среда, свързани с конкретно събитие с ограничен териториален обхват.
4. При оценката на равнището на обвързаното с производството подпомагане във връзка с мерките, които трябва да бъдат одобрени съобразно съобщената от държавата членка информация, Комисията взема предвид равнището на обвързаните с производството директни плащания, отпускани в продължение на най-малко една година в рамките на референтния период 2010-2014 г., както е посочено в член 53, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
РАЗДЕЛ 2
Специално плащане за култура - памук
Член 56
Предоставяне на разрешение за земеделска земя за производство на памук
Държавите членки установяват обективни критерии, въз основа на които се одобряват земеделски земи в съответствие с член 57, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Тези критерии се основават на едно или няколко от следните условия:
а)
аграрната икономика на регионите, в които памукът е основна култура;
б)
почвата и климата на въпросните площи;
в)
управлението на водите за напояване;
г)
системи за ротация и методи за отглеждане, които са съобразени с околната среда.
Член 57
Предоставяне на разрешение за сортове за засаждане
За целите на член 57, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 държавите членки предоставят разрешение за сортовете, изброени в общия каталог на сортовете от земеделски растителни видове, посочен в Директива 2002/53/ЕО, които са съобразени с нуждите на пазара.
Член 58
Изисквания за допустимост
Засаждането на площите, посочени в член 57, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се извършва с минимална гъстота на посевите, която се определя от съответната държава членка въз основа на почвено-климатичните условия и конкретните регионални характеристики, където това е целесъобразно.
Член 59
Агрономически практики
Държавите членки могат да определят специални правила относно агрономическите практики, необходими за поддържането на културите и прибирането на реколтата при обичайни условия на отглеждане.
Член 60
Одобряване на междубраншови организации
1. Всяка година държавите членки одобряват за срок от една година, започващ не по-късно от 1 март, междубраншовите организации по член 59, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, които кандидатстват за получаване на статут на одобрена организация и които:
а)
покриват обща площ от най-малко 4 000 ha, както е установено от държавата членка, отговарящи на критериите за одобрение, определени в член 56 от настоящия регламент;
б)
включват най-малко едно предприятие за омаганяване; и
в)
са приели вътрешен правилник за работа, по-специално относно условията за членство и членския внос, съгласно националните и съюзните правила.
2. Ако се установи, че одобрена междубраншова организация не спазва критериите за одобрение, посочени в параграф 1, държавата членка оттегля одобрението, освен ако съответното неспазване на критериите бъде коригирано. В случай, че планира да оттегли одобрението, държавата членка уведомява междубраншовата организация за това си намерение, както и за основанията за оттеглянето. Държавата членка дава възможност на междубраншовата организация да представи своите коментари в рамките на определен срок.
Земеделски производители, които са членове на одобрена междубраншова организация, одобрението за която е оттеглено в съответствие с първа алинея от настоящия параграф, губят правото на увеличаване на помощите, предвидено в член 60, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 61
Задължения на производителите
1. Производителят не може да членува в повече от една одобрена междубраншова организация по член 59, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Производител, който членува в одобрена междубраншова организация, доставя своя памук само на предприятие за омаганяване, което членува в същата организация.
3. Участието на производителите в одобрена междубраншова организация се основава на доброволно членство.
ГЛАВА 6
УВЕДОМЛЕНИЯ
Член 62
Уведомления във връзка с определенията и свързаните с тях разпоредби
Държавите членки уведомяват Комисията за всички решения, взети в съответствие с член 4, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, до 31 януари 2015 г. Уведомлението съдържа подробно описание и обосновка на тези решения, както и обективните критерии, въз основа на които са взети.
Член 63
Уведомления във връзка с коефициента за намаление съгласно член 32, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013
Държавите членки уведомяват Комисията за всички решения, взети в съответствие с член 8, до 31 януари 2015 г. Уведомлението съдържа подробно описание и обосновка на тези решения, както и обективните критерии, въз основа на които са взети.
Член 64
Уведомления във връзка с основното плащане
1. Когато държава членка уведомява Комисията за свои решения съгласно член 22, параграфи 2 и 3, член 24, параграф 10, член 29 и член 40, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, уведомлението съдържа подробно описание на тези решения. При решенията съгласно член 24, параграф 10, член 29 и член 40, параграф 4 от посочения регламент освен това при необходимост се включва и обосновка.
Когато държава членка уведомява Комисията за свои решения съгласно член 23, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, уведомлението съдържа подробно описание и обосновка на решенията, както и обективните критерии, въз основа на които са взети, по-специално критериите, използвани за определянето на регионите съгласно член 23, параграф 1 от посочения регламент, критериите, използвани за регионалното разпределение на националните тавани съгласно член 23, параграф 2 от посочения регламент, и критериите, използвани за годишни прогресивни изменения съгласно член 23, параграф 3 от посочения регламент.
2. Когато държава членка реши да използва възможностите, предвидени в член 30, параграф 7, член 30, параграф 11, буква б), член 32, параграф 3, буква б), член 32, параграф 5 и член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията до 31 януари на първата година на прилагане на тези решения, като уведомлението съдържа подробно описание и обосновка на решенията, както и обективните критерии, въз основа на които са взети.
В случай на преразглеждане на решението, посочено в член 30, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, информацията, посочена в първа алинея от настоящия параграф, се съобщава на Комисията до 31 януари на първата година от прилагането на преразгледаното решение.
3. Когато държава членка реши да използва възможността, предвидена в член 34, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията за това си решение до 31 януари на първата година на прилагане на това решение.
4. Когато държава членка реши да използва възможностите, предвидени в член 39, параграф 1, втора алинея и член 40, параграфи 2 и 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията до 31 януари на годината, предхождаща годината, през която то се прилага за първи път, като уведомлението съдържа подробно описание и обосновка на решенията, както и обективните критерии, въз основа на които са взети.
5. Когато държава членка реши да прилага схемата за единно плащане на площ съгласно член 36, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията до 1 септември на всяка година за общия брой хектари за съответната референтна година, декларирани от земеделските стопани съгласно член 36, параграф 2 от посочения регламент.
Член 65
Уведомления във връзка с екологизирането
1. Държавите членки уведомяват Комисията за следното:
а)
до 15 декември 2014 г.:
i)
ако е приложимо, за своето решение да изчисляват плащането, посочено в член 43, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, съгласно третата алинея от същия параграф;
ii)
ако е приложимо, за своето решение да определят допълнителни екологично чувствителни зони с постоянно затревени площи, посочени в член 45, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
iii)
ако е приложимо, за своето решение да прилагат плащането, посочено в член 43, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, на регионално равнище, както е предвидено в член 47, параграф 2 от същия регламент;
б)
до 15 декември на съответната година - за решението да определят нови екологично чувствителни зони с постоянно затревени площи, както е посочено в член 41, втора алинея от настоящия регламент;
в)
до 15 декември на всяка година за съответната референтна година:
i)
общия брой на земеделските стопани, които трябва да изпълняват най-малко едно задължение за екологизиране, посочено в член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и общия брой хектари, декларирани от тези земеделски стопани;
ii)
общия брой на земеделските стопани, освободени от една или повече практики за екологизиране, и броя хектари, декларирани от тези земеделски стопани; броя на земеделските стопани, освободени от всички практики, тъй като отговарят на изискванията на Регламент (ЕО) № 834/2007; броя на земеделските стопани, освободени от задължението за диверсификация на културите, и броя на земеделските стопани, освободени от задължението за екологично насочени площи, и съответния брой хектари, декларирани от тези земеделски стопани. Тези данни не включват земеделските стопани, които участват в схемата за дребни земеделски стопани;
iii)
общия брой на земеделските стопани, които прилагат равностойни мерки, като се разграничават земеделските стопани, които прилагат еквивалентни практики съгласно член 43, параграф 3, буква а) или буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и съответния брой хектари, декларирани от тези земеделски стопани;
iv)
общия брой на земеделските стопани, които прилагат диверсификация на културите, с разбивка по брой на земеделските стопани, които прилагат диверсификация с две култури, и брой на земеделските стопани, които прилагат диверсификация с три култури, включително съответния брой хектари обработваема земя, декларирани от тези земеделски стопани;
v)
общия брой на земеделските стопани, взет предвид при изчисляването на съотношението на постоянно затревените площи и общата земеделска площ, и общия брой на хектарите, заети с постоянно затревени площи, декларирани от тези земеделски стопани;
vi)
общия брой на земеделските стопани, които декларират екологично чувствителни постоянно затревени площи; общия брой на хектарите, заети с екологично чувствителни постоянно затревени площи, декларирани от тези земеделски стопани, и общия брой на хектарите, определени за екологично чувствителни постоянно затревени площи;
vii)
общия брой на земеделските стопани, към които се прилага задължението за екологично насочена площ; общия брой на хектарите обработваема земя, декларирани от тези земеделски стопани; и общия брой на хектарите, декларирани като екологично насочена площ, преди прилагането на тегловните коефициенти, с разбивка по видове екологично насочени площи, посочени в член 46, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
viii)
общия брой на земеделските стопани, които изпълняват задължението за екологично насочени площи на регионално или колективно равнище, и общия брой на хектарите обработваема земя, декларирани от тези земеделски стопани;
г)
до 15 декември на всяка година - референтното съотношение и годишното съотношение на постоянно затревените площи към общата земеделска площ, както и информация относно задълженията, установени на равнището на стопанството в съответствие с член 45, параграф 2, пета алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и член 44 от настоящия регламент.
2. В уведомлението, което държавите членки трябва да подадат до 1 август 2014 г. съгласно член 46, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, те уведомяват Комисията за следното:
а)
своето решение по отношение на това кои площи, посочени в член 46, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, трябва да се считат за екологично насочени площи. До 1 октомври 2014 г. това уведомление се допълва с подробна информация за това решение, включително относно условията, които се прилагат по отношение на тези площи, в резултат на решенията, взети от държавите членки;
б)
подробна информация относно прилагането на коефициентите за преобразуване и тегловните коефициенти, посочени в член 46, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
3. В уведомлението, което държавите членки трябва да подадат до 1 август на годината, предхождаща първото прилагане на съответното решение съгласно член 46, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, те уведомяват Комисията за следното:
а)
за държавите членки, избрали регионалното изпълнение, посочено в член 46, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013: информация за определянето на регионите, за определянето на районите, за избраните площи за целите на член 46, параграф 4 от настоящия регламент, и информация, с която се обосновава по какъв начин с регионалното изпълнение се укрепва прилагането на политиките на Съюза в областта на околната среда, климата и биологичното разнообразие;
б)
за държавите членки, които са разрешили колективното изпълнение, посочено в член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, информация за определянето на районите и за избраните площи за целите на член 47, параграф 3 от настоящия регламент, ако това е приложимо.
4. В уведомлението, което трябва да подадат до 1 август на годината, предхождаща първото прилагане на съответното решение съгласно член 46, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, държавите членки, отговарящи на условието, посочено в член 46, параграф 7 от посочения регламент и взели решение за прилагане на освобождаването, предвидено в тази разпоредба, предоставят на Комисията подробни данни за това решение, включително данните и изчисленията, които доказват, че всички условия за освобождаването, посочено в член 46, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, са изпълнени.
Първа алинея се прилага mutatis mutandis към решенията за продължаване прилагането на освобождаването, предвидено в член 46, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и за подновяване на тригодишния срок, посочен в член 48, параграф 3 от настоящия регламент.
Държавите членки уведомяват Комисията незабавно за евентуални промени в прилагането на освобождаването, предвидено в член 46, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 66
Уведомления във връзка с плащането за млади земеделски стопани
1. Когато държава членка реши при изчисляването на плащането за млади земеделски стопани да приложи член 50, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията относно избрания метод за изчисляване на плащането и относно максималния срок, определен в съответствие с член 50, параграф 9 от посочения регламент, до 31 януари 2015 г.
2. Когато държава членка реши да определи критериите за допустимост в съответствие с член 50, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 или да приложи метода за изчисляване, посочен в член 50, параграф 10 от същия регламент, тя уведомява Комисията за това си решение до 31 януари 2015 г.
3. Когато държава членка реши да се възползва от възможността за преизчисляване на фиксирания брой хектари, както е предвидено в член 50, параграф 10, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията за това решение и представя обосновка, както и обективните критерии, въз основа на които е взето решението, до 1 август на годината, в която ще се прилага това преизчисляване.
Член 67
Уведомления във връзка с доброволно обвързаното с производството подпомагане
1. Уведомленията, посочени в член 54, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, включват елементите, изброени в приложение I към настоящия регламент.
2. За всяка мярка за обвързано с производството подпомагане и за всеки специфичен вид селскостопанска практика или специфичен селскостопански сектор държавите членки уведомяват Комисията за общия брой бенефициери, размера на отпуснатите плащания, както и общата площ и общия брой животни, за които подпомагането е действително изплатено. Уведомяването се извършва до 15 септември на годината, следваща годината, за която са отпуснати плащанията.
Член 68
Уведомления относно минималните изисквания за получаване на директни плащания
Държавите членки уведомяват Комисията до 1 август 2014 г. за всяко решение, взето в съответствие с член 10 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 69
Уведомления относно преразпределителното плащане
Когато държава членка реши да отпусне преразпределително плащане съгласно дял III, глава 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, уведомлението, посочено в член 41, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, включва подробна информация за това решение, включително подробна информация и обосновка на изчисляването на преразпределителното плащане, а когато е целесъобразно, и информация за прилагане на регионално равнище съгласно член 41, параграф 2 от посочения регламент, както и относно всякакво деление в рамките на броя на хектарите съгласно член 41, параграф 5 от посочения регламент.
Член 70
Уведомления относно плащането за райони с природни ограничения
Когато държава членка реши да отпусне плащане за райони с природни ограничения съгласно дял III, глава 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията до 1 август 2014 г. за всяко решение, взето в съответствие с член 48 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. Уведомлението включва подробна информация за това решение, включително, когато е целесъобразно, информация относно всяко ограничаване на плащанията до определени площи в съответствие с член 48, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, относно прилагането на максималните граници, посочени в член 48, параграф 4 от същия регламент, както и относно всякакво прилагане на регионално равнище в съответствие с член 48, параграф 5 от същия регламент.
Член 71
Уведомления относно схемата за дребни земеделски стопани
Когато държава членка реши да прилага схемата за дребни земеделски стопани съгласно дял V от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията до 1 август 2014 г. за всяко решение, взето в съответствие с посочения дял.
Уведомлението включва подробна информация за това решение, в това число възможното автоматично включване на земеделски стопани съгласно член 62, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и изчислението на плащанията съгласно член 63 от посочения регламент.
Държавите членки информират Комисията относно решението за финансиране по член 65, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 своевременно и не по-късно от 1 декември на календарната година, за която се отнася плащането.
Член 72
Прилагане на член 8, параграф 1, член 41, параграф 4 или член 52, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 към членове на юридически лица или групи
Когато държава членка реши да приложи член 8, параграф 4, член 41, параграф 8 или член 52, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя уведомява Комисията до 1 август 2014 г. за това си решение.
Член 73
Линейни намаления на плащанията
Когато се прилагат линейни намаления по член 7, параграф 1, втора алинея, по член 51, параграф 2 или по член 65, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, държавите членки информират Комисията за приложения процент на намаление незабавно и не по-късно от 30 юни на годината, следваща календарната година, през която са поискани линейно намалените директни плащания.
Член 74
Искане за информация относно взетите от държавите членки мерки
Когато това е необходимо за осигуряване на правилното прилагане на правилата, установени в Регламент (ЕС) № 1307/2013 или в настоящия регламент, Комисията може да поиска от държавите членки да предоставят подробна информация за мерките, предприети в изпълнение на Регламент (ЕС) № 1307/2013 или всички разпоредби, приети от Комисията въз основа на същия регламент.
Член 75
Доклади
1. Когато България и Румъния решат да отпуснат допълнителни национални директни плащания съгласно член 18 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, те представят доклад до Комисията до 30 юни 2016 г. За всяко допълнително национално директно плащане в доклада се посочват броят на бенефициерите, общият размер на отпуснатите допълнителни национални директни плащания, хектарите, за които е отпуснато плащането, и равнището на плащането, според случая.
2. Когато държава членка реши да отпусне преходна национална помощ съгласно член 37, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тя представя годишен доклад до Комисията до 15 септември на годината, следваща отпускането на тази преходна национална помощ. За всеки сектор докладът включва броя на бенефициерите, размера на отпуснатата преходна национална помощ, хектарите, броя на животните или други единици, за които е била отпусната помощта, и равнището на тази помощ, според случая.
Член 76
Уведомяване за решение в резултат от преразглеждане
Когато се преразглежда решение, за което Комисията е уведомена в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013 или с настоящия регламент, Комисията се уведомява относно решението в резултат от преразглеждането в срок от четири седмици, считано от датата на вземане на това решение, освен ако в Регламент (ЕС) № 1307/2013 е предвиден друг срок за такова уведомление.
Уведомлението включва подробно описание на решението, а когато е приложимо, и обосновката и обективните критерии, въз основа на които е взето.
ГЛАВА 7
ИЗМЕНЕНИЕ, ОТМЯНА И ВЛИЗАНЕ В СИЛА
Член 77
Изменение на Регламент (ЕС) № 1307/2013
Приложение X към Регламент (ЕС) № 1307/2013 се заменя с текста от приложение II към настоящия регламент.
Член 78
Отмяна
Регламенти (ЕО) № 1120/2009 и (ЕО) № 1121/2009 се отменят.
Те обаче продължават да се прилагат към заявленията за помощи, които се отнасят за календарните години преди календарната 2015 г.
Член 79
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага към заявленията за помощи, които се отнасят за календарните години след календарната 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 март 2014 година.
A BIZOTTSÁG 639/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. március 11.)
a közös agrárpolitika keretébe tartozó támogatási rendszerek alapján a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról szóló 1307/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet kiegészítéséről és X. mellékletének módosításáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
Tekintettel a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról, valamint a 637/2008/EK és a 73/2009/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1307/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1), és különösen annak 4. cikke (3) bekezdésére, 8. cikke (3) bekezdésére, 9. cikke (5) bekezdésére, 35. cikke (1), (2) és (3) bekezdésére, 36. cikke (6) bekezdésére, 39. cikke (3) bekezdésére, 43. cikke (12) bekezdésére, 44. cikke (5) bekezdésére, 45. cikke (5) és (6) bekezdésére, 46. cikke (9) bekezdésére, 50. cikke (11) bekezdésére, 52. cikke (9) bekezdésére, 57. cikke (3) bekezdésére, 58. cikke (5) bekezdésére, 59. cikke (3) bekezdésére, valamint 67. cikke (1) és (2) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az 1307/2013/EU rendelet hatályon kívül helyezte és felváltotta a 73/2009/EK tanácsi rendeletet (2). Az 1307/2013/EU rendelet egy a mezőgazdasági termelők részére nyújtott alaptámogatást és további támogatási rendszereket magában foglaló, a közvetlen támogatás új rendszerét tartalmazó új jogi keretrendszert határoz meg. Felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat és végrehajtási aktusokat fogadjon el. Annak érdekében, hogy a rendszerek az új jogi keretben zökkenőmentesen működjenek, bizonyos szabályokat kell elfogadni a szóban forgó jogi aktusok útján. Az adminisztratív terhek csökkentése érdekében e szabályoknak egyszerűeknek és könnyen ellenőrizhetőeknek kell lenniük. Ezek az aktusok az 1120/2009/EK (3) és az 1121/2009/EK (4) bizottsági rendeletben meghatározott szabályok helyébe lépnek.
(2)
Bizonyos általános rendelkezésekkel, az alaptámogatási rendszerrel, az egységes területalapú támogatási rendszerrel, az éghajlat és a környezet szempontjából előnyös mezőgazdasági gyakorlatokat folytató mezőgazdasági termelők részére nyújtott támogatással, a mezőgazdasági tevékenységüket megkezdő fiatal mezőgazdasági termelők részére nyújtott támogatással, a termeléstől függő önkéntes támogatással, a gyapotra vonatkozó terményspecifikus támogatással kapcsolatosan, valamint az egyes támogatási rendszerek tekintetében szükséges értesítésekkel összefüggésben szükség van a keretrendszer e rendelet révén történő kiegészítésére.
(3)
Annak érdekében, hogy a közvetlen kifizetések kiigazítása megfelelő módon, a pénzügyi fegyelemre tekintettel történjen, az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) szerinti csökkentések kiszámításánál alkalmazott sorrendre vonatkozóan általános szabályokat kell meghatározni.
(4)
Az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlatával összhangban (6) indokolt annak tisztázása, hogy a tagállamok - amikor az uniós jogszabályok végrehajtása érdekében intézkedéseket fogadnak el - mérlegelési jogkörüket bizonyos alapelveknek megfelelően kötelesek gyakorolni, különös tekintettel a megkülönböztetésmentesség alapelvére.
(5)
A termeléstől függő támogatástól eltérő támogatások esetében tiszteletben kell tartani a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulója keretében elfogadott mezőgazdasági megállapodás (7)„zöld doboza” szerinti, a termelés mennyiségétől és értékétől nem függő támogatásokra vonatkozó előírásokat, a termeléstől függő támogatások esetében pedig tiszteletben kell tartani az említett megállapodás „kék doboza” szerinti előírásokat.
(6)
Az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének c) pontja értelmében a „mezőgazdasági tevékenység” nem követeli meg mezőgazdasági termékek előállítását, tenyésztését vagy termesztését. E helyett a mezőgazdasági termelők olyan állapotban tarthatják a mezőgazdasági területet, hogy az a szokásos mezőgazdasági módszereken és gépeken túlmutató külön előkészítés nélkül alkalmas legyen legeltetésre vagy növénytermesztésre, vagy a természetes módon legeltetésre vagy növénytermesztésre alkalmas állapotban tartott mezőgazdasági területeken minimumtevékenységeket végezhetnek. Tekintve, hogy e két utóbbi tevékenység a mezőgazdasági termelő részéről bizonyos tevékenységet igényel, szükség van egy olyan uniós keretrendszer létrehozására, amelyen belül a tagállamok további kritériumokat határoznak meg e tevékenységekre vonatkozóan.
(7)
Környezetvédelmi okokból az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének h) pontjában szereplő „állandó gyepterület” fogalommeghatározás magában foglal nem lágyszárú fajokat is, például a legeltetésre alkalmas cserjéket és/vagy fákat, feltéve, hogy a gyep vagy az egyéb egynyári takarmánynövények túlsúlyban maradnak az adott földterületen. Ezért szükség van egy olyan kritérium meghatározására, amely előírja, hogy a gyep vagy az egyéb egynyári takarmánynövények mely esetekben maradnak túlsúlyban.
(8)
Az „állandó gyepterület” fogalommeghatározás lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy állandó gyepterületnek tekintsenek olyan földterületet, amely alkalmas a legeltetésre és amely a bevett helyi gyakorlatok részét képezi ott, ahol a legelőterületeken a gyep vagy az egyéb egynyári takarmánynövények hagyományosan nincsenek túlnyomó többségben. E célból szükség van olyan kritériumok megállapítására, amelyek alapján meghatározhatók e bevett helyi gyakorlatok.
(9)
Az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (2) bekezdések második albekezdésének megfelelően a tagállamok állandó gyepterületként vehetik figyelembe az olyan földterületet, amely alkalmas a legeltetésre és amely a bevett helyi gyakorlatok részét képezi ott, ahol a legelőterületeken a gyep vagy az egyéb egynyári takarmánynövények hagyományosan nincsenek túlnyomó többségben. Az ilyen állandó gyepterület az 1307/2013/EU rendelet 32. cikke (5) bekezdésének megfelelően csökkentési együttható hatálya alá eshet. E rendelkezés arányos alkalmazásának biztosítása érdekében indokolt lehetővé tenni a területek különböző kategóriáinak megkülönböztetését abból a célból, hogy e kategóriák szerint különböző csökkentési együtthatók legyenek alkalmazhatók.
(10)
Az 1307/2013/EU rendelet 9. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy nem nyújthatók közvetlen támogatások olyan természetes vagy jogi személyek részére, illetve természetes vagy jogi személyek azon csoportjai részére, akiknek/amelyeknek mezőgazdasági területei főként természetes módon legeltetésre vagy növénytermesztésre alkalmas állapotban tartott területeket jelentenek, és akik e területeken nem végeznek a tagállamok által meghatározott minimumtevékenységet. E célból szükség van annak meghatározására, hogy e területek mikor tekintendők a mezőgazdasági termelő mezőgazdasági földterületének fő részeként, valamint tisztázni szükséges e rendelkezés alkalmazási körét.
(11)
Az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke (2) bekezdésének megfelelően az úgynevezett negatív lista hatálya alá eső személyek aktív mezőgazdasági termelőnek tekintendők, ha képesek igazolni, hogy megfelelnek a rendelkezésben felsorolt kritériumok valamelyikének. E kritériumok egyike annak bizonyításából áll, hogy a közvetlen támogatások éves összege a nem mezőgazdasági tevékenységből származó teljes bevétel legkevesebb 5 %-át teszi ki. Ennek megfelelően szükség van olyan rendelkezések meghatározására, amelyek meghatározzák, hogy a bevételek mezőgazdasági vagy nem mezőgazdasági tevékenységből származnak-e.
(12)
Szükséges továbbá annak szabályozása, hogy miként határozható meg a közvetlen támogatások éves összege az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke (2) bekezdésének és - adott esetben - 9. cikke (3) bekezdésének, valamint 9. cikke (4) bekezdésének alkalmazásában, amely bizonyos mezőgazdasági termelőket mentesít a rendelet 9. cikke (2) és (3) bekezdésének alkalmazása alól. Annak érdekében, hogy Bulgáriában, Horvátországban és Romániában, ahol a közvetlen támogatások fokozatosan kerülnek bevezetésre, a mezőgazdasági termelők egyenlő elbánásban részesüljenek, e tagállamokban a közvetlen támogatások éves összegének a fokozatos bevezetési folyamat végén nyújtott végleges összegen kell alapulnia.
(13)
Az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke (2) bekezdésének és - adott esetben - 9. cikke (3) bekezdésének megfelelően a mezőgazdasági termelők kizárhatók a támogatásból, ha mezőgazdasági tevékenységük nem jelentéktős, vagy ha fő üzleti tevékenységük, illetve vállalatuk célja nem mezőgazdasági tevékenység gyakorlása. E tekintetben bizonyos kritériumok meghatározására van szükség, miközben meg kell adni a tagállamok számára a lehetőséget arra, hogy alternatív kritériumokat állapítsanak meg a csupán marginális jelentőségű mezőgazdasági tevékenységek céljából.
(14)
Az 1307/2013/EU rendelet számos lehetőséget biztosít a támogatási jogosultságok mezőgazdasági termelők részére történő kiosztására. A jogbiztonság érdekében elő kell írni, hogy tényleges vagy várható öröklés, visszavonható várható öröklés vagy mezőgazdasági üzemek egyesülése vagy szétválása esetén a kiosztott támogatási jogosultságok száma és értéke ugyanolyan feltételekkel kerüljön megállapításra, mint amelyek az üzemet eredetileg irányító mezőgazdasági termelőre vonatkoztak volna. Szükséges továbbá meghatározni arra vonatkozó szabályokat, hogy miként kell meghatározni az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (4) vagy (5) bekezdését alkalmazó tagállamban található, szétválás folytán létrejött mezőgazdasági üzemek támogatási jogosultságainak a számát. A mezőgazdasági termelők jogos elvárásai miatt a mezőgazdasági termelő jogállásának változásai nem lehetnek hatással a mezőgazdasági termelőnek kiosztható támogatási jogosultságok számára vagy értékére, amennyiben az adott mezőgazdasági termelő az irányítás, a haszon és a pénzügyi kockázatok tekintetében továbbra is ellenőrzést gyakorol a mezőgazdasági üzem felett.
(15)
A jogbiztonság és a támogatási jogosultságok megfelelő kezelése érdekében egyértelművé kell tenni, hogy csak a 640/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (8) 2. cikke (1) bekezdése második albekezdése 23. pontjának a) alpontja értelmében meghatározott támogatható hektárokat kell figyelembe venni a támogatási jogosultságok kiosztása és aktiválása kapcsán.
(16)
Az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlatával összhangban (9) a támogatási jogosultságokat az azon a földterületen folytatott mezőgazdasági tevékenységgel kapcsolatos döntéshozatali jogkört és hasznot élvező, valamint a pénzügyi kockázatokat viselő személynek kell kiosztani, amely földterületre a támogatást kérik. Tisztázni szükséges, hogy ez az alapelv különösen akkor alkalmazandó, amikor egy támogatható hektárra vonatkozóan több mezőgazdasági termelő nyújt be támogatási jogosultság kiosztására irányuló kérelmet.
(17)
Az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (6) bekezdése lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy csökkentési együtthatót alkalmazzanak bizonyos olyan támogatható hektárok vonatkozásában, amelyek - elsősorban a magas fekvés vagy egyéb hátrányos természeti adottságok miatt - kedvezőtlen éghajlati viszonyokkal rendelkező területen elhelyezkedő állandó gyepterületből állnak. E rendelkezés arányos alkalmazásának biztosítása érdekében indokolt megállapítani egy keretet az ilyen csökkentési együttható alkalmazására, különösen az ilyen csökkentés korlátai tekintetében.
(18)
Az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke rögzíti azt az alapelvet, hogy kizárólag az aktív mezőgazdasági termelők részesülhetnek közvetlen kifizetésekben. Az említett rendelet 24. cikkének (9) bekezdése emellett lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy a támogatási jogosultságok kiosztása céljából mezőgazdasági üzemenkénti minimális méretet állapítsanak meg. Ezeket a rendelkezéseket a támogatási jogosultságok értékének meghatározásával kapcsolatban is indokolt figyelembe venni.
(19)
Arra az esetre vonatkozóan, amikor a tagállamok a támogatási jogosultságok kezdeti egységértékének megállapításához az 1307/2013/EU rendelet 26. cikke alapján a 2014. naptári évre nyújtott támogatást veszik figyelembe, egyértelművé kell tenni, hogy a tagállamok dönthetnek úgy, hogy nem veszik figyelembe az említett rendelkezésben felsorolt valamennyi intézkedést. A mezőgazdasági termelők indokolatlan szankcionálásának elkerülése érdekében a támogatási jogosultságok értékének megállapítása szempontjából releváns referenciaösszegek nem foglalhatnak magukba semmilyen, a 73/2009/EK rendelet II. címének 4. fejezete alapján meghatározott csökkentést vagy kizárást. Indokolt meghatározni, hogy ezt a támogatást hogyan kell figyelembe venni, és indokolt megállapítani további olyan kritériumokat, amelyek bizonyos figyelembe vehető programok termeléstől független jellegének tiszteletben tartásához szükségesek.
(20)
A támogatási jogosultságok kezdeti egységértékének meghatározásához emellett egyértelművé kell tenni, hogy az 1307/2013/EU rendelet 26. cikke (3) bekezdésében a valamely mezőgazdasági termelő birtokában lévő támogatási jogosultságok közé tartoznak azon támogatási jogosultságok is, amelyeket a bérbeadó 2014-re vonatkozó kérelmének benyújtásakor egy másik mezőgazdasági termelő bérel.
(21)
Annak érdekében, hogy a mezőgazdasági termelők előre fel tudják mérni a jövedelemtámogatást, indokolt határidőt megszabni arra vonatkozóan, hogy a tagállamoknak meddig kell meghatározniuk és meddig kell közölniük a mezőgazdasági termelőkkel a támogatási jogosultságok végleges értékét és számát abban az esetben, ha a mezőgazdasági termelőket előzetes adatok alapján tájékoztatták.
(22)
Az 1307/2013/EU rendelet 26. cikkének vagy 40. cikke (3) bekezdésének alkalmazásában abban az esetben, ha egy mezőgazdasági termelőt a szóban forgó cikkekben említett referenciaév során vis maior vagy rendkívüli események érintették, indokolt a támogatási jogosultságok értékét a legutolsó, vis maiortól és rendkívüli eseményektől mentes év alapján meghatározni. Az adminisztratív terhek csökkentése érdekében azonban lehetővé kell tenni a tagállamok számára, hogy bizonyos küszöbértékeket határozzanak meg a vis maior vagy a rendkívüli körülmények által a referenciaévben nyújtott közvetlen támogatásra gyakorolt hatás vonatkozásában.
(23)
Azon esetekre vonatkozóan, amikor egy mezőgazdasági üzem egésze vagy egy része a támogatási jogosultságoknak a rendszer alkalmazása első évében történő kiosztása iránti kérelem benyújtására megszabott határidőt megelőzően eladásra vagy bérbeadásra kerül, elő kell írni, hogy a tagállamok dönthetnek úgy, hogy a mezőgazdasági termelők szerződés útján, a mezőgazdasági üzem egészével, illetve adott részével együtt átruházhatják a kiosztandó támogatási jogosultságokat. Az ilyen magánjogi szerződéses kikötés alapján a támogatási jogosultságokat annak az eladónak, illetve bérbeadónak kell kiosztani és közvetlenül arra a vevőre, illetve bérlőre kell átruházni, aki - adott esetben - megkapja az eladó, illetve a bérbeadó részére 2014-re nyújtott támogatásokat, vagy részesül a támogatási jogosultságok kezdeti egységértékének meghatározásakor az 1307/2013/EU rendelet 26. cikkében említettek szerint az eladónak vagy a bérbeadónak 2014-ben járó jogosultságok értékéből. Egyértelművé kell tenni továbbá, hogy az 1307/2013/EU rendelet 34. cikkének (4) bekezdése nem alkalmazandó az ilyen átruházásokra.
(24)
A támogatási jogosultságok egységértékének kiszámítása kapcsán egyértelmű szabályokat kell meghatározni a számok kerekítésére vonatkozóan, a meglévő támogatási jogosultságok megosztásának lehetőségét illetően abban az esetben, ha a bejelentett vagy a jogosultsággal együtt átruházott parcella egy hektárnak csak a törtrészét teszi ki, valamint a jogosultságok és a törtrészek összevonására vonatkozóan.
(25)
A jogbiztonság érdekében indokolt határidőt megszabni az 1307/2013/EU rendelet 34. cikke (3) bekezdésében említett régiók létrehozására.
(26)
Egyedi rendelkezéseket kell megállapítani a nemzeti vagy regionális tartalékok kezelését illetően.
(27)
Az 1307/2013/EU rendelet 34. cikke (4) bekezdésének alkalmazására vonatkozóan kritériumokat és maximális százalékos arányokat szükséges meghatározni annak megakadályozása érdekében, hogy az említett rendelkezés szerinti csökkentések jelentősen akadályozzák vagy ellehetetlenítsék a támogatási jogosultságok átruházását.
(28)
A jogbiztonság érdekében indokolt egyértelművé tenni annak az összegnek a meghatározását, amely a támogatási jogosultságoknak az alaptámogatási rendszer végrehajtásának első évében történő meghatározásakor az 1307/2013/EU rendelet 28. cikke vagy 40. cikkének (5) bekezdése szerint visszajuttatható a nemzeti vagy a regionális tartalékba.
(29)
Az 1307/2013/EU rendelet 30. cikke a támogatási jogosultságok nemzeti vagy regionális tartalékból történő kiosztásának kötelező és választható eseteiről rendelkezik. Indokolt szabályokat meghatározni az így kiosztásra kerülő támogatási jogosultságok számának és értékének kiszámítására vonatkozóan, és előírni, hogy azok a döntések, amelyeket a tagállamok az 1307/2013/EU rendelet 30. cikkének (7) és (10) bekezdése alapján meghozhatnak, nem ássák alá az említett rendelet 30. cikkének (6) bekezdésében megállapított prioritásokat. Hasonlóképpen, az 1307/2013/EU rendelet 30. cikke (6) bekezdése alkalmazásának összhangban kell állnia az említett rendelet 24. cikkének (6) és (7) bekezdésével, valamint e rendelet rendkívüli esetekre vonatkozó szabályaival. Az alaptámogatási rendszer termeléstől független jellegének biztosítása érdekében a nemzeti vagy regionális tartalékból kiosztandó támogatási jogosultságok számának és értékének kiszámítása nem alapulhat ágazatspecifikus kritériumokon azt az időpontot követően, amelyet a tagállamok az 1122/2009/EK bizottsági rendelet (10) 11. cikkének (2) bekezdése szerint határoznak meg a 2013-as igénylési évre vonatkozóan.
(30)
A jogbiztonság érdekében és annak biztosítására, hogy a mezőgazdasági tevékenységüket megkezdő mezőgazdasági termelők egyenlő elbánásban részesüljenek, indokolt egyértelművé tenni a „mezőgazdasági tevékenységét megkezdő mezőgazdasági termelőnek” az 1307/2013/EU rendelet 30. cikke (11) bekezdésének b) pontjában említett fogalmát.
(31)
A tagállamok által az 1307/2013/EU rendelet 30. cikke (7) bekezdésének c) pontja értelmében kiosztott támogatási jogosultságok esetében a jogosultságok értékét az 1307/2013/EU rendelet 25. vagy 40. cikkének megfelelően kell kiszámítni.
(32)
Az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (3)-(7) bekezdése számos lehetőséget biztosítanak a tagállamok számára a mezőgazdasági termelőknek kiosztandó támogatási jogosultságok számának korlátozására. Bizonyos mezőgazdasági termelők birtokában így nagy arányban lehetnek támogatható, de támogatási jogosultság nélküli hektárok, ami rendkívüli eseteket eredményezhet, mivel az alaptámogatási rendszert kiegészítő bizonyos támogatási rendszerek - különösen az éghajlat és a környezet szempontjából előnyös mezőgazdasági gyakorlatokra nyújtott támogatás - a támogatási jogosultságok aktiválása céljából bejelentett támogatható hektárok számán alapulnak. Ezért egyértelművé kell tenni, hogy a tagállamoknak lehetőségük van jogosultságokat kiosztani a nemzeti vagy regionális tartalékból, ha az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (3)-(7) bekezdésében említett korlátozások a mezőgazdasági termelőt jelentős mértékben érintik. Mivel bizonyos területek nem esnek a kizöldítési kötelezettségek hatálya alá, illetve a kizöldítésnek való megfelelés csak korlátozott költségekkel jár, a tagállamok számára lehetővé kell tenni az is, hogy a rendkívüli esetek meghatározásakor dönthessenek úgy, hogy nem vonják be az ilyen területeket.
(33)
Az 1307/2013/EU rendelet 21. cikkének (4) bekezdése értelmében a mezőgazdasági termelő birtokában lévő (tulajdonában lévő vagy bérelt), a rendelkezésére álló támogatható hektárok számát meghaladó támogatási jogosultságok hatályukat vesztik. A jogbiztonság érdekében indokolt egyértelművé tenni az ilyen támogatási jogosultságok hatályvesztésének prioritási sorrendjét és meghatározni a végrehajtás további szabályait. Emellett indokolt a tagállamoknak lehetőséget biztosítani arra, hogy ezt a rendelkezést a támogatási jogosultságok értékének meghatározásával kapcsolatban is figyelembe vegyék.
(34)
Az 1307/2013/EU rendelet előírja, hogy egyes tagállamokban az alaptámogatás nyújtása egységes területalapú támogatási rendszer formájában is megvalósítható legkésőbb 2020-ig. Tekintettel arra, hogy a hektáronkénti egységes területalapú támogatást minden évben kiszámítják, és az alaptámogatásra való jogosultság a legtöbb közvetlen kifizetési rendszer esetében előfeltétele a hozzáférésnek, és így eredendően kapcsolódik az ilyen rendszerekhez, egyértelművé kell tenni, hogy csak a 640/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 2. cikke (1) bekezdése második albekezdése 23. pontjának a) alpontja értelmében meghatározott támogatható hektárokat kell figyelembe venni a releváns programok céljára.
(35)
Az egységes területalapú támogatási rendszert alkalmazó és legkésőbb 2018. január 1-jétől az alaptámogatási rendszert alkalmazó tagállamok a 2014-es naptári évre nyújtott egyes kifizetések figyelembevételével differenciálhatják az egy hektár után nyújtott egységes területalapú támogatást. E differenciálás céljából indokolt meghatározni, hogy miként kell figyelembe venni e kifizetéseket, és indokolt megállapítani további olyan kritériumokat, amelyek bizonyos programok termeléstől független jellegének tiszteletben tartásához szükségesek. Emellett ha egy mezőgazdasági termelőt a 2014-es naptári évben fennálló vis maior vagy rendkívüli körülmények érintettek, indokolt, hogy a differenciálás megállapítására a vis maiortól vagy rendkívüli körülményektől mentes utolsó év alapján kerüljön sor. Az adminisztratív terhek csökkentése érdekében azonban lehetővé kell tenni a tagállamok számára, hogy bizonyos küszöbértékeket határozzanak meg a vis maior vagy a rendkívüli körülmények által a referenciaévben nyújtott közvetlen támogatásra gyakorolt hatás vonatkozásában. Ezenkívül a jogbiztonság érdekében meg kell határozni a tényleges vagy a várható öröklés esetére vonatkozó szabályokat.
(36)
Az 1307/2013/EU rendelet III. címének 3. fejezete megállapítja az éghajlat és a környezet szempontjából előnyös mezőgazdasági gyakorlatokra nyújtott támogatás („kizöldített” kifizetés) nyújtásának feltételeit. A kizöldített kifizetésre vonatkozóan az alap-jogiaktusban meghatározott követelményeket általánosítottuk (azaz minden kedvezményezett esetében ugyanazt a mintát követik), és azok olyan, szerződésen kívüli fellépéseket írnak elő, amelyek általában biztosítják, hogy az EU mezőgazdasága a kölcsönös megfeleltetési követelményeket túlteljesítő gyakorlatokra építsen. Az alap-jogiaktusban meghatározott, szóban forgó elveket szem előtt kell tartani a kizöldítési gyakorlatokra vonatkozó részletes szabályok meghatározásakor.
(37)
Az 1307/2013/EU rendelet 43. cikkének (3) bekezdésében előírt, a nemzeti vagy regionális tanúsítási rendszerek egyenértékű gyakorlatai vonatkozásában előírt kötelezettségekkel kapcsolatos biztosíték megfelelő szintjének biztosítása céljából, kritériumokat kell meghatározni a tanúsítványok kiadásáért felelős állami és magánhatóságok kijelölése tekintetében.
(38)
A kettős finanszírozás tilalma elvének tiszteletben tartása érdekében meg kell határozni az 1307/2013/EU rendelet IX. melléklete I. szakaszának 3. és 4. pontjában és III. szakaszának 7. pontjában említett gyakorlatokra kiterjedő egyes konkrét kötelezettségvállalásokra vonatkozó kifizetések kiszámításának szabályait. Mivel az említett kötelezettségvállalások olyan egyenértékű gyakorlatokra vonatkoznak, amelyek lehetővé teszik az ilyen kötelezettségeket vállaló mezőgazdasági termelők számára, hogy teljesítsenek egy vagy több, az 1307/2013/EU rendelet III. címének 3. fejezetében említett „kizöldített” kifizetéshez való hozzájutáshoz szükséges kötelezettséget, az ilyen kötelezettségvállalásokra vonatkozó kifizetéseket - az 1305/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (11) 28. cikkének (6) bekezdésében előírt rendes kifizetésekhez képest - az érintett tagállamban vagy régióban folyósított kizöldített kifizetés mértéke, vagy egyedi esetekben a mezőgazdasági termelőnek folyósított egyedi kizöldített kifizetés alapján kiszámított összeggel csökkenteni kell.
(39)
Az 1307/2013/EU rendelet 44. cikke rögzíti a növénykultúrák számával és a növénykultúrák szántóterületen belüli részarányával kapcsolatos kötelezettségeket. Meg kell állapítani a különféle növénykultúrák arányának pontos kiszámítására vonatkozó szabályokat.
(40)
Meg kell határozni a növénykultúrák részarányának kiszámításához figyelembe veendő időszakra vonatkozó szabályokat, tekintetbe véve a növénytermesztési tevékenységek időzítését a gyakorlatban, valamint az egyszerű adminisztráció biztosítása iránti igényt.
(41)
A mezőgazdasági termelők és a tagállamok számára az egyértelműség, valamint a szántóföldeken elhelyezkedő tájképi elemek védelmének érdekében tisztázni kell a tájképi jellemzőkkel rendelkező területek helyzetét.
(42)
A különböző növénykultúrák részarányának kiszámítása céljából kiegészítő szabályokat kell meghatározni a külön sorokban folyó vegyes növénytermesztés, az alávetés és a vetőmagkeverékek alkalmazásának speciális eseteire.
(43)
Az 1307/2013/EU rendelet 45. cikkének (1) bekezdése rögzíti az állandó gyepterületek megóvására irányuló azon kötelezettségeket, amelyek a leginkább hozzájárulnak a környezet védelméhez, különösen a szénmegkötés, a biodiverzitás és a talajvédelem tekintetében. Ilyen, nagy környezeti jelentőségű gyepterületek a Natura 2000 hálózaton belül és kívül egyaránt találhatók. A hálózaton kívüliek hatékony védelme érdekében a tagállamok számára keretet szükséges létrehozni az ilyen területek kijelölésére, amely keretnek lehetővé kell tennie, hogy a tagállamok figyelembe vehessék az országra jellemző feltételeket, valamint e keretnek a meglévő környezetvédelmi politikákkal való szinergián kell alapulnia.
(44)
Annak érdekében, hogy az említett állandó gyepterületek az évek során védelemben részesüljenek, meg kell határozni az e területek visszaalakítására vonatkozó szabályokat arra az esetre, ha a mezőgazdasági termelő megszegné a szigorú védelem követelményét.
(45)
Az 1307/2013/EU rendelet 45. cikkének (2) bekezdése előírja az állandó gyepterület teljes mezőgazdasági területhez viszonyított arányának a védelmét. E cél elérése érdekében a tagállamok kötelesek nyomon követni az állandó gyepterület arányának alakulását. Lehetővé kell tenni számukra egy előzetes engedélyezési rendszer létrehozását. 5 %-ot meghaladó csökkenés esetén egyedi visszaalakítási kötelezettséget, valamint a további átalakítás tilalmát kell alkalmazni. Az egyértelműség és az arányos végrehajtás érdekében szabályokat kell meghatározni az engedélyek és visszaalakítások által érintett mezőgazdasági termelőkre és területekre vonatkozóan.
(46)
Az állandó gyepterületek átalakítására vonatkozó engedélyezési eljárás hatékony alkalmazása érdekében a tagállamok számára rugalmasságot kell biztosítani, hogy az objektív kritériumok alapján odaítélendő engedélyek céljából elsőbbséget élvező területeket, csoportokat vagy mezőgazdasági termelőket határozhassanak meg.
(47)
Szabályokat kell megállapítani az állandó gyepterület mezőgazdasági területhez viszonyított arányának meghatározására szolgáló módszerre vonatkozóan, hogy elkerülhetőek legyenek az olyan esetek, amikor a hosszú vetésforgójú gyepterületre irányuló gyakorlatból kifolyólag az állandó gyepterületeket kétszer számolják, valamint amikor a visszaalakítás alól mentességet élvező kistermelők és biotermelők átalakításai közvetlen hatással vannak más mezőgazdasági termelők visszaalakításra vonatkozó kötelezettségeire. Indokolt esetekben lehetővé kell tenni a tagállamok számára referenciaarányuk módosítását.
(48)
Az 1307/2013/EU rendelet 46. cikke tartalmazza azoknak az elemeknek és területeknek a felsorolását, amelyeket a tagállamok ökológiai jelentőségű területként alkalmazhatnak. Meg kell határozni az ezen elemek és területek ökológiai jelentőségű területté történő minősítésének további kritériumait. A biológiai sokféleségre vonatkozó célkitűzés megvalósítása érdekében e kritériumoknak biztosítaniuk kell a mezőgazdasági üzemek biológiai sokféleségének megőrzését és javítását. E kritériumoknak figyelembe kell venniük a mezőgazdasági termelők által ez idáig tett erőfeszítéseket is.
(49)
A parlagon hagyott földterületeken a növényvédő szerek vagy a műtrágya használatát korlátozó termelési tilalom nem zárhatja ki az önkéntes intézkedéseket, például a vadvirágmag-keverékeknek a biológiai sokféleség jelentette előnyök növelése céljából történő vetését. Egyértelművé kell tenni, hogy az ökológiai jelentőségű terület követelményének céljára öt évnél hosszabb ideig parlagon hagyott földterületek továbbra is szántóterületek, és nem tartoznak az állandó gyepterület fogalmába.
(50)
Mivel a teraszok kialakítása Unió-szerte sokféle, ezek tekintetében a tagállamoknak kell részletes feltételeket meghatározniuk a nemzeti vagy regionális sajátosságok alapján, figyelembe véve a teraszok értékét a biológiai sokféleség szempontjából.
(51)
Az egyértelműség érdekében fel kell sorolni az ökológiai jelentőségű területnek minősülő tájképi elemeket, és tisztázni kell a tagállamokban a kölcsönös megfeleltetés értelmében már védett elemekkel való kapcsolatot. Egyes elemek esetében meg kell állapítani egy legkisebb és legnagyobb méretet, ezzel elősegítve az ilyen elemek azonosítását és a terület túlnyomórészt mezőgazdasági jellegének biztosítását.
(52)
A vízfolyások mentén elhelyezkedő szántóterületek határához közel, vagy egy lejtőn magasabban elhelyezkedő területen belül található védelmi sávok hatékonyan csökkentik a szennyező anyagok felszíni vizekbe történő szivárgását. A biológiai sokféleség nyújtotta előnyök érdekében rendelkezni kell arról, hogy az ökológiai jelentőségű területnek számító területeken sehol nem folytatható termelés, ami a növényvédő szerek alkalmazásának elkerülését és a műtrágya alkalmazásának korlátozását is jelenti. A biológiai sokféleségből fakadó kedvező hatások további fokozása céljából a tilalom nem vonatkozhat az olyan önkéntes tevékenységekre, mint például a vadvirágmag-keverékek vetése. Lehetőséget kell biztosítani a tagállamok számára annak eldöntésére, hogy a védelmi sávokon engedélyezik-e a legeltetést és a takarmánynövények kaszálását.
(53)
Az agrár-erdészeti hektárok tekintetében egyértelművé kell tenni, hogy a figyelembe veendő területek olyan agrár-erdészeti rendszerbe tartozó területen elhelyezkedő szántóterületek, amelyek továbbra is megfelelnek az e területre korábban vagy jelenleg nyújtott vidékfejlesztési támogatás feltételeinek. Az ökológiai jelentőségű területekre vonatkozó kötelezettség teljesítéséhez ezeket a területeket választó tagállamoknak akkor, amikor vidékfejlesztési programjaikban meghatározzák az agrár-erdészeti rendszerek kialakításához nyújtott támogatás megszerzésének további feltételeit, szem előtt kell tartaniuk a biológiai sokféleségre vonatkozó célkitűzést.
(54)
Az erdőszélek mentén fekvő támogatható hektársávok tekintetében a tagállamok hatásköre eldönteni, hogy művelési tilalmat vezetnek-e be, amely a határos erdőhöz tartozó pufferzóna kialakítása céljából megakadályozza egy adott, erdővel határos sáv forrásainak igénybevételét. Az ilyen tilalom növeli az ökológiai jelentőségű terület értékét, aminek meg kell jelennie az ilyen területtípusra vonatkozó súlyozási tényező differenciált értékében.
(55)
A rövid rotációs idejű sarjerdő műveléséhez szükséges források korlátozott igénybevétele közvetett előnyöket biztosít a biológiai sokféleség szempontjából. E célból a tagállamoknak az ültethető fafajok jegyzékének és a források felhasználására vonatkozó szabályoknak a meghatározásával rögzíteniük kell az ilyen típusú ökológiai jelentőségű területre alkalmazandó feltételeket.
(56)
Ahhoz, hogy lehetővé tegyék a nemzeti feltételekhez igazított végrehajtást, valamint a köztes kultúráknak és a takarónövényzetnek a visszamaradó nitrogén hatékony megkötéséhez rendelkezésre álló kapacitásának optimális igénybevételét, illetve a fedetlen talaj kialakulásának és a felszín alatti vizek diffúz szennyezésének megakadályozása céljából a tagállamoknak ki kell jelölniük az ilyen növénytakarók vetésének időpontját. A köztes kultúrákat és a takarónövényzetet - a biológiai sokféleség tekintetében optimális agronómiai és környezeti eredmény biztosítása érdekében - különböző növényfajok magkeverékének vetésével vagy fű alávetésével kell létrehozni. Az 1306/2013/EU rendelet II. mellékletében említett GAEC 4 alkalmazásában a tagállamok meghatározhatják azokat az időpontokat, amelyeket követően megengedett a köztes kultúrák és a takarónövényzet mechanikai megsemmisítése.
(57)
A nitrogénmegkötő növényekkel beültetett területek tekintetében a tagállamoknak olyan szabályokat kell létrehozniuk, amelyek megakadályozzák, hogy a nitrogénmegkötő növények ökológiai jelentőségű területeken történő termesztése fokozza a nitrogén kilúgozódását és rontsa a vízminőséget, ami összeegyeztethetetlen lenne a 91/676/EGK tanácsi irányelv (12) és a 2000/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (13) célkitűzéseivel, és veszélyeztetné a biológiai sokféleségre vonatkozó célkitűzés megvalósítását. A tagállamok kötelesek létrehozni továbbá a biológiai sokféleség fokozásához hozzájáruló, nitrogénmegkötő növények listáját.
(58)
A szántóterületen található ökológiai jelentőségű terület kedvező hatásainak maximalizálása céljából, valamint annak érdekében, hogy az ökológiai jelentőségű területek kiterjedése megfeleljen az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (1) bekezdésében előírt százalékos arányoknak, a hatékony gazdálkodás érdekében egyértelműen úgy kell rendelkezni, hogy egy parcella vagy tájképi elem nem vehető figyelembe kétszer ugyanabban az évben az ökológiai jelentőségű területre vonatkozó követelmény teljesítése céljából.
(59)
Az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (5) bekezdése lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy az ökológiai jelentőségű területekre vonatkozó egyedi követelmény legfeljebb 50 %-át regionális szinten hajtsák végre. Annak érdekében, hogy a regionális szintű végrehajtás a környezet és a táj szempontjából további előnyökkel járjon és hozzájáruljon a környezetbarát infrastruktúrára vonatkozó stratégia (14) végrehajtásához, az egymással határos ökológiai jelentőségű területek kialakításához felhasználható elemekre vonatkozó szabályokat kell bevezetni. Szabályokat kell meghatározni továbbá a területek kijelölése tekintetében is az Unió mezőgazdasági és környezetvédelmi politikáinak végrehajtása terén adódó szinergiák kialakítása érdekében.
(60)
Azon tagállami döntés meghozatala céljából, amely lehetővé teszi a mezőgazdasági termelők számára, hogy az 1307/2013/EU rendelet 46. cikke (6) bekezdésének megfelelően kollektív végrehajtás keretében teljesítsék az ökológiai jelentőségű területre vonatkozó egyedi kötelezettségük felét, az egymással határos ökológiai jelentőségű területek kialakításához felhasználható elemek tekintetében a regionális szintű végrehajtásra vonatkozó szabályokhoz hasonló szabályokat kell bevezetni a hozzáadott környezeti érték biztosítása céljából. A mezőgazdasági termelők által teljesítendő feltételekre vonatkozó szabályoknak rendelkezniük kell arról, hogy e termelők mezőgazdasági üzemeinek egymás közvetlen közelében kell elhelyezkedniük, ugyanakkor mozgásteret kell biztosítaniuk a tagállamok számára a különböző igazgatási struktúrák figyelembevételéhez. A jogi egyértelműség érdekében a résztvevők által kötendő írásos megállapodás tartalmára vonatkozó szabályokat kell létrehozni az egyes résztvevők jogainak és kötelezettségeinek meghatározása céljából.
(61)
Azon lehetőség tekintetében, hogy egyes tagállamok mentesíthetik a sűrű erdővel borított területek mezőgazdasági termelőit az ökológiai jelentőségű területre vonatkozó kötelezettség alól, olyan szabályokat kell meghatározni, amelyek egyértelműen kijelölik az erdő és a teljes földterület, valamint az erdő és a mezőgazdasági földterület arányának kiszámításához alkalmazandó módszereket és adatokat.
(62)
Az 1307/2013/EU rendelet megállapítja a fiatal mezőgazdasági termelők részére nyújtott támogatás igénybevételére jogosító feltételeket. A támogatás azzal a feltétellel fizethető ki, hogy a fiatal mezőgazdasági termelő először kezd mezőgazdasági üzem vezetőjeként gazdálkodni vagy a kérelem első benyújtását megelőző öt évben már létrehozott ilyen üzemet, valamint hogy a támogatás iránti első kérelem benyújtásának évében a mezőgazdasági termelő nem idősebb 40 évnél. Jogi személyek esetében indokolt előírni, hogy e feltételeknek minden olyan természetes személy eleget tegyen, aki a jogi személy felett az Európai Unió Bírósága által meghatározottak szerint tényleges és hosszú távú ellenőrzést gyakorol (15). Ezen túlmenően egyértelművé kell tenni, hogy mely feltételeket kell teljesíteniük a jogi személynek és a jogi személy felett ellenőrzést gyakorló természetes személynek vagy személyeknek.
(63)
A fiatal mezőgazdasági termelők részére biztosított támogatás esetleges kijátszásának elkerülése érdekében elő kell írni, hogy a támogatás csak addig ítélhető oda, amíg az adott jogi személy felett a támogatás igénybevételének első évében ellenőrzést gyakorló természetes személyek közül legalább egy továbbra is ilyen ellenőrzést gyakorol. Az 1307/2013/EU rendelet 50. cikkének (5) bekezdése szerinti maximális támogatásnyújtási időszak meghatározása céljából szabályokat kell megállapítani olyan esetekre vonatkozóan, amikor a jogi személy felett több mint egy természetes személy gyakorol ellenőrzést.
(64)
A fiatal mezőgazdasági termelők részére nyújtott támogatást kérelmező jogi személyek és a természetes személyek csoportjai közötti hátrányos megkülönböztetés elkerülése végett azonos szabályokat kell alkalmazni az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett természetes személyek csoportjára, ha az alaptámogatás és a fiatal mezőgazdasági termelők részére nyújtott támogatás iránti kérelmet a csoport és nem annak egyes tagjai nyújtják be.
(65)
Az 1307/2013/EU rendelet IV. címének 1. fejezete rendelkezik arról a lehetőségről, hogy a tagállamok termeléstől függő önkéntes támogatást nyújtsanak a mezőgazdasági termelők részére. A szóban forgó fejezetben említett, a támogatás odaítélésére vonatkozó feltételeket meg kell határozni.
(66)
Az 1307/2013/EU rendelet 52. cikkének (3) bekezdése értelmében a termeléstől függő önkéntes támogatás csak a tagállamok azon ágazatainak vagy régióinak nyújtható, ahol meghatározott, gazdasági és/vagy társadalmi és/vagy környezeti szempontból kiemelt fontosságú gazdálkodási típusok vagy mezőgazdasági ágazatok bizonyos nehézségekkel küzdenek. Ezen túlmenően az 1307/2013/EU rendelet 52. cikkének (5) és (6) bekezdése szerint a termeléstől függő önkéntes támogatás csak az érintett régiókban és ágazatokban meglévő termelési szint fenntartásának ösztönzéséhez szükséges mértékben ítélhető oda. A támogatást indokolt éves kifizetés formájában, meghatározott mennyiségi korlátok betartása mellett, rögzített területek és terméshozamok vagy rögzített állatlétszám alapján nyújtani. Annak érdekében, hogy a termeléstől függő önkéntes támogatás keretében hozott intézkedések célirányosak és megfelelően kezeltek legyenek, ugyanakkor pedig a tagállamok a saját igényeknek megfelelő termeléstől függő önkéntes támogatást dolgozhassanak ki, rendelkezni kell arról, hogy a támogatásra jogosult régiók és/vagy gazdálkodási típusok meghatározása, a mennyiségi határértékek rögzítése és a támogatás megfelelő mértékének megállapítása tagállami hatáskörbe kerüljön. A piac torzulásának elkerülése érdekében azonban a kifizetések nem alapulhatnak a piaci árak ingadozásain, illetve nem lehetnek egyenértékűek olyan veszteségtérítési rendszerrel, amelyben a tagállamok a hazai mezőgazdasági támogatást az irányár és a belföldi piaci ár közötti különbség alapján fizetik a mezőgazdasági termelőknek.
(67)
Az Európai Gazdasági Közösség és az Amerikai Egyesült Államok közötti, az olajos magvakról szóló, egyetértési nyilatkozat formájában a GATT keretében létrejött megállapodás értelmében a szóban forgó egyetértési nyilatkozat (16) mellékletében szereplő olajos magvakkal összefüggő támogatásban részesülő termelők vonatkozásában külön bázisterületet kell meghatározni. Mivel ezek az olajos magvak szerepelnek a termeléstől függő önkéntes támogatásra jogosult ágazatok és termékek listáján, az említett nemzetközi kötelezettségvállalásnak való megfelelés érdekében az említett egyetértési nyilatkozatban szereplő olajos magvak tekintetében indokolt uniós szinten bevezetni e támogatási rendszerben a maximális terület fogalmát. A maximális terület túllépése esetén a tagállamok a Bizottság által kiszámított és velük közölt csökkentési együttható alkalmazásával kiigazítják a bejelentett területet.
(68)
Az 1307/2013/EU rendelet 52. cikke (8) bekezdésének megfelelően az adott cikk alapján nyújtott termeléstől függő támogatásnak összhangban kell lennie az egyéb uniós támogatási intézkedésekkel és állami támogatásokból finanszírozott intézkedésekkel. A támogatási rendszerek megfelelő kezelése érdekében és a kettős finanszírozás elkerülésére hasonló intézkedésre nem nyújtható finanszírozás kétszer, azaz a termeléstől függő önkéntes támogatás és más uniós támogatási rendszer keretében is. Tekintettel a termeléstől függő önkéntes támogatás végrehajtása során a tagállamok előtt álló döntések változatosságára, a tagállamoknak az e rendeletben meghatározott feltételeknek megfelelően a tagállamoknak az 1307/2013/EU rendeletben megállapított keretrendszeren belül és az e rendeletben foglalt feltételeknek megfelelően gondoskodniuk kell az érintett intézkedések összhangjáról.
(69)
Az 1307/2013/EU rendelet 55. cikkének (1) bekezdése értelmében a Bizottság jóváhagyja a rendelet 53. cikkének (4) bekezdésében vagy adott esetben a rendelet 53. cikke (6) bekezdésének a) pontjában említett határozatot, ha az érintett régióban vagy ágazatban bizonyos szükségletek közül egy bizonyításra kerül. Az adott cikk helyes alkalmazásának biztosítása érdekében rendelkezést kell hozni az e szükségletekre irányadó kritériumok meghatározásáról.
(70)
Az 1307/2013/EU rendelet IV. címének 2. fejezete a gyapotra vonatkozó terményspecifikus támogatásról rendelkezik. A Bizottságnak meg kell állapítania a mezőgazdasági földterületeknek és a fajtáknak a támogatás tekintetében történő engedélyezésére vonatkozó szabályokat és feltételeket. Ezen túlmenően meg kell határozni a jogosultsági követelményekre vonatkozó szabályokat. Objektív követelménynek minősül az, ha a földterületet a tagállamok által a talaj- és éghajlati viszonyok és a regionális sajátosságok alapján meghatározandó minimális ültetési sűrűség elérését szem előtt tartva kell bevetni. Az agronómiai gyakorlatokra vonatkozó külön szabályok megállapítását tagállami hatáskörben kell hagyni.
(71)
Helyénvaló úgy rendelkezni, hogy a tagállamok a gyapottermelő ágazati szervezetek elismeréséről a szóban forgó szervezetek méretével és belső szervezeti felépítésével kapcsolatos objektív kritériumok alapján döntsenek. Célszerű az adott ágazati szervezet méretét azon követelmény figyelembevételével megállapítani, hogy a gyapot tisztítását végző tag elegendő mennyiségű tisztítatlan gyapotot tudjon átvenni.
(72)
A támogatási rendszer működésében fellépő komplikációk elkerülésének érdekében egy termelő nem lehet egynél több ágazati szervezet tagja. Ugyanezen okból célszerű úgy rendelkezni, hogy amennyiben egy adott ágazati szervezetben tagsággal rendelkező termelő vállalja, hogy az általa termelt gyapotot leszállítja, azt csak olyan gyapottisztító vállalkozás számára szállíthassa be, amely ugyanannak az ágazati szervezetnek a tagja.
(73)
Az 1307/2013/EU rendeletben megállapított szabályok helyes alkalmazásának figyelemmel kísérése, valamint a szakpolitika végrehajtásának értékelése céljából értesítési kötelezettségeket kell megállapítani a tagállamok számára, különösen azon információk tekintetében, amelyeket az említett rendelet II-V. címének megfelelően meghozott döntéseik kapcsán közölniük kell.
(74)
Közelebbről, ami a termeléstől függő önkéntes támogatást illeti, a támogatási szabályok helyes alkalmazásának biztosítása, valamint ezen értesítések hatékonnyá tétele érdekében pontosabban meg kell határozni a tagállamok által bejelentendő információk tartalmát, lehetővé téve a Bizottság számára annak ellenőrzését, hogy a támogatási intézkedések megtervezésekor a tagállamok tiszteletben tartják-e, a következetességre és a támogatáshalmozásra vonatkozó követelményeket, valamint az 1307/2013/EU rendelet 53. cikkében a nemzeti felső határértékek tekintetében előírt maximális százalékértékeket és a kapcsolódó teljes összegeket.
(75)
A tagállamok bizonyos feltételek mellett dönthetnek nemzeti támogatás nyújtásáról. Annak biztosítása érdekében, hogy az ilyen támogatásokat a megszabott határokon belül nyújtsák, indokolt megállapítani egy olyan kötelezettséget, amely szerint a nyújtott támogatások bizonyos részleteiről éves jelentéseket kell benyújtani a Bizottságnak.
(76)
A Bizottságot adott esetben tájékoztatni kell az 1307/2013/EU rendeletnek vagy e rendeletnek megfelelően bejelentett döntések felülvizsgálata következtében meghozott döntésekről, hogy a Bizottság ellenőrizhesse az ilyen felülvizsgálat helyes alkalmazását és a hatását. Ezt illetően tehát indokolt értesítési szabályokat megállapítani.
(77)
Az 1307/2013/EU rendelet X. mellékletében található egy táblázat, amely a különböző típusú ökológiai jelentőségű területek tekintetében meghatározza az említett rendelet 46. cikkének (3) bekezdésében említett átváltási és súlyozási tényezőket. Az 1307/2013/EU rendelet elfogadásakor a táblázat üresen maradt. Ezt a mellékletet tehát módosítani kell. Az átváltási tényezőket a mérések útján szerzett tapasztalatok és az elemek sajátosságai alapján kell meghatározni. A súlyozási tényezőknek három különböző értéket kell tartalmazniuk, amelyek tükrözik a biológiai sokféleség tekintetében vett jelentőség eltéréseit. Az 1307/2013/EU rendelet X. mellékletét ezért mindezeknek megfelelően módosítani kell. Az ökológiai jelentőségű terület kiszámítása céljából az átváltási és súlyozási tényezők az egyenértékű gyakorlatokban szereplő elemek esetében is irányadóak, amennyiben ezek megegyeznek az említett mellékletben felsorolt elemekkel.
(78)
Az egyértelműség és a jogbiztonság érdekében az 1120/2009/EK és az 1121/2009/EK rendeletet hatályon kívül kell helyezni.
(79)
Ezt a rendeletet a 2014. naptári év utáni naptári évekhez kapcsolódó támogatás iránti kérelmek vonatkozásában kell alkalmazni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. FEJEZET
ALKALMAZÁSI KÖR ÉS ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. SZAKASZ
Hatály és általános elvek
1. cikk
Hatály
E rendelet az 1307/2013/EU rendelet egyes nem alapvető elemeit kiegészítő rendelkezéseket határoz meg az alábbiakkal kapcsolatosan:
a)
a közvetlen támogatásokról szóló általános rendelkezések;
b)
az alaptámogatási rendszer;
c)
az egységes területalapú támogatási rendszer;
d)
az éghajlat és a környezet szempontjából előnyös mezőgazdasági gyakorlatot folytató mezőgazdasági termelők részére nyújtott támogatás,
e)
a mezőgazdasági tevékenységüket megkezdő fiatal mezőgazdasági termelők részére nyújtott támogatás;
f)
termeléstől függő önkéntes támogatás;
g)
a gyapotra vonatkozó terményspecifikus támogatás;
h)
a tagállamok értesítései kötelezettségei.
2. cikk
Általános elvek
(1) A tagállamok e rendeletet objektív kritériumoknak megfelelően, oly módon hajtják végre, amely biztosítja a mezőgazdasági termelőkkel szembeni egyenlő bánásmódot, a piac és a verseny torzulásának megakadályozását és egyúttal a természeti erőforrásokkal való fenntartható gazdálkodást és az éghajlat védelmét.
(2) A tagállamok biztosítják az e rendelet alapján megvalósuló támogatás összes feltételének igazolhatóságát és ellenőrizhetőségét.
(3) E rendelet végrehajtásakor a tagállamok:
a)
a termeléstől függő támogatástól eltérő támogatások esetében tiszteletben tartják a mezőgazdasági megállapodás 2. mellékletének 1., 5. és 6. pontjában foglalt előírásokat; és
b)
a termeléstől függő támogatások esetében tiszteletben tartják mezőgazdasági megállapodás 6. cikkének (5) bekezdésében foglalt előírásokat.
3. cikk
A pénzügyi fegyelem következtében szükséges csökkentések
Az 1307/2013/EU rendelet 8. cikkében említett pénzügyi fegyelem következtében szükséges csökkentéseket az 1307/2013/EU rendelet I. mellékletében felsorolt azon különböző közvetlen támogatási rendszerekből származó kifizetések összegére kell alkalmazni, amelyekre a mezőgazdasági termelő a 640/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet II. címének IV. fejezete szerint a közvetlen kifizetésekre kirótt visszavonások és közigazgatási szankciók alkalmazása után és az említett, felhatalmazáson alapuló rendelet IV. címének II. fejezete szerint a kölcsönös megfeleltetés tekintetében kirótt közigazgatási szankciók alkalmazása előtt jogosult.
2. SZAKASZ
Az 1307/2013/EU rendelet fogalommeghatározásaival kapcsolatos rendelkezések
4. cikk
A mezőgazdasági terület legeltetésre vagy növénytermesztésre alkalmas állapotban tartása kritériumainak keretrendszere
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdése c) pontjának ii. alpontja alkalmazásában azon kritériumokat, amelyeket a mezőgazdasági termelőknek teljesíteniük kell annak érdekében, hogy eleget tegyenek kötelezettségüknek, miszerint a mezőgazdasági területet a szokásos mezőgazdasági módszereken és gépeken túlmutató külön előkészítés nélkül legeltetésre vagy növénytermesztésre alkalmas állapotban tartják, a tagállamok határozzák meg az alábbiak közül az egyik vagy mindkét módon:
a)
A tagállamok előírják legalább egy éves tevékenység elvégzését a mezőgazdasági termelő számára. Ahol környezetvédelmi okokból indokolt, a tagállamok dönthetnek úgy, hogy figyelembe veszik a kétévente elvégzett tevékenységeket is;
b)
A tagállamok meghatározzák, hogy melyek azok a jellemzők, amelyeknek meg kell felelnie egy adott mezőgazdasági területnek ahhoz, hogy az legeltetésre vagy növénytermesztésre alkalmas állapotban tartottnak minősüljön.
(2) Az (1) bekezdésben említett kritériumok megállapításakor a tagállamok különbséget tehetnek a különböző típusú mezőgazdasági területek között.
5. cikk
A természetes módon legeltetésre vagy növénytermesztésre alkalmas állapotban tartott mezőgazdasági területeken végzett minimumtevékenységek keretrendszere
Az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdése c) pontjának iii. alpontja alkalmazásában a tagállamok által meghatározandó, a természetes módon legeltetésre vagy növénytermesztésre alkalmas állapotban tartott mezőgazdasági területeken elvégzendő minimumtevékenységnek a mezőgazdasági termelő által elvégzett legalább egy éves tevékenységnek kell lennie. Ahol környezetvédelmi okokból indokolt, a tagállamok dönthetnek úgy, hogy figyelembe veszik a kétévente elvégzett tevékenységeket is.
6. cikk
A gyep és az egyéb egynyári takarmánynövények túlsúlyának érvényesülése állandó gyepterület esetén
Az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdése h) pontjának alkalmazásában a gyep és az egyéb egynyári takarmánynövények túlsúlyának fennmaradása akkor valósul meg, ha azok az 1306/2013/EU rendelet 67. cikke (4) bekezdése a) pontjának értelmezése szerinti mezőgazdasági parcella szintjén a támogatható terület több mint 50 -át borítják.
7. cikk
Bevett helyi gyakorlatok állandó gyepterület esetén
Az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdése h) pontjának alkalmazásában a bevett helyi gyakorlat a következők valamelyike vagy kombinációja:
a)
az állatállomány legeltetésére szolgáló területeken érvényesülő azon gyakorlatok, amelyek hagyományos jellegűek és általánosan alkalmazottak az érintett területeken;
b)
a 92/43/EGK tanácsi irányelv (17) I. mellékletében felsorolt élőhelyek, valamint a 2009/147/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (18) meghatározott biotópok és élőhelyek megőrzése szempontjából fontos gyakorlatok.
8. cikk
Az 1307/2013/EU rendelet 32. cikkének (5) bekezdése szerinti csökkentési együttható
Az 1307/2013/EU rendelet 32. cikke (5) bekezdésének alkalmazásakor olyan állandó gyepterület esetében, amely alkalmas a legeltetésre és amely a bevett helyi gyakorlatok részét képezi ott, ahol a legelőterületeken a gyep vagy az egyéb egynyári takarmánynövények hagyományosan nincsenek túlnyomó többségben, a tagállamok különbséget tehetnek a különböző kategóriájú földterületek között annak érdekében, hogy e kategóriák szerint eltérő csökkentési együtthatók legyenek alkalmazhatóak.
9. cikk
Kendertermesztés
Az 1307/2013/EU rendelet 32. cikke (6) bekezdésének alkalmazásában a kendertermesztésre használt területek támogathatóságának feltétele, hogy a támogatás tárgyévében március 15-én érvényben lévő, a 2002/53/EK tanácsi irányelv (19) 17. cikkének megfelelően közzétett Mezőgazdasági Növényfajok Közös Fajtajegyzékében felsorolt fajták vetőmagjait használják. A vetőmagnak a 2002/57/EK tanácsi irányelvnek (20) megfelelően minősített vetőmagnak kell lennie.
3. SZAKASZ
Aktív mezőgazdasági termelő
10. cikk
Azon esetek, amikor a mezőgazdasági területek főként természetes módon legeltetésre vagy növénytermesztésre alkalmas állapotban tartott területeket jelentenek
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában valamely természetes vagy jogi személy, illetve természetes vagy jogi személyek csoportja akkor tekinthető olyannak, akinek/amelynek mezőgazdasági területei főként természetes módon legeltetésre vagy növénytermesztésre alkalmas állapotban tartott területeket jelentenek, ha e területek az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerint bejelentett összes mezőgazdasági területnek több mint 50 -át képviselik.
(2) Az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke (1) bekezdése nem vonatkozik arra a természetes vagy jogi személyre, illetve természetes vagy jogi személyek azon csoportjára, aki/amely a természetes módon legeltetésre vagy növénytermesztésre alkalmas állapotban tartott területeken az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdése c) pontja i. alpontjának értelmezése szerint mezőgazdasági tevékenységet végez.
11. cikk
Nem mezőgazdasági tevékenységből származó bevételek
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdése a) pontjának és - adott esetben - e rendelet 13. cikkének alkalmazásában a mezőgazdasági tevékenységből származó bevételek azok a bevételek, amelyeket a mezőgazdasági termelő a gazdaságában végzett, az említett rendelet 4. cikke (1) bekezdése c) pontjának értelmezése szerinti mezőgazdasági tevékenységből szerzett, beleértve az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapból (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) kapott támogatásokat, valamint a mezőgazdasági tevékenység után járó nemzeti támogatásokat is, az 1307/2013/EU rendelet 18. és 19. cikke alapján járó kiegészítő nemzeti közvetlen támogatások kivételével.
Az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdése d) pontjának értelmezésében a gazdaság mezőgazdasági termékek feldolgozásából származó bevétele mezőgazdasági tevékenységből származó bevételnek tekintendő, feltéve, hogy a feldolgozott termékek a mezőgazdasági termelő tulajdonában maradnak és, hogy a feldolgozás eredménye egy az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdése d) pontja szerinti másik mezőgazdasági termék.
Minden egyéb bevétel nem mezőgazdasági tevékenységből származó bevételnek tekintendő.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a „bevétel” a költségek és adók levonása előtti bruttó bevételt jelenti.
(3) Az (1) bekezdésben említett uniós támogatás kiszámítása:
a)
Bulgáriában és Romániában a 2015. évre, az 1307/2013/EU rendelet V. mellékletének A. pontjában meghatározott megfelelő összeg alapján;
b)
Horvátországban az 1307/2013/EU rendelet 17. cikkében szereplő minden egyes évre, az említett rendelet VI. mellékletének A. pontjában meghatározott összeg alapján.
12. cikk
Az 1307/2013/EU rendelet 9. cikkének (2) és (4) bekezdésében, valamint az e rendelet 13. cikkének (2) bekezdésében említett közvetlen támogatások összege
(1) A mezőgazdasági termelőnek nyújtott, az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdésének a) pontjában és - adott esetben - az e rendelet 13. cikke (2) bekezdésében említett közvetlen támogatás éves összege a közvetlen támogatásoknak az a teljes összege, amelyre a mezőgazdasági termelő az 1307/2013/EU rendeletnek megfelelően jogosult volt abban a legutolsó pénzügyi évben, amelyre vonatkozóan a nem mezőgazdasági tevékenységből származó bevétel igazolható. Ezt az összeget az 1306/2013./EU rendelet 63. cikke és 91. cikkének (1) bekezdése alkalmazásának figyelembevétele nélkül kell kiszámítani.
Amennyiben az első albekezdésben szereplő legutolsó pénzügyi év 2014 vagy egy korábbi év, úgy a közvetlen támogatás éves összege a közvetlen támogatásoknak az a teljes összege, amelyre a mezőgazdasági termelő a 73/2009/EK rendeletnek megfelelően az annak 21. és 23. cikkében meghatározott támogatáscsökkentéseket és a támogatási körből való kizárásokat megelőzően jogosult volt.
(2) Amennyiben a mezőgazdasági termelő az (1) bekezdés első albekezdésében említett legutolsó pénzügyi évben nem nyújtott be közvetlen támogatásra vonatkozó támogatási kérelmet az 1307/2013/EU rendeletnek megfelelően, akkor az (1) bekezdés első albekezdésében szereplő közvetlen támogatás teljes összegét a tagállamok úgy állapítják meg, hogy a mezőgazdasági termelő által a támogatási kérelem benyújtásának évében az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdése a) pontjának megfelelően bejelentett támogatható hektárok számát megszorozzák az (1) bekezdés első albekezdésében említett évre hektáronként kifizetett nemzeti átlagos közvetlen támogatással.
Az első albekezdésben említett hektáronkénti nemzeti átlagos közvetlen támogatást úgy állapítják meg, hogy az 1307/2013/EU rendelet II. mellékletében az adott évre meghatározott nemzeti felső határértéket elosztják az adott tagállamban arra az évre az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdése a) pontjának megfelelően bejelentett támogatható hektárok teljes számával.
Amennyiben az (1) bekezdés első albekezdésében említett év 2014 vagy egy korábbi év, akkor az e bekezdés első albekezdésében szereplő hektáronkénti nemzeti átlagos közvetlen támogatás megállapítása úgy történik, hogy az adott évre vonatkozóan a 73/2009/EK rendelet VIII. mellékletében meghatározott nemzeti felső határértéket elosztják az adott tagállamban arra az évre a 73/2009/EK rendelet 19. cikke (1) bekezdése a) pontjának megfelelően bejelentett támogatható hektárok teljes számával.
(3) A mezőgazdasági termelőnek nyújtott, az 1307/2013/EU rendelet 9. cikkének (4) bekezdésében említett közvetlen támogatás összege a közvetlen támogatásoknak az a teljes összege, amelyre a mezőgazdasági termelő az 1307/2013/EU rendeletnek megfelelően az 1306/2013/EU rendelet 63. cikkének és 91. cikke (1) bekezdésének alkalmazása előtt a megelőző évben jogosult volt.
Amennyiben az első albekezdésben említett év 2014, úgy a közvetlen támogatás összege a 2014. évi közvetlen támogatásoknak az a teljes összege, amelyre a mezőgazdasági termelő a 73/2009/EK rendelet értelmében az annak 21. és 23. cikkében meghatározott támogatáscsökkentéseket és a támogatási körből való kizárásokat megelőzően jogosult volt.
(4) Amennyiben a mezőgazdasági termelő a (3) bekezdés első albekezdésében említett előző évben nem nyújtott be közvetlen támogatásra vonatkozó támogatási kérelmet az 1307/2013/EU rendeletnek megfelelően, akkor a tagállamok a (3) bekezdés első albekezdésében szereplő közvetlen támogatás teljes összegét úgy állapítják meg, hogy a mezőgazdasági termelő által a támogatási kérelem benyújtásának évében az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdése a) pontjának megfelelően bejelentett támogatható hektárok számát megszorozzák az előző évi hektáronként kifizetett nemzeti átlagos közvetlen támogatással.
Az első albekezdésben említett hektáronkénti nemzeti átlagos közvetlen támogatást úgy állapítják meg, hogy az 1307/2013/EU rendelet II. mellékletében az adott évre meghatározott nemzeti felső határértéket elosztják az adott tagállamban arra az évre az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdése a) pontjának megfelelően bejelentett támogatható hektárok teljes számával.
Amennyiben a (3) bekezdés első albekezdésében említett előző év 2014, akkor az adott mezőgazdasági termelő részére nyújtott közvetlen támogatás éves összegét a tagállamok úgy állapítják meg, hogy a mezőgazdasági termelő által az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdése a) pontjának megfelelően a 2015. évre bejelentett támogatható hektárok számát megszorozzák a 2014. évi hektáronként kifizetett nemzeti átlagos közvetlen támogatással.
A hektáronkénti nemzeti átlagos közvetlen támogatást a 2014. évre úgy állapítják meg, hogy a 2014. évre vonatkozóan a 73/2009/EK rendelet VIII. mellékletében meghatározott nemzeti felső határértéket elosztják az adott tagállamban a 2014. évre az említett rendelet 19. cikke (1) bekezdése a) pontjának megfelelően bejelentett támogatható hektárok teljes számával.
(5) Az (1) és (2) bekezdésben említett közvetlen támogatások teljes összegének kiszámítása:
a)
Bulgáriában és Romániában a 2015. évre, az 1307/2013/EU rendelet V. mellékeltének A. pontjában meghatározott megfelelő összeg alapján;
b)
Horvátországban az 1307/2013/EU rendelet 17. cikkében szereplő minden egyes évre, az említett rendelet VI. mellékletének A. pontjában meghatározott összeg alapján.
13. cikk
Annak bizonyítására vonatkozó kritériumok, hogy a mezőgazdasági tevékenység nem jelentéktelen, valamint hogy a fő üzleti tevékenység, illetve a vállalat célja a mezőgazdasági tevékenység
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdése b) alpontjának alkalmazásában a mezőgazdasági tevékenység nem jelentéktelen, ha az e rendelet 11. cikkének értelmezése szerinti mezőgazdasági tevékenységből származó összes bevétel abban a legutolsó pénzügyi évben, amelyre vonatkozóan ez bizonyítható, legalább egyharmada annak a legutolsó pénzügyi évben elért összes bevételnek, amelyre vonatkozóan ilyen bizonyíték rendelkezésre áll.
A tagállamok dönthetnek úgy, hogy a mezőgazdasági tevékenységből származó összes bevétel küszöbértékét egyharmadnál alacsonyabb szinten határozzák meg, feltéve, hogy ez az alacsonyabb küszöbérték nem teszi lehetővé a marginális jelentőségű mezőgazdasági tevékenységet folytató természetes vagy jogi személyek számára azt, hogy aktív mezőgazdasági termelőnek minősüljenek.
Eltérve az első és második albekezdéstől, a tagállamok olyan alternatív kritériumokat határozhatnak meg, amelyek lehetővé teszik, hogy egy adott személy bizonyíthassa, miszerint mezőgazdasági tevékenysége az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdésének b) alpontja értelmében nem jelentéktelen.
(2) Az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke (3) bekezdésének a) pontja alkalmazásában a tagállamok az alábbi módszerek alkalmazásával döntést hozhatnak arról, hogy a mezőgazdasági tevékenység a természetes vagy jogi személy, illetve természetes vagy jogi személyek egy csoportja teljes gazdasági tevékenységének csupán jelentéktelen részét teszi ki:
a)
a közvetlen támogatások éves összege az e rendelet 11. cikke értelmezése szerinti nem mezőgazdasági tevékenységből származó teljes bevétel kevesebb mint 5 %-át teszi ki abban a legutolsó pénzügyi évben, amelyre vonatkozóan ez bizonyítható;
b)
a mezőgazdasági tevékenységből származó, e rendelet 11. cikkének értelmezése szerinti teljes bevétel összege abban a legutolsó pénzügyi évben, amelyre vonatkozóan ez bizonyítható, alacsonyabb, mint a tagállamok által eldönthető küszöbérték, és nem haladja az abban a legutolsó pénzügyi évben elért teljes bevétel egyharmadát, amelyre vonatkozóan ez bizonyítható.
Az első albekezdéstől eltérve a tagállamok olyan alternatív kritériumokat határozhatnak meg, amely szerint a mezőgazdasági tevékenység az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke (3) bekezdésének a) pontja értelmében jelentéktelennek tekintendő.
(3) Az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdése c) pontjának és - adott esetben - 9. cikke (3) bekezdése b) pontjának alkalmazásában a mezőgazdasági tevékenység egy jogi személy fő üzleti tevékenységének vagy vállalata céljának tekintendő, ha az valamely tagállam hivatalos cégnyilvántartása vagy más azzal egyenértékű hivatalos tanúsítása mint fő üzleti tevékenységet vagy vállalati főfeladatot tartja nyilván. Természetes személy esetében ezzel egyenértékű bizonyíték szükséges.
Amennyiben ilyen nyilvántartások nem léteznek, úgy a tagállamok azzal egyenértékű bizonyítékot alkalmaznak.
Az első és a második albekezdéstől eltérve a tagállamok olyan alternatív kritériumokat határozhatnak meg, amelyek szerint a mezőgazdasági tevékenység az említett rendelet 9. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdése c) pontjának és - adott esetben - 9. cikke (3) bekezdése b) pontjának értelmében a természetes vagy jogi személy fő üzleti tevékenységének vagy vállalata céljának tekintendő.
2. FEJEZET
ALAPTÁMOGATÁSI RENDSZER ÉS EGYSÉGES TERÜLETALAPÚ TÁMOGATÁSI RENDSZER
1. SZAKASZ
Az 1307/2013/EU rendelet III. címe 1. fejezetének 1., 2., 3. És 5. szakaszában előírt alaptámogatási rendszer végrehajtásának szabályai
1. Alszakasz
A támogatási jogosultságok első kiosztása
14. cikk
Az öröklés esetei, a jogállásban vagy elnevezésben bekövetkezett változások, valamint az egyesülés és a szétválás
(1) Amennyiben egy mezőgazdasági termelő tényleges vagy várható öröklés útján szerezte meg a mezőgazdasági üzemet vagy annak egy részét, jogosult arra, hogy saját nevében, a mezőgazdasági üzemet eredetileg irányító mezőgazdasági termelőre vonatkozó feltételekkel azonos feltételek mellett igényelje a birtokába került mezőgazdasági üzemnek vagy üzem egy részének kiosztandó támogatási jogosultságokat azok száma és értéke szerint.
Visszavonható várható öröklés esetében a támogatási jogosultságok csak az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (1) bekezdésében vagy 39. cikkének (1) bekezdésében említett időpontig örökösként megnevezett örökösnek oszthatók ki.
(2) Az elnevezés megváltozása nincs hatással a kiosztandó támogatási jogosultságok számára és értékére.
A jogállás megváltozása nincs hatással a kiosztandó támogatási jogosultságok számára és értékére, amennyiben az új mezőgazdasági üzemet is az a mezőgazdasági termelő irányítja, aki az eredeti mezőgazdasági üzem felett az irányítás, haszon és pénzügyi kockázat tekintetében ellenőrzést gyakorolt.
(3) Az egyesülés vagy szétválás nincs hatással a mezőgazdasági üzem(ek) részére kiosztandó támogatási jogosultságok teljes számára és értékére.
Szétválás esetén, ha a tagállam az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (4) vagy (5) bekezdését alkalmazza, a szétválás eredményeképpen létrejövő egyes mezőgazdasági üzemeknek kiosztandó támogatási jogosultságok számát úgy kell meghatározni, hogy az adott új mezőgazdasági üzem rendelkezésére álló támogatható hektárok számát meg kell szorozni a jogosultságok számának azon átlagos csökkentésével, amelyet az eredeti mezőgazdasági üzem esetében az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (4) vagy (5) bekezdésének megfelelően alkalmazni kellett volna.
E bekezdés alkalmazásában a következő meghatározásokat kell alkalmazni:
a) „egyesülés”: két vagy több különálló - az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében vett - mezőgazdasági termelő egyesülése egyetlen új - az említett cikk szerinti - mezőgazdasági termelővé, amely az irányítás, haszon és pénzügyi kockázat tekintetében a mezőgazdasági üzemeket eredetileg irányító mezőgazdasági termelők, illetve valamelyikük ellenőrzése alatt áll;
b) „szétválás”: egyetlen - az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében vett - mezőgazdasági termelő szétválása a következőkre:
i.
legalább két új, különálló, az említett cikk szerinti mezőgazdasági termelő, amelyek közül legalább egy továbbra is a mezőgazdasági üzemet eredetileg irányító jogi vagy természetes személyek közül legalább egynek az ellenőrzése alatt áll az irányítás, haszon és pénzügyi kockázat tekintetében; vagy
ii.
az eredeti mezőgazdasági termelő és legalább egy új, különálló, az említett cikk szerinti mezőgazdasági termelő.
15. cikk
A támogatható hektárok megállapítása az 1307/2013/EU rendelet 24. cikke (2) bekezdésének és 39. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában
(1) A kiosztandó támogatási jogosultságok számának az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (2) bekezdése és 39. cikkének (2) bekezdése szerinti, olyan esetekben történő megállapításához, amikor nem került sor vis maior vagy rendkívüli körülmények elismerésére, csak azok a támogatható hektárok vehetők figyelembe, amelyek a 640/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 2. cikke (1) bekezdése második albekezdése 23. pontjának a) alpontja értelmében meghatározottak.
(2) Amikor egy, az (1) bekezdésben említett támogatható hektárra vonatkozóan két vagy több kérelmező nyújt be támogatási jogosultságok kiosztására irányuló kérelmet, akkor azt, hogy kinek kerül kiosztásra a támogatási jogosultság, annak alapján kell eldönteni, hogy ki rendelkezik döntéshozatali jogkörrel az adott hektáron végzett mezőgazdasági tevékenységekkel kapcsolatban, ki rendelkezik a haszon felett és viseli a pénzügyi kockázatokat e tevékenységek kapcsán.
16. cikk
Az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (6) bekezdése szerinti korlátozás
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (6) bekezdése szerinti csökkentés nem haladhatja meg a kedvezőtlen éghajlati viszonyokkal rendelkező területen elhelyezkedő állandó gyepterületből álló támogatható hektároknak megfelelő támogatási jogosultságok számának 85 %-át.
(2) Az (1) bekezdésében előírt csökkentési együttható alkalmazása céljából a tagállamok az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (6) bekezdésében említett hátrányos természeti adottságok alapján különbséget tehetnek a kedvezőtlen éghajlati viszonyokkal rendelkező területek kategóriái között annak érdekében, hogy különböző csökkentési együtthatókat alkalmazzanak az egyes kategóriákra.
17. cikk
A támogatási jogosultságok értékének az 1307/2013/EU rendelet 26. és 40. cikke szerinti meghatározása
(1) A 2014. évhez kapcsolódó, az 1307/2013/EU rendelet 26. cikkében említett releváns közvetlen kifizetések, illetve jogosultságok értékének meghatározásához csak az olyan mezőgazdasági termelőknek teljesített kifizetéseket, illetve jogosultságokat kell figyelembe venni, akik az 1307/2013/EU rendelet 9. cikkének és 24. cikke (9) bekezdésének megfelelően jogosultak arra, hogy közvetlen kifizetésben részesüljenek a 2015. évben.
Az 1307/2013/EU rendelet 40. cikkének (3) bekezdésében említett, az alaptámogatási rendszer végrehajtását megelőző naptári évhez kapcsolódó releváns közvetlen kifizetések meghatározásához csak az olyan mezőgazdasági termelőknek teljesített kifizetéseket kell figyelembe venni, akik az 1307/2013/EU rendelet 9. cikkének megfelelően jogosultak arra, hogy közvetlen kifizetésben részesüljenek az alaptámogatási rendszer végrehajtásának első évében.
(2) Az 1307/2013/EU rendelet 26. cikke (6) bekezdésének alkalmazásában a következő szabályok alkalmazandók:
a)
a 73/2009/EK rendelet 68. cikke (1) bekezdésének a), b) és c) pontjában szabályozott különleges támogatási intézkedésekre való hivatkozás nem érinti a tagállamok azon lehetőségét, hogy az adott különleges támogatási intézkedések keretében végrehajtott intézkedések közül egyet vagy többet figyelembe vegyenek;
b)
a valamely mezőgazdasági termelőnek a 2014-es naptári évre az 1307/2013/EU rendelet 26. cikkének (6) bekezdésében említett támogatási programok közül egynek vagy többnek a keretében odaítélt támogatást a 73/2009/EK rendelet II. címének 4. fejezetében meghatározott csökkentések vagy kizárások figyelembevétele nélkül kell kiszámítani;
c)
a tagállamok objektív és megkülönböztetéstől mentes kritériumok alapján dönthetnek arról, hogy az 1307/2013/EU rendelet 26. cikkének (6) bekezdésében felsorolt, az érintett tagállam által alkalmazott egy vagy több program kapcsán milyen szintű támogatást kell figyelembe venni.
E bekezdés alkalmazása során a tagállamok nem veszélyeztethetik a 73/2009/EK rendelet 68. cikke (1) bekezdésének c) pontja, valamint 126., 127. és 129. cikke alapján nyújtott támogatás termeléstől független jellegét.
(3) Az 1307/2013/EU rendelet 26. cikke (6) bekezdésének harmadik albekezdése alkalmazásában a 73/2009/EK rendelet 72a. és 125a. cikke alapján a 2014. naptári évre nyújtott támogatást a 73/2009/EK rendelet II. címének 4. fejezetében meghatározott támogatáscsökkentések és a támogatás köréből való kizárások figyelembevétele nélkül kell kiszámítani.
(4) Az 1307/2013/EU rendelet 26. cikkének (3) bekezdésében szereplő, valamely mezőgazdasági termelő birtokában lévő támogatási jogosultságokra való hivatkozás vonatkozik azokra a támogatási jogosultságokra is, amelyeket adott mezőgazdasági termelőtől a 2014. évre vonatkozó kérelmének benyújtásakor egy másik mezőgazdasági termelő bérel.
18. cikk
A támogatási jogosultságok értékének és számának végleges megállapítása
Amennyiben az 1307/2013/EU rendelet 25. cikke (10) bekezdésében vagy 40. cikke (4) bekezdésének második albekezdésében említett, a mezőgazdasági termelőknek nyújtott tájékoztatás ideiglenes adatokon alapul, a támogatási jogosultságok végleges értékét és számát az 1306/2013/EU rendelet 74. cikke szerinti valamennyi szükséges ellenőrzés után, de minden esetben az alaptámogatási rendszer érintett tagállam általi alkalmazásának első évét követő év április 1-jéig kell megállapítani és közölni a mezőgazdasági termelőkkel.
19. cikk
A támogatási jogosultságok értékének megállapítása rendkívüli esetekben
(1) Amennyiben az 1307/2013/EU rendelet 26. cikkében vagy 40. cikkének (3) bekezdésében említett, a 2014. évhez, illetve az alaptámogatási rendszer végrehajtását megelőző évhez kapcsolódó közvetlen kifizetések közül egy vagy több alacsonyabb, mint a vis maiorral vagy rendkívüli körülményekkel érintett éveket megelőző év megfelelő összegei, akkor a kezdeti egységértéket az adott mezőgazdasági termelőnek a vis maiorral vagy rendkívüli körülményekkel érintett éveket megelőző évben nyújtott összegek alapján kell megállapítani.
(2) A tagállamok dönthetnek úgy, hogy azokra az esetekre korlátozzák az (1) bekezdés alkalmazását, amelyekben a 2014. évhez vagy az alaptámogatási rendszer végrehajtását megelőző évhez kapcsolódó közvetlen kifizetések alacsonyabbak, mint vis maiorral vagy rendkívüli körülményekkel érintett éveket megelőző év megfelelő összegeinek egy bizonyos százaléka. Ez a százalékos érték nem lehet kisebb, mint 85 %.
20. cikk
Magánjogi szerződéses kikötés adásvétel esetén
(1) A tagállamok dönthetnek úgy, hogy egy mezőgazdasági üzemnek vagy annak egy részének az adásvétele esetében a mezőgazdasági termelők egy, az 1306/2013/EU bizottsági végrehajtási rendelet 78. cikke b) pontjának megfelelően a Bizottság által a támogatási jogosultságok kiosztása iránti kérelem benyújtására meghatározott legkésőbbi időpont előtt aláírt szerződés útján a mezőgazdasági üzemmel vagy annak egy részével együtt átruházhatják a kiosztandó megfelelő támogatási jogosultságokat. Ilyen esetben a támogatási jogosultságokat az eladó részére kell kiosztani és közvetlenül a vevőre kell átruházni, aki adott esetben hasznot húz azokból a támogatási jogosultságokból, amelyeket az eladó kapott a 2014. évre, vagy azon jogosultságok értékéből, amelyekkel az eladó 2014-ben rendelkezett az említett támogatási jogosultságok kezdeti egységértékének meghatározásakor az 1307/2013/EU rendelet 26. cikkének megfelelően.
Az ilyen átruházáshoz szükséges, hogy az eladó megfeleljen az 1307/2013/EU rendelet 24. cikke (1) bekezdésének, a vevő pedig az említett rendelet 9. cikkének.
Az ilyen adásvétel nem tekintendő az 1307/2013/EU rendelet 34. cikke (4) bekezdésének értelmében vett, földterület nélküli átruházásnak.
(2) Az (1) bekezdés értelemszerűen alkalmazandó az 1307/2013/EU rendelet III. címe 1. fejezetének 5. szakaszát alkalmazó tagállamokra is.
21. cikk
Magánjogi szerződéses kikötés bérlet esetén
(1) A tagállamok dönthetnek úgy, hogy egy mezőgazdasági üzemnek vagy annak egy részének a bérbeadása esetén a mezőgazdasági termelők egy, a 20. cikk (1) bekezdésének első albekezdésében említett időpont előtt aláírt szerződés útján a mezőgazdasági üzemmel vagy annak egy részével együtt bérbe adhatják a kiosztandó megfelelő támogatási jogosultságokat. Ilyen esetben a támogatási jogosultságokat a bérbeadó részére kell kiosztani és közvetlenül a bérlőnek kell bérbe adni, aki adott esetben hasznot húz azokból a támogatási jogosultságokból, amelyeket a bérbeadó kapott a 2014. évre, vagy azon jogosultságok értékéből, amelyekkel a bérbeadó 2014-ben rendelkezett az említett támogatási jogosultságok kezdeti egységértékének meghatározásakor az 1307/2013/EU rendelet 26. cikkének megfelelően.
Az ilyen átruházáshoz szükséges, hogy a bérbeadó megfeleljen az 1307/2013/EU rendelet 24. cikke (1) bekezdésének, a bérlő pedig a 9. cikkének, és hogy a bérleti szerződés az alaptámogatási rendszer keretében benyújtandó kérelmek benyújtásának végső határideje után járjon le.
Az ilyen bérbeadás nem tekintendő az 1307/2013/EU rendelet 34. cikke (4) bekezdésének értelmében vett földterület nélküli átruházásnak.
(2) Az (1) bekezdés értelemszerűen alkalmazandó az 1307/2013/EU rendelet III. címe 1. fejezetének 5. szakaszát alkalmazó tagállamokra is.
22. cikk
Az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (1) bekezdése szerinti kedvezményezettek
Az 1307/2013/EU rendelet 24. cikke (1) bekezdése harmadik albekezdése a) pontja i. alpontjának első francia bekezdése alkalmazásában az „áruburgonya” és a „vetőburgonya”a 0701 KN-kód alá tartozó burgonya, a burgonyakeményítő-gyártásra szánt burgonya kivételével.
2. Alszakasz
Jogosultságok aktiválása és átruházása
23. cikk
A támogatási jogosultságok értékének kiszámítása
(1) A támogatási jogosultságokat az első lépésben három tizedesjegyig kell kiszámítani, a második lépésben pedig a legközelebbi második tizedesjegyre kell fel-, illetve lekerekíteni. Amennyiben a számítás olyan eredményt ad, amelyben a harmadik tizedesjegy 5, az összeget felfelé kell kerekíteni a második tizedesjegyre.
(2) Amennyiben egy mezőgazdasági termelő átruházza egy jogosultság törtrészét, az érintett törtrész értékét minden fennmaradó, az 1307/2013/EU rendelet 25. vagy 40. cikkében említett releváns évre vonatkozóan arányosan kell kiszámítani.
(3) A tagállamok a mezőgazdasági termelő tulajdonában lévő jogosultságok törtrészeinek összevonásával módosíthatják a támogatási jogosultságokat. Az összevont jogosultságok értékét minden fennmaradó, az 1307/2013/EU rendelet 25. vagy 40. cikkében említett releváns évre vonatkozóan a törtrészek értékének összeadásával kell meghatározni.
24. cikk
A támogatási jogosultságok értékének kiszámítása
(1) A támogatási jogosultságokat évente csak egyszer jelentheti be kifizetés teljesítésére az azokat (tulajdonosként vagy bérlőként) birtokló mezőgazdasági termelő az egységes kérelem benyújtására vonatkozó legkésőbbi időpontban.
Amennyiben azonban egy mezőgazdasági termelő az 1306/2013/EU rendelet 78. cikkének b) pontja alapján a Bizottság által megállapított szabályoknak megfelelően igénybe veszi az egységes kérelem módosításának lehetőségét, egyúttal a módosítások illetékes hatóságnak történő bejelentésének időpontjában birtokában lévő (tulajdonában lévő vagy bérelt) támogatási jogosultságokat is bejelentheti kifizetésre, feltéve, hogy az érintett támogatási jogosultságokat ugyanannak az évnek a vonatkozásában nem jelenti be egy másik mezőgazdasági termelő.
Amennyiben a mezőgazdasági termelő a támogatási jogosultságokat átruházás útján egy másik mezőgazdasági termelőtől szerzi meg, és az említett másik mezőgazdasági termelő már bejelentette kifizetésre azokat a támogatási jogosultságokat, az érintett támogatási jogosultságok kifizetésre való további bejelentése csak akkor megengedett, ha az átruházó az 1307/2013/EU rendelet 34. cikkének (5) bekezdése alapján a Bizottság által megállapított szabályoknak megfelelően már tájékoztatta az átruházásról az illetékes hatóságot, és az érintett támogatási jogosultságokat az 1306/2013/EU rendelet 78. cikkének b) pontja alapján a Bizottság által az egységes kérelem módosítására vonatkozóan megállapított határidőkön belül visszavonja saját egységes kérelméből.
(2) Amennyiben egy mezőgazdasági termelő - miután az 1307/2013/EU rendelet 33. cikke (1) bekezdésének megfelelően nyilatkozott a rendelkezésére álló összes, egész számban kifejezett támogatási jogosultsághoz tartozó parcelláról - még mindig rendelkezik egy hektár törtrészét kitevő parcellával, újabb egész számú támogatási jogosultságot jelenthet be, ami a parcella méretével arányosan kiszámított támogatásra jogosítja fel. A támogatási jogosultságot az említett rendelet 31. cikke (1) bekezdése b) pontjának alkalmazásában teljes mértékben aktiváltnak kell tekinteni.
25. cikk
A jogosultságok átruházása
(1) Támogatási jogosultságok az év során bármikor átruházhatók.
(2) Amennyiben egy tagállam él az 1307/2013/EU rendelet 34. cikkének (3) bekezdésében előírt lehetőséggel, az 1307/2013/EU rendelet 34. cikke (3) bekezdése alkalmazásának első évében, de legkésőbb a tagállam által az említett rendelet 33. cikkének (1) bekezdése szerint megállapított időpont előtt egy hónappal meg kell határoznia a szóban forgó rendelkezésben említett régiókat.
3. Alszakasz
Nemzeti vagy regionális tartalékok
26. cikk
A nemzeti vagy regionális tartalékba való visszajuttatás a támogatási jogosultságok átruházásához kapcsolódó visszatartás miatt
Amennyiben egy tagállam él az 1307/2013/EU rendelet 34. cikkének (4) bekezdésében előírt lehetőséggel, objektív kritériumok alapján és oly módon, hogy a mezőgazdasági termelők egyenlő elbánásban részesüljenek, és ne torzuljon a piac vagy a verseny, dönthet úgy, hogy a megfelelő, az 1307/2013/EU rendelet 32. cikkének (2) bekezdése értelmében vett támogatható hektárok nélkül átruházott minden egyes támogatási jogosultság éves egységértékének legfeljebb 30 %-át vagy az annak megfelelő, támogatási jogosultságok számában kifejezett összeget visszajuttatja a nemzeti vagy regionális tartalékba.
Az első albekezdéstől eltérve a tagállamok az egyes támogatási jogosultságok éves egységértéke vagy a támogatási jogosultságok számában kifejezett egyenértékű összeg legfeljebb 50 %-ának a visszajuttatásáról rendelkezhetnek az első albekezdésben foglaltak szerint az alaptámogatási rendszer alkalmazásának első három évében.
27. cikk
A rendkívüli nyereségre vonatkozó záradék alkalmazása
Az 1307/2013/EU rendelet 28. cikke és 40. cikke (5) bekezdésének alkalmazásában a támogatási jogosultságok értékének a szóban forgó rendelkezésekben említett növekedését úgy kell meghatározni, hogy a mezőgazdasági termelő támogatási jogosultságainak az 1307/2013/EU rendelet 25. cikke (4) bekezdésének és 26. cikkének, illetve 40. cikke (3) bekezdésének alkalmazásából eredő, az említett rendelet 28. cikke vagy 40. cikke (5) bekezdésében említett adásvétel, illetve bérbeadás utáni értékét össze kell vetni a mezőgazdasági termelő támogatási jogosultságainak az adásvétel vagy bérbeadás nélküli értékével.
28. cikk
A nemzeti vagy regionális tartalékból az 1307/2013/EU rendelet 30. cikkének (6) bekezdése szerint biztosított támogatási jogosultságok megállapítása
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 30. cikke (6) bekezdésének alkalmazásában ha egy fiatal mezőgazdasági termelő vagy egy mezőgazdasági tevékenységét megkezdő mezőgazdasági termelő úgy kérelmez támogatási jogosultságokat a nemzeti vagy regionális tartalékból, hogy nem birtokol (tulajdonosként vagy bérlőként) támogatási jogosultságokat, akkor az 1306/2013/EU rendelet 78. cikkének b) pontja alapján a Bizottság által a támogatási jogosultságok kiosztása és értékük növelése iránti kérelmének benyújtása tekintetében megállapított legkésőbbi időpontban birtokában lévő (tulajdonában lévő vagy általa bérelt) támogatható hektárok számával megegyező számú támogatási jogosultságot kell biztosítani neki.
(2) Ha egy fiatal mezőgazdasági termelő vagy egy mezőgazdasági tevékenységét megkezdő mezőgazdasági termelő úgy kérelmez támogatási jogosultságokat a nemzeti vagy regionális tartalékból, hogy már birtokol (tulajdonosként vagy bérlőként) támogatási jogosultságokat, akkor a kérelem benyújtásának az (1) bekezdés szerinti legkésőbbi időpontjában birtokában lévő (tulajdonában lévő vagy általa bérelt) azon támogatható hektárok számával megegyező számú támogatási jogosultságot kell biztosítani neki, amely hektárok kapcsán nem rendelkezik támogatási jogosultsággal (tulajdonosként vagy bérlőként).
Amennyiben azon támogatási jogosultságok értéke, amelyeket a mezőgazdasági termelő már birtokol (tulajdonosként vagy bérlőként), elmarad az 1307/2013/EU rendelet 30. cikke (8) bekezdésének második albekezdésében említett nemzeti vagy regionális átlagtól, ezeknek a támogatási jogosultságoknak az éves egységértéke az említett rendelet 30. cikkének (10) bekezdésében előírtaknak megfelelően megnövelhető a nemzeti vagy regionális átlag értékéig.
Az 1307/2013/EU rendelet 30. cikkének (10) bekezdésében említett értéknövelést az említett rendelet 30. cikkének (7) bekezdése alkalmazásában végrehajtó tagállamokban azonban kötelező az e bekezdés második albekezdésében említett értéknövelés. Az ilyen értéknövelés szintje megfelel az 1307/2013/EU rendelet 30. cikke (7) bekezdésének alkalmazásában végrehajtott legnagyobb mértékű értéknövelés szintjének.
(3) Az 1307/2013/EU rendelet 24. cikke (6) vagy (7) bekezdését alkalmazó tagállamokban a támogatási jogosultságok kiosztására vonatkozóan az említett rendelkezésekben meghatározott korlátozások értelemszerűen alkalmazhatók a támogatási jogosultságoknak az 1307/2013/EU rendelet 30. cikke (6) bekezdésének megfelelően történő kiosztására is.
Azonban a tagállamok dönthetnek úgy, hogy abban az esetben, ha az első albekezdésben említett egy vagy több korlátozás alkalmazása olyan mértékre korlátozza a valamely mezőgazdasági termelő birtokában lévő vagy a tartalékból újonnan kiosztott támogatási jogosultságok teljes számát, amely nem éri el az adott mezőgazdasági termelő rendelkezésére álló támogatható hektárok egy rögzített százalékos arányát abban az évben, amelyben a támogatási jogosultságok tartalékból történő kiosztását kéri, akkor a mezőgazdasági termelőnek további támogatási jogosultságokat kell kiosztani, olyan számban, amely megfelel a mezőgazdasági termelő által az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdésének megfelelően az említett évre vonatkozóan benyújtott kérelemben bejelentett támogatható hektárok teljes száma egy bizonyos hányadának.
Az e cikk második albekezdésében említett, rögzített százalékos arányt az e rendelet 31. cikke (2) bekezdésének második albekezdésében említett módszernek megfelelően kell kiszámítani.
A mezőgazdasági termelő támogatható hektárjai teljes számának az e bekezdés második albekezdésben említett hányadát úgy kell kiszámítani, hogy meg kell felezni az e bekezdés harmadik albekezdésben említett rögzített százalékos arány, valamint a támogatási jogosultságoknak a mezőgazdasági termelő által az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdésének megfelelően az e bekezdés második albekezdésében említett évre vonatkozó kérelmében bejelentett támogatható hektárjaiban meglévő, a mezőgazdasági termelő birtokában lévő támogatási jogosultságok aránya közötti, százalékpontban kifejezett különbséget. Ezen albekezdés alkalmazásában „a mezőgazdasági termelő birtokában lévő támogatási jogosultságok” a már a mezőgazdasági termelő birtokában lévő támogatási jogosultságokat és a tartalékból újonnan kiosztandó támogatási jogosultságokat jelentik.
Az e bekezdés második, harmadik és negyedik albekezdésben említett támogatható hektárok számának kiszámításakor a tagállamok dönthetnek úgy, hogy nem számítják be az állandó növények által elfoglalt területeket, az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (6) bekezdésében említett kedvezőtlen éghajlati viszonyokkal rendelkező területeken elhelyezkedő állandó gyepterületet vagy az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (2) bekezdése második albekezdésének megfelelően állandó gyepterületként elismert területeket.
Az 1307/2013/EU rendelet 23. cikkében biztosított, az alaptámogatási rendszer regionális szinten történő alkalmazásának lehetőséget kihasználó tagállamok az e bekezdés második albekezdésében említett számítási módszert a vonatkozó régióban 2015-ben kiosztott/bejelentett teljes számra alapozhatják.
A második albekezdésben szereplő küszöbérték meghatározásához a mezőgazdasági termelő által 2011. október 19. után megszerzett vagy bérbe vett földterületet nem lehet figyelembe venni.
(4) E cikk alkalmazásában csak azokat a mezőgazdasági tevékenységüket megkezdő mezőgazdasági termelőket kell figyelembe venni, akik a 2013-as naptári évben vagy egy annál későbbi évben kezdték meg a mezőgazdasági tevékenységüket, és akik legkésőbb két évvel a mezőgazdasági tevékenységük megkezdésének naptári éve után alaptámogatás iránti kérelmet nyújtanak be.
29. cikk
A nemzeti vagy regionális tartalékból az 1307/2013/EU rendelet 30. cikkének (7) bekezdése szerint biztosított támogatási jogosultságok megállapítása
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 30. cikke (7) bekezdésének alkalmazásában amennyiben az említett rendelet 30. cikke (10) bekezdésének megfelelően új támogatási jogosultságok kerülnek kiosztásra, azokat az e cikkben foglalt feltételeknek és az érintett tagállam által megállapított objektív kritériumoknak megfelelően kell kiosztani.
(2) Amennyiben egy olyan mezőgazdasági termelő, aki nem rendelkezik (tulajdonosként vagy bérlőként) egyetlen támogatási jogosultsággal sem, az 1307/2013/EU rendelet 30. cikkének (7) bekezdése alapján jogosult arra, hogy támogatási jogosultságokat kapjon a nemzeti vagy regionális tartalékból, és ez iránt kérelmet nyújt be, akkor legfeljebb a kérelem benyújtásának a 28. cikk (1) bekezdése szerinti időpontjában birtokában lévő (tulajdonában lévő vagy általa bérelt) támogatható hektárok számának megfelelő számú támogatási jogosultságot kaphat.
(3) Amennyiben egy olyan mezőgazdasági termelő, aki rendelkezik (tulajdonosként vagy bérlőként) támogatási jogosultságokkal, az 1307/2013/EU rendelet 30. cikkének (7) bekezdése alapján jogosult arra, hogy támogatási jogosultságokat kapjon a nemzeti vagy regionális tartalékból, és ez iránt kérelmet nyújt be, akkor legfeljebb kérelem benyújtásának a 28. cikk (1) bekezdése szerinti időpontjában birtokában lévő (tulajdonában lévő vagy általa bérelt) azon támogatható hektárok számának megfelelő számú támogatási jogosultságot kaphat, amely hektárokra vonatkozóan nem rendelkezik támogatási jogosultsággal (tulajdonosként vagy bérlőként).
Amennyiben azon támogatási jogosultságok értéke, amelyeket a mezőgazdasági termelő már birtokol (tulajdonosként vagy bérlőként), elmarad az 1307/2013/EU rendelet 30. cikke (8) bekezdésének második albekezdésében említett nemzeti vagy regionális átlagtól, ezeknek a támogatási jogosultságoknak az éves egységértéke az említett rendelet 30. cikkének (10) bekezdésében előírtaknak megfelelően megnövelhető a nemzeti vagy regionális átlag értékéig.
(4) Az (1) bekezdés alkalmazásában a tagállamok az adott tagállam által az 1122/2009/EK rendelet 11. cikke (2) bekezdésének megfelelően a 2013-as igénylési évre meghatározott időpontot követő időszakban nem állapíthatnak meg a termeléshez vagy más ágazatspecifikus adathoz kapcsolódó kritériumokat.
30. cikk
A nemzeti vagy regionális tartalékból biztosított támogatási jogosultságok megállapításának további szabályai
(1) A támogatási jogosultságok éves egységértékének az 1307/2013/EU rendelet 30. cikke (10) bekezdésében említett növelése során a tagállamok a támogatási jogosultságok nemzeti vagy regionális tartalékból történő kiosztása iránti kérelem benyújtásakor a mezőgazdasági termelő birtokában lévő (tulajdonában lévő vagy általa bérelt) jogosultságok egységértékének növelését objektív kritériumok alapján és oly módon végzik, hogy a mezőgazdasági termelők egyenlő elbánásban részesüljenek, és ne torzuljon a piac vagy a verseny.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a tagállamok az adott tagállam által az 1122/2009/EK rendelet 11. cikke (2) bekezdésének megfelelően a 2013-as igénylési évre meghatározott időpontot követő időszakban nem állapíthatnak meg a termeléshez vagy más ágazatspecifikus adathoz kapcsolódó kritériumokat.
31. cikk
Rendkívüli esetek
(1) Amennyiben egy mezőgazdasági termelő vis maior vagy rendkívüli körülmények miatt nem tudott támogatási jogosultságok kiosztása iránti kérelmet benyújtani az 1307/2013/EU rendelet 24. cikke (1) bekezdésének vagy 39. cikke (1) bekezdésének megfelelően, és támogatási jogosultságokat kérelmez a nemzeti vagy regionális tartalékból, akkor számára az említett rendelet 30. cikke (7) bekezdésének c) pontja alapján támogatási jogosultságokat kell biztosítani. A tagállamok az 1307/2013/EU rendelet 25. cikkének vagy 40. cikkének megfelelően állapítják meg a kiosztandó támogatási jogosultságok éves egységértékét, és meghozzák az említett cikkekben szereplő lehetőségekre vonatkozó döntésüket.
(2) A tagállamok dönthetnek úgy, hogy amennyiben a támogatási jogosultságok kiosztására vonatkozó, az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (3)-(7) bekezdésében meghatározott egy vagy több korlátozás alkalmazása olyan mértékre korlátozza a valamely mezőgazdasági termelőnek kiosztott támogatási jogosultságok számát, amely nem éri el a mezőgazdasági termelő rendelkezésére álló támogatható hektárok egy rögzített százalékos arányát, és amennyiben a mezőgazdasági termelő támogatási jogosultságokat kérelmez a nemzeti vagy regionális tartalékból, akkor úgy kell tekinteni, hogy az adott mezőgazdasági termelőt az említett rendelet 30. cikke (7) bekezdésének b) pontja értelmében vett „különleges hátrányok” sújtják. Ebben az esetben a mezőgazdasági termelőnek az 1307/2013/EU rendelet 30. cikke (7) bekezdése b) pontjának megfelelően olyan számú támogatási jogosultságot kell kiosztani, amely megfelel a mezőgazdasági termelő által az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdésének megfelelően a 2015-re vonatkozóan benyújtott kérelemben bejelentett támogatható hektárok teljes száma egy bizonyos hányadának.
Az első albekezdésben említett rögzített százalékos arányt a tagállamban 2015-ben az 1307/2013/EU rendelet 24. cikke (3)-(7) bekezdésében foglalt korlátozások alkalmazását követően kiosztott támogatási jogosultságok teljes számának és a tagállamban 2015-ben az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdésének megfelelően bejelentett támogatható hektárok teljes számának a hányadosaként kell kiszámítani.
A mezőgazdasági termelő támogatható hektárjai teljes számának az első albekezdésben említett hányadát úgy kell kiszámítani, hogy meg kell felezni az első és a második albekezdésben említett rögzített százalékos arány, valamint a támogatási jogosultságoknak a mezőgazdasági termelő által az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdése a) pontjának megfelelően 2015-ben bejelentett támogatható hektárok teljes számán belüli aránya közötti, százalékpontban kifejezett különbséget.
Az e bekezdés első, második és harmadik albekezdésben említett támogatható hektárok számának kiszámításakor a tagállamok dönthetnek úgy, hogy nem számítják be az állandó növények által elfoglalt területeket, az 1307/2013/EU rendelet 24. cikkének (6) bekezdésében említett kedvezőtlen éghajlati viszonyokkal rendelkező területeken elhelyezkedő állandó gyepterületet vagy a szóban forgó rendelet 4. cikke (2) bekezdése második albekezdésének megfelelően állandó gyepterületként elismert területeket.
Az 1307/2013/EU rendelet 23. cikkében biztosított, az alaptámogatási rendszer regionális szinten történő alkalmazásának lehetőséget kihasználó tagállamok az e bekezdés második albekezdésében említett számítási módszert a vonatkozó régióban 2015-ben kiosztott/bejelentett teljes számra alapozhatják.
Az első albekezdésben szereplő küszöbérték meghatározásához a mezőgazdasági termelő által 2011. október 19. után megszerzett vagy bérbe vett földterületet nem lehet figyelembe venni.
4. Alszakasz
Az 1307/2013/EU rendelet 21. Cikkének (3) bekezdését alkalmazó tagállamok
32. cikk
Végrehajtás az 1307/2013/EU rendelet 21. cikkének (3) bekezdését alkalmazó tagállamokban
Ezen alszakasz eltérő rendelkezése hiányában e szakasz rendelkezései az 1307/2013/EU rendelet 21. cikkének (3) bekezdését alkalmazó tagállamokra alkalmazandók.
33. cikk
Az 1307/2013/EU rendelet 21. cikke (4) bekezdésének alkalmazása
Annak meghatározásakor, hogy mely támogatási jogosultságok vesztik hatályukat az 1307/2013/EU rendelet 21. cikke (4) bekezdésének megfelelően, a legalacsonyabb értékű támogatási jogosultságokat kell előnyben részesíteni.
Azonos értékű támogatási jogosultságok esetében a tulajdonolt és a bérelt támogatási jogosultságok számát ugyanolyan arányban kell csökkenteni.
A tagállamok dönthetnek úgy, hogy az első és a második bekezdést regionális szinten alkalmazzák.
34. cikk
A támogatási jogosultságok értékének meghatározása az 1307/2013/EU rendelet 26. cikke szerint az említett rendelet 21. cikkének (3) bekezdését alkalmazó tagállamok esetében
A támogatási jogosultságok kezdeti egységértékének meghatározásához az 1307/2013/EU rendelet 21. cikkének (3) bekezdését alkalmazó tagállamok a 2014-re vonatkozó támogatásoknak az említett rendelet 26. cikke (5) bekezdésében említett összegét kiigazíthatják úgy, hogy abból - támogatáscsökkentések és kizárások alkalmazása előtt - kivonják az 1307/2013/EU rendelet 21. cikkének (4) bekezdése alapján hatályukat vesztett támogatási jogosultságokból eredő összeget.
2. SZAKASZ
Egységes területalapú támogatási rendszer
35. cikk
Támogatható hektárok az egységes területalapú támogatási rendszert alkalmazó tagállamokban
Az 1307/2013/EU rendelet III. címe 1. fejezetének 4. szakaszában előírt egységes területalapú támogatási rendszer alkalmazásában, ideértve az 1307/2013/EU rendeletben [a közvetlen kifizetésekről szóló rendelet] az e program céljára bejelentett támogatható hektárok említéseit, csak azok a támogatható hektárok vehetők figyelembe, amelyek a 640/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 2. cikke (1) bekezdése második albekezdése 23. pontjának a) alpontja értelmében meghatározottak.
36. cikk
Az 1307/2013/EU rendelet 36. cikke (3) bekezdésének alkalmazása
(1) Az egységes területalapú támogatásnak az 1307/2013/EU rendelet 36. cikke (3) bekezdésében előírt differenciálása kapcsán a következő szabályok alkalmazandók:
a)
a 73/2009/EK rendelet 68. cikke (1) bekezdésének a), b) és c) pontjában szabályozott különleges támogatási intézkedésekre való hivatkozás nem érinti a tagállamok azon lehetőségét, hogy az adott különleges támogatási intézkedések keretében végrehajtott intézkedések közül egyet vagy többet figyelembe vegyenek;
b)
a tagállamok objektív és megkülönböztetéstől mentes kritériumok alapján dönthetnek arról, hogy az érintett tagállam által az említett rendelet 36. cikke (3) bekezdése második albekezdésének megfelelően, illetve adott esetben az említett rendelkezés harmadik albekezdésének megfelelően alkalmazott egy vagy több program kapcsán milyen szintű támogatást kell figyelembe venni; Azonban a vonatkozó rendszer keretében 2014-ben nyújtott támogatás figyelembevételekor az egységes területalapú támogatás differenciálásához használt összeg nem lehet nagyobb, mint az ugyanazon rendszer keretében 2014-ben az egyéni mezőgazdasági termelő részére nyújtott megfelelő összeg.
c)
a 73/2009/EK rendelet 68. cikke (1) bekezdése c) pontjának vagy 126., 127. vagy 129. cikkének megfelelően nyújtott támogatás figyelembevételekor az ilyen differenciálás nem veszélyeztetheti az említett rendszerek termeléstől független jellegét.
Ez a fajta differenciálás azon mezőgazdasági termelők részére áll rendelkezésre, akik 2014-ben az 1307/2013/EU rendelet 36. cikke (3) bekezdésének második, harmadik vagy negyedik albekezdésében említett támogatást kapták. A hektáronkénti összeget évente határozzák meg úgy, hogy az egyéni mezőgazdasági termelő részére rendelkezésre álló egységes területalapú támogatás differenciálására szolgáló összeget elosztják az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdése első albekezdésének a) pontjával összhangban a mezőgazdasági termelő által bejelentett támogatható hektárok számával.
(2) Ha az 1307/2013/EU rendelet 36. cikke (3) bekezdésének második albekezdésében említett, 2014-hez kapcsolódó egy vagy több támogatási rendszer keretében nyújtott támogatás összege alacsonyabb, mint a vis maiorral vagy rendkívüli körülményekkel érintett éveket megelőző év megfelelő összege vagy összegei, akkor a tagállamnak az érintett támogatási rendszerek keretében a vis maiorral vagy rendkívüli körülményekkel érintett éveket megelőző évben nyújtott támogatást kell figyelembe vennie.
A tagállamok dönthetnek úgy, hogy azokra az esetekre korlátozzák az első albekezdés alkalmazását, amelyekben a 2014. évhez kapcsolódó közvetlen kifizetések alacsonyabbak, mint vis maiorral vagy rendkívüli körülményekkel érintett éveket megelőző év megfelelő összegeinek egy bizonyos százaléka. Ez a százalékos érték nem lehet kisebb, mint 85 %.
(3) A tagállamok dönthetnek úgy, hogy tényleges vagy várható öröklés esetén az egységes területalapú támogatás differenciálása azon mezőgazdasági termelők számára áll rendelkezésre, akik a mezőgazdasági üzemet örökölték, azzal a feltétellel, hogy az adott mezőgazdasági termelő az egységes területalapú támogatási rendszer keretében támogatható.
37. cikk
Kendertermesztés az egységes területalapú támogatási rendszer keretében
A 9. cikk értelemszerűen alkalmazandó az egységes területalapú támogatási rendszerre is.
3. FEJEZET
KIZÖLDÍTÉS
1. SZAKASZ
Egyenértékűség
38. cikk
A nemzeti vagy regionális tanúsítási rendszerekre alkalmazandó előírások
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 43. cikke (3) bekezdésének b) pontjában említett egyenértékű gyakorlatok végrehajtása mellett döntő tagállamok kijelölnek legalább egy, a tanúsítványok kiadásáért felelős állami vagy magánhatóságot, amely tanúsítja, hogy a mezőgazdasági termelő az említett rendelet 43. cikke (3) bekezdésének megfelelő gyakorlatokat folytat mezőgazdasági üzeme területén.
(2) A tanúsítványok kiadásáért felelős állami vagy magánhatóságok teljesítik az alábbi feltételeket:
a)
rendelkeznek a tanúsítási feladatok elvégzéséhez szükséges szakértelemmel, berendezésekkel és infrastruktúrával;
b)
elegendő számú szakképzett és tapasztalt munkatárssal rendelkeznek;
c)
a tanúsítási feladatok végrehajtása tekintetében pártatlanok, és nem áll fenn összeférhetetlenség.
A tanúsítványok kiadásáért felelős magánhatóságok mezőgazdasági termelési ágazaton belüli akkreditációját az EN ISO/IEC 17021 szabvánnyal (Irányítási rendszerek auditját és tanúsítását végző testületekre vonatkozó követelmények) vagy az EN ISO/IEC 17065 szabvánnyal (Megfelelőségértékelés. Termékek, folyamatok és szolgáltatások tanúsítását végző szervezetekre vonatkozó követelmények) összhangban végzik. A tagállami akkreditációt a 765/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (21) összhangban kizárólag nemzeti akkreditáló testület végezheti el.
(3) Visszavonják a tanúsítványok kiadásáért felelős állami vagy magánhatóság kijelölését, amennyiben nem teljesíti a kijelölésére vonatkozóan a (2) bekezdésben meghatározott feltételeket.
39. cikk
Az 1305/2013/EU rendelet [vidékfejlesztési rendelet] 28. cikkének (6) bekezdésében említett összeg kiszámítása
(1) Azon mezőgazdasági termelők esetében, akik úgy döntenek, hogy az 1307/2013/EU rendelet IX. melléklete I. szakaszának 3. és 4. pontjában és III. szakaszának 7. pontjában említett gyakorlatot, valamint bármely egyéb, a szóban forgó mellékletbe felvett olyan egyenértékű gyakorlatot folytatnak, amelyre vonatkozóan a kettős finanszírozás elkerülése érdekében konkrét számításra van szükség - például az említett rendelet 43. cikke (3) bekezdésének a) pontja értelmében egyenértékű gyakorlatok esetében -, a tagállamoknak az 1305/2013/EU rendelet 28. cikkének (6) bekezdése szerint kiszámított hektáronkénti támogatás összegéből ki kell vonniuk az érintett tagállamban vagy régióban az adott gyakorlattal egyenértékű egyes kizöldítési gyakorlatokra vonatkozó, hektáronkénti átlagos kizöldített kifizetés egyharmadának megfelelő összeget.
Az érintett tagállamban vagy régióban a hektáronkénti átlagos kizöldített kifizetés értékét az 1307/2013/EU rendelet II. mellékletében a 2015-2019. évekre vonatkozóan megállapított átlagos nemzeti felső összeghatárnak az említett rendelet 47. cikkének (1) bekezdésében foglalt százalékos értéke, valamint az 1307/2013/EU rendelet 33. vagy 36. cikkével összhangban 2015-ben bejelentett támogatható hektárok száma alapján kell kiszámítani. Azok a tagállamok, amelyek úgy döntenek, hogy már 2015-ben végrehajtják az e bekezdés első albekezdésében említett gyakorlatokat, a 2015-ben bejelentett támogatható hektárok számát a 73/2009/EK rendelet 34. cikkének (2) bekezdése értelmében 2014-ben bejelentett adatok alapján becsülhetik meg.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve azok a tagállamok, amelyek az 1307/2013/EU rendelet 43. cikke (9) bekezdése harmadik albekezdésének alkalmazásáról határoznak, dönthetnek úgy, hogy az e cikk (1) bekezdésében említett levonást egyedi alapon, az érintett mezőgazdasági termelőnek folyósított hektáronkénti átlagos kizöldített kifizetés egyharmadának megfelelő összeggel alkalmazzák.
A mezőgazdasági termelőnek folyósított átlagos kizöldített kifizetés értékét az 1307/2013/EU rendelet 43. cikke (9) bekezdésének harmadik és negyedik albekezdésével összhangban a 2015-2019. évekre kiszámított egyedi kifizetés átlagos összege, valamint a mezőgazdasági termelő által a rendelet 33. cikkével összhangban 2015-ben bejelentett támogatható hektárok száma alapján kell kiszámítani.
2. SZAKASZ
A növénytermesztés diverzifikálása
40. cikk
A különböző növénykultúrák arányának kiszámítása a növénytermesztés diverzifikálása céljából
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 44. cikkének (1) bekezdése szerinti, különböző növénykultúrák arányának a kiszámítása céljából a figyelembe veendő időszak a művelési időszaknak a tagállami hagyományos művelési eljárásokra figyelemmel megállapított leglényegesebb része.
A tagállamoknak a mezőgazdasági termelőket időben értesíteniük kell erről az időszakról. A mezőgazdasági üzem teljes szántóterületén belül minden egyes hektárt igénylési évenként csak egyszer lehet figyelembe venni a különböző növénykultúrák arányának kiszámítása céljából.
(2) A különböző növénykultúrák arányának kiszámításához egy adott növénykultúrával borított terület magában foglalhat olyan tájképi jellemzőket, amelyek a 640/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 9. cikkével összhangban támogatható terület részét képezik.
(3) Az olyan területek esetében, ahol a vegyes növénytermesztés úgy valósul meg, hogy két vagy több növénykultúrát külön sorokban termesztenek, mindegyik növénykultúra akkor számít külön növénykultúrának, ha a szóban forgó terület legalább 25 %-át elfoglalja. A külön növénykultúrák által elfoglalt területet úgy kell kiszámítani, hogy a vegyes növénytermesztésű területet el kell osztani azon növénykultúrák számával, amelyek az adott terület legalább 25 %-át elfoglalják, függetlenül az adott területen lévő növénykultúra tényleges részarányától.
Az olyan területek esetében, ahol a vegyes növénytermesztés úgy valósul meg, hogy a fő növénykultúra alá vetnek egy másik növénykultúrát, úgy kell tekinteni, hogy az adott területet csak a fő növénykultúra borítja.
Azokat a területeket, amelyeken vetőmagkeveréket vetnek, a keverékben található egyes növénykultúráktól függetlenül úgy kell tekinteni, hogy az adott területet egyetlen növénykultúra borítja. Az 1307/2013/EU rendelet 44. cikke (4) bekezdése d) pontjának sérelme nélkül az ilyen egyetlen növénykultúrát „vegyes növénykultúrának” nevezzük. Ha megállapítható, hogy a különböző vetőmagkeverékekben lévő fajok különböznek egymástól, akkor a tagállamok különálló egyetlen növénykultúraként ismerhetik el ezeket a különböző vetőmagkeverékeket, azzal a feltétellel, hogy ezek a különböző vetőmagkeverékeket nem használják az 1307/2013/EU rendelet 44. cikke (4) bekezdésének d) pontjában említett növénykultúra céljaira.
3. SZAKASZ
Állandó gyepterület
41. cikk
További, környezeti szempontból érzékeny, a Natura 2000 területein kívüli állandó gyepterületek kijelölésére szolgáló keret
Azokat az 1307/2013/EU rendelet 45. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében említett, környezeti szempontból érzékeny állandó gyepterületeket, amelyek kívül esnek a 92/43/EGK irányelv vagy a 2009/147/EK irányelv hatályán, az alábbi egy vagy több kritérium alapján kell kijelölni:
a)
nagy szervesszén-tartalmú szerves talajt - például tőzegláp vagy vizes élőhelyek - takar;
b)
a 92/43/EGK irányelv I. mellékletében felsorolt vagy a nemzeti jogszabályok értelmében védett élőhelyeknek ad otthont;
c)
a 92/43/EGK irányelv II. mellékletében felsorolt vagy a nemzeti jogszabályok értelmében védett növényfajoknak ad otthont;
d)
a 2009/147/EK irányelv I. mellékletében felsorolt vadon élő madárfajok szempontjából kiemelkedően fontos;
e)
a 92/43/EGK irányelv vagy a nemzeti jogszabályok értelmében védett vadon élő állatfajok szempontjából kiemelkedően fontos;
f)
a tagállamok által meghatározandó objektív kritériumok alapján meghatározott, jelentős természeti értéket képviselő állandó gyepterületet borít;
g)
nagy talajerózió-veszélynek kitett talajt takar;
h)
a 2000/60/EK irányelv szerint vízgyűjtő-gazdálkodási tervben érzékeny területként kijelölt területen helyezkedik el.
A tagállamok minden évben dönthetnek úgy, hogy további területeket jelölnek ki és erről a mezőgazdasági termelőt időben értesítik.
42. cikk
Visszaalakítás a környezeti szempontból érzékeny állandó gyepterületekre vonatkozó kötelezettség megszegése esetén
A 2004/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (22) sérelme nélkül abban az esetben, ha a mezőgazdasági termelő az 1307/2013/EU rendelet 45. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdésében említett állandó gyepterületet átalakította vagy felszántotta, az érintett tagállam kötelezi a termelőt arra, hogy a szóban forgó területet alakítsa vissza állandó gyepterületté, valamint - eseti alapon - az érintett mezőgazdasági termelőnek pontos utasításokat adhat arra vonatkozóan, hogyan állítsa helyre az okozott környezeti károkat a terület környezeti szempontból érzékeny állapotának a visszaállítása érdekében.
Az említett meg nem felelés megállapítását követően a mezőgazdasági termelőt haladéktalanul értesíteni kell arról, hogy a területet vissza kell alakítania és arról a határidőről, ameddig ennek eleget kell tennie. Ez az időpont legkésőbb a, következő évre vonatkozó egységes kérelem benyújtásának időpontja, vagy Svédország és Finnország esetében a következő év június 30. lehet.
Az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének h) pontjától eltérve úgy kell tekinteni, hogy a visszaalakított terület a visszaalakítás első napjától állandó gyepterület, amelyre az 1307/2013/EU rendelet 45. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdésében említett kötelezettség vonatkozik.
43. cikk
Az állandó gyepterület arányának kiszámítása
(1) Az 1307/2013/EU rendelet V. címében említett mezőgazdasági kistermelői támogatási rendszerben részt vevő mezőgazdasági termelők által bejelentett területek, valamint a 834/2007/EK tanácsi rendelet (23) 11. cikkével összhangban a mezőgazdasági üzem ökológiai termelésre használt egységei nem számítanak bele az állandó gyepterület teljes mezőgazdasági területhez viszonyított arányába, valamint az 1307/2013/EU rendelet 45. cikkének (2) bekezdésében említett referenciaarányba.
(2) A mezőgazdasági termelők által 2012-ben állandó legelőként hasznosított földterületként bejelentett, más hasznosítási formájú földterületté átalakított területek levonhatók az állandó gyepterületek 1307/2013/EU rendelet 45. cikke (2) bekezdése második albekezdésének a) pontja szerinti kiszámítása során, az olyan állandó legelő vagy állandó gyepterület hektárszámáig, amelyet a mezőgazdasági termelők 2012 után alakítottak ki és 2015-ben jelentettek be nemzeti, regionális, szubregionális szinten vagy a mezőgazdasági üzem szintjén, feltéve, hogy az állandó legelők fenntartására vonatkozóan a 73/2009/EK rendelet 6. cikkének (2) bekezdésében és az 1306/2013/EU rendelet 93. cikke (3) bekezdésében meghatározott meglévő szabályok teljesülnek.
Az első albekezdésben foglaltak szerint a 2012 után kialakított állandó legelő vagy állandó gyepterület hektárszámának kiszámításakor csak a 73/2009/EK rendelet 34. cikke (2) bekezdésének megfelelően 2012-ben, 2013-ban vagy 2014-ben bejelentett mezőgazdasági területen lévő állandó legelő vagy állandó gyepterület hektárszámát kell figyelembe venni.
(3) A tagállamok kiigazítják a referenciaarányt, ha úgy ítélik meg, hogy jelentős hatás éri az arány alakulását, különösen az ökológiai termelésre használt területek változása vagy a mezőgazdasági kistermelői támogatási rendszerben részt vevők sokaságában bekövetkező változás miatt. Ilyen helyzetekben a tagállamok haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot a kiigazításról és az annak alapjául szolgáló indokokról.
44. cikk
Az állandó gyepterület arányának fenntartása
(1) A tagállamok előírhatják a mezőgazdasági termelők szintjén azt a betartandó egyedi kötelezettséget, hogy előzetes egyedi engedélyeztetés nélkül ne alakítsák át az állandó gyepterületeket. A mezőgazdasági termelőket haladéktalanul, de legkésőbb annak az évnek november 15-e előtt tájékoztatni kell erről a kötelezettségről, amelyben az érintett tagállam így rendelkezik. A szóban forgó kötelezettség csak azon mezőgazdasági termelők esetében alkalmazandó, akikre vonatkoznak az 1307/2013/EU rendelet III. címének 3. fejezete szerinti, az 1307/2013/EU rendelet 45. cikke (1) bekezdésének hatálya alá nem tartozó állandó gyepterületekkel kapcsolatos kötelezettségek.
Az engedély kiállítása objektív és megkülönböztetéstől mentes kritériumok, ezen belül környezetvédelmi kritériumok alkalmazásától függhet. Amennyiben az első albekezdésben említett engedély esetében alkalmazni kell azt a feltételt, hogy megegyező hektárszámú másik területet kell állandó gyepterületként létrehozni, az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének h) pontjától eltérve úgy kell tekinteni, hogy a szóban fogó terület az átalakítás első napjától kezdve állandó gyepterület. Az ilyen területeket az átalakítás időpontját követő legalább öt egymást követő évben gyep vagy más egynyári takarmánynövény termesztésére kell használni, vagy - amennyiben a tagállam úgy dönt - abban az esetben, amikor a mezőgazdasági termelő olyan területet alakít át állandó gyepterületté, amelyet már eddig is gyep vagy más egynyári takarmánynövény termesztésére használt, az öt egymást követő év eléréséhez szükséges fennmaradó számú évben.
(2) Ha megállapítást nyer, hogy az 1307/2013/EU rendelet 45. cikke (2) bekezdésének első albekezdésében említett arány az ugyanabban a cikkben említett referenciaarányhoz képest több mint 5 %-kal csökkent, az érintett tagállam kötelezettséget ír elő a földterületek állandó gyepterületté való visszaalakítására vonatkozóan, illetve szabályokat ír elő az állandó gyepterületek új átalakításának elkerülése céljából.
A tagállamok meghatározzák a visszaalakítási kötelezettség tárgyát képező mezőgazdaság termelők körét, mégpedig azon termelők közül:
a)
akikre vonatkoznak az 1307/2013/EU rendelet III. címének 3. fejezete szerinti, az említett rendelet 45. cikke (1) bekezdésének hatálya alá nem tartozó állandó gyepterületekkel kapcsolatos kötelezettségek, valamint;
b)
akik az 1306/2013/EU rendelet 72. cikkével vagy a 73/2009/EK rendelet 19. cikkével összhangban az elmúlt két naptári év során vagy 2015-ben az elmúlt három naptári év során benyújtott kérelmek alapján olyan mezőgazdasági területekkel rendelkeznek, amelyek állandó gyepterületként vagy állandó legelőként használt földterületből valamilyen más célú földterületté lettek átalakítva.
Ha a második albekezdés b) pontjában említett időszakok 2015 előtti naptári éveket tartalmaznak, a visszaalakítási kötelezettség olyan, állandó legelőként használt földterületből valamilyen más célú földterületté átalakított területekre is alkalmazandó, amelyekre vonatkozott a 73/2009/EK rendelet 6. cikkének (2) bekezdése vagy az 1306/2013/EU rendelet 93. cikkének (3) cikke.
A tagállamok annak meghatározása során, hogy mely mezőgazdasági termelőnek kell területet visszaalakítania állandó gyepterületté, először azokat a termelőket kötelezik a visszaalakításra- ha vannak ilyenek -, akik rendelkeznek olyan területtel, amely az e cikk (1) bekezdésében vagy az 1122/2009/EK rendelet 4. cikkének (1) bekezdésében említett engedélyeztetési követelmény megsértésével állandó gyepterületként vagy állandó legelőként használt földterületből valamilyen más célú földterületté lett átalakítva. Az érintett mezőgazdasági termelőknek a teljes átalakított területet vissza kell alakítaniuk.
(3) Ha a (2) bekezdés negyedik albekezdésének alkalmazása nem vezet az 1307/2013/EU rendelet 45. cikke (2) bekezdésének első albekezdésében említett aránynak az 5 %-os küszöb feletti növekedéséhez, a tagállamok úgy rendelkeznek, hogy azoknak a mezőgazdasági termelőknek, akik rendelkeznek olyan területtel, amely az e cikk (2) bekezdése második albekezdésének b) pontjában említett időszak során állandó gyepterületként vagy állandó legelőként használt földterületből valamilyen más célú földterületté lett átalakítva, az átalakított terület bizonyos százalékát szintén vissza kell alakítaniuk állandó gyepterületté vagy a százaléknak megfelelő nagyságú, más területen állandó gyepterületet kell létrehozniuk. A százalékos arányt a mezőgazdasági termelő által az e cikk (2) bekezdése második albekezdésének b) pontjában említett időszakok alatt átalakított területek, valamint az 1307/2013/EU rendelet 45. cikkének (2) bekezdésében említett aránynak az 5 %-os küszöb fölé emeléséhez szükséges terület alapján kell kiszámítani.
Az első albekezdésben említett százalékos mérték kiszámításakor a tagállamok kizárhatják a mezőgazdasági termelő által átalakított területből azokat a területeket, amelyek 2015. december 31. után váltak állandó gyepterületté, azzal a feltétellel, hogy évente elvégzik a térinformatikai támogatási kérelemben évente bejelentett állandó gyepterület adminisztratív keresztellenőrzéseit a mezőgazdasági parcellák azonosítási rendszerében rögzített, 2015-ben állandó legelőként bejelentett terület térbeli metszésével, valamint azzal a feltétellel, hogy ezeket az állandó gyepterületeket nem a visszaalakítási kötelezettség vagy az állandó gyepterület kialakítására vonatkozó kötelezettség eredményeként alakították ki a (2) bekezdés vagy az e bekezdés rendelkezései szerint. Ha azonban e kizárás nem teszi lehetővé az 1307/2013/EU rendelet 45. cikke (2) bekezdésének első albekezdésében említett aránynak az 5 %-os küszöb fölé emelését, a tagállamok nem zárhatják ki e területeket.
Azok az állandó gyepterületek vagy állandó legelőként hasznosított földterületek, amelyeket a mezőgazdasági termelők az 1698/2005/EK tanácsi rendelet (24) és az 1305/2013/EU tanácsi rendelet szerinti kötelezettségvállalás keretében hoztak létre, a mezőgazdasági termelő által átalakított területként nem vehető figyelembe az első albekezdésben említett arány kiszámításához.
A mezőgazdasági termelőket haladéktalanul - de legkésőbb az 5 %-ot meghaladó csökkenés megállapításának éve december 31. előtt - tájékoztatni kell a rájuk vonatkozó egyedi visszaalakítási kötelezettségről és az állandó gyepterület új átalakításának elkerülésére vonatkozó szabályokról. A visszaalakítási kötelezettséget a következő évre vonatkozó egységes kérelem benyújtásának időpontjáig, vagy Svédország és Finnország esetében a következő év június 30-ig kell teljesíteni.
Az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének h) pontjától eltérve úgy kell tekinteni, hogy az állandó gyepterületté visszaalakított vagy állandó gyepterületként létrehozott terület a visszaalakítás, illetve létrehozás első napjától kezdve állandó gyepterület. Az említett területeket az átalakítás időpontját követő legalább öt egymást követő évben gyep vagy más egynyári takarmánynövény termesztésére kell használni, vagy - amennyiben a tagállam úgy dönt - abban az esetben, amikor a mezőgazdasági termelő olyan területet alakít át állandó gyepterületté, amelyet már eddig is gyep vagy más egynyári takarmánynövény termesztésére használt, az öt egymás követő év eléréséhez szükséges fennmaradó évben.
4. SZAKASZ
Ökológiai jelentőségű terület
45. cikk
Az ökológiai jelentőségű terület típusaira vonatkozó további kritériumok
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 46. cikke (2) bekezdésének első albekezdésében felsorolt területtípusok ökológiai jelentőségű területnek történő minősítéséhez e cikk (2)-(11) bekezdése alkalmazandó.
(2) A parlagon hagyott földterületeken tilos mezőgazdasági termelést végezni. Az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének h) pontjától eltérve az ökológiai jelentőségű terület céljára öt évnél hosszabb ideig parlagon hagyott földterület továbbra is szántóterület.
(3) A teraszok a GAEC 7 értelmében, az 1306/2013/EU rendelet II. mellékletében említett módon védett teraszok és egyéb teraszok. A tagállamok dönthetnek úgy, hogy csak a GAEC 7 értelmében védett teraszokat tekintik ökológiai jelentőségű területnek. Az egyéb teraszok figyelembevétele mellett döntő tagállamok kritériumokat határoznak meg ezen egyéb teraszok tekintetében, ideértve a nemzeti és regionális sajátosságok alapján megállapított minimális magasságot.
(4) A tájképi elemek a mezőgazdasági termelők rendelkezésére állnak, és azok tekintendők tájképi elemeknek, amelyek a GAEC 7, az SMR 2 vagy az SMR 3 értelmében védettek az 1306/2013/EU rendelet II. mellékletében foglaltak szerint, valamint tájképi elemek a következők is:
a)
legfeljebb 10 méter széles sövények vagy fás sávok;
b)
legalább 4 méter átmérőjű lombkoronával rendelkező, elszigetelten álló fák;
c)
legalább 4 méter átmérőjű lombkoronával rendelkező, sorban álló fák. A lombkoronák közötti távolság nem haladja meg az 5 métert;
d)
átfedés záródással összekapcsolt fákból álló facsoportok, és mindkét esetben legfeljebb 0,3 hektár kiterjedésű bozótfoltok;
e)
1-20 méter széles táblaszegélyek, amelyeken mezőgazdasági termelés nem végezhető;
f)
legfeljebb 0,1 hektár területű tavak. A betonból vagy műanyagból készült tározók nem tekinthetők ökológiai jelentőségű területnek;
g)
legfeljebb 6 méter széles vizesárkok, ideértve az öntözés vagy vízelvezetés céljára szolgáló nyílt vízfolyásokat. A betonfalú csatornák nem tekinthetők ökológiai jelentőségű területnek;
h)
hagyományos kőfalak.
A tagállamok dönthetnek úgy, hogy a tájképi elemek kiválasztását a GAEC 7, az SMR 2 vagy az SMR 3 szerinti elemekre korlátozzák az 1306/2013/EU rendelet II. mellékletében foglaltak szerint, és/vagy - kellőképpen indokolt esetben - az első albekezdés a) - h) pontjában felsorolt egy vagy több elemre.
Az első albekezdés b) és c) pontjának alkalmazásában a tagállamok felvehetik a felsorolásba az általuk értékes tájképi elemnek tekintett, legfeljebb 4 méter átmérőjű lombkoronával rendelkező fákat.
Az első albekezdés e) pontjának alkalmazásában a tagállamok kisebb maximális szélességet is meghatározhatnak.
Az első albekezdés f) pontja alkalmazásában a tagállamok megállapíthatják a tavak minimális méretét, és dönthetnek úgy, hogy a part menti vegetációval borított, legfeljebb 10 méter széles sávot beszámítják a tó méretébe. Kritériumokat határozhatnak meg annak biztosítása érdekében, hogy a tavak természeti értéket képviselőként minősüljenek, figyelembe véve a tavaknak az élőhelyek és fajok megőrzése szempontjából betöltött szerepét.
Az első albekezdés h) pontjának alkalmazásában a tagállamok a nemzeti vagy regionális sajátosságokon alapuló minimumkövetelményeket határoznak meg, ideértve a magassági és szélességi értékek korlátozását.
(5) A védelmi sávok magukban foglalják a GAEC 1, az SMR 1 vagy az SMR 10 alapján megkövetelt, az 1306/2013/EU rendelet II. mellékletében foglaltak szerinti, vízfolyások mentén elhelyezkedő védelmi sávokat, illetve további védelmi sávokat. E további védelmi sávok minimális szélességét a tagállamok határozzák meg, az azonban nem lehet 1 méternél kisebb. A sávok szántóterületen helyezkednek el vagy azzal határosak oly módon, hogy hosszú éleik párhuzamosak a vízfolyás vagy víztest szélével. A vízfolyások mentén ide tartozhatnak a part menti vegetációval borított, legfeljebb 10 méter széles sávok. A védelmi sávokon tilos mezőgazdasági termelést végezni. A termelés mellőzésére vonatkozó követelménytől eltérve a tagállamok engedélyezhetik a legeltetést vagy a kaszálást, amennyiben a védelmi sáv továbbra is megkülönböztethető a sávval határos mezőgazdasági földterülettől.
(6) Az agrár-erdészeti hektárok olyan szántóterület, amely az 1307/2013/EU rendelet III. címének 1. fejezetében említett, és az 1698/2005/EK rendelet 44. cikke vagy az 1305/2013/EU rendelet 23. cikke értelmében korábban odaítélt vagy jelenleg odaítélendő támogatás feltételeit teljesítő alaptámogatási rendszer vagy egységes területalapú támogatási rendszer keretében támogatható.
(7) Az erdőszélek mentén fekvő támogatható hektársávok tekintetében a tagállamok hatásköre eldönteni, hogy engedélyezik a mezőgazdasági termelést, művelési tilalmat vezetnek be, vagy mindkét lehetőséget biztosítják a mezőgazdasági termelők számára. Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy nem engedélyezi a mezőgazdasági termelést, a művelési tilalomtól eltérve engedélyezheti a legeltetést vagy a kaszálást, amennyiben a sáv továbbra is megkülönböztethető a sávval határos mezőgazdasági földterülettől. E sávok minimális szélességét a tagállamok határozzák meg, az azonban nem lehet 1 méternél kisebb. A sávok maximális szélessége 10 méter.
(8) Azon rövid rotációs idejű sarjerdővel beültetett területek esetében, amelyeken nem használnak ásványi műtrágyát és/vagy növényvédő szereket, a tagállamok - az ökológiai szempontból legmegfelelőbb fajoknak az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (2) bekezdésének c) pontja szerint összeállított jegyzékből történő kiválasztásával, és így az egyértelműen nem őshonos fajok kizárásával - létrehozzák az e célra felhasználható fajok jegyzékét. A tagállamok - az ökológiai jelentőségű területek célját, különösen a biológiai sokféleség megóvását és fokozását szem előtt tartva - meghatározzák továbbá az ásványi műtrágya és növényvédő szerek használatára vonatkozó előírásokat.
(9) A köztes kultúrákkal és takarónövényzettel borított területek magukban foglalják az 1306/2013/EU rendelet II. mellékletében foglaltak szerint az SMR 1 követelményei értelmében meghatározott ilyen területeket, valamint más, köztes kultúrákkal és takarónövényzettel borított területeket, amennyiben azokat különböző növényfajok magkeverékének vetésével vagy a főnövény mellett fű alávetésével hozták létre. A tagállamok létrehozzák az alkalmazandó növényfajok keverékeinek jegyzékét, és meghatározzák a köztes kultúrák és a takarónövények vetési időszakát, ezenkívül kiegészítő feltételeket állapíthatnak meg a termelési módszerek tekintetében. A tagállamok által meghatározandó időszak nem tarthat október 1-jénél tovább.
A köztes kultúrákkal és takarónövényzettel borított területek nem foglalják magukban az ősszel, rendesen betakarítás vagy legeltetés céljára vetett, téli takarónövényekkel borított területeket. Nem tartoznak ide az 1307/2013/EU rendelet IX. melléklete I. szakaszának 3. és 4. pontjában említett, és a szóban forgó rendelet 43. cikke (3) bekezdésének a) pontjában foglalt kötelezettségvállalások útján végrehajtott egyenértékű gyakorlatokkal érintett területek sem.
(10) A nitrogénmegkötő növényekkel beültetett területeken a mezőgazdasági termelők azokat a nitrogénmegkötő növényeket termeszthetik, amelyek szerepelnek a tagállamok által összeállított listán. A lista azokat a nitrogénmegkötő növényeket tartalmazza, amelyek a tagállamok megítélése szerint hozzájárulnak a biológiai sokféleség javítására vonatkozó célkitűzéshez. A termesztési idény során ezeknek a növényeknek jelen kell lenniük. A tagállamok szabályokat hoznak létre arra vonatkozóan, hogy hol termeszthetők a területet ökológiai jelentőségét adó nitrogénmegkötő növények. Ezek a szabályok figyelembe veszik a 91/676/EGK és a 2000/60/EK irányelv célkitűzései megvalósításának szükségességét, hiszen a nitrogénmegkötő növények ősszel fokozhatják a nitrogén kilúgozódásának kockázatát. A tagállamok kiegészítő feltételeket állapíthatnak meg a termelési módszerek tekintetében.
A nitrogénmegkötő növényekkel beültetett területek nem foglalják magukban az 1307/2013/EU rendelet IX. melléklete I. szakaszának 3. és 4. pontjában említett, és a szóban forgó rendelet 43. cikke (3) bekezdésének a) pontjában foglalt kötelezettségvállalások útján végrehajtott egyenértékű gyakorlatokkal érintett területeket.
(11) A mezőgazdasági termelő ugyanazt a területet vagy tájképi elemet egy igénylési évben csak egyszer jelentheti be az ökológiai jelentőségű területre vonatkozó követelmény teljesítése céljából.
46. cikk
Az ökológiai jelentőségű területekre vonatkozó követelmény regionális szintű végrehajtásával kapcsolatos szabályok
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (5) bekezdésében előírt regionális szintű végrehajtás mellett döntő tagállamok az említett cikk alkalmazásában régiókat határoznak meg. A meghatározandó régiók hasonló mezőgazdasági és környezeti feltételekkel rendelkező, egységes és homogén földrajzi területeket foglalnak magukban. Ebben a tekintetben a homogenitás a talajtípusra, a tengerszint feletti magasságra, valamint a természeti és természetközeli területek jelenlétére vonatkozik.
(2) A meghatározott régiókon belül a tagállamok kijelölik azokat a területeket, amelyeken az ökológiai jelentőségű területre vonatkozó követelmény tekintetében meghatározott százalékpontok legfeljebb felét végre kell hajtani.
(3) A meghatározott területek tekintetében a tagállamok különleges kötelezettségeket írnak elő a részt vevő mezőgazdasági termelők vagy azok csoportjai számára. Ezek a kötelezettségek biztosítják az egymással határos ökológiai jelentőségű területek egybefüggő struktúráinak létrehozását. A részt vevő mezőgazdasági termelőkre vagy azok csoportjaira vonatkozó kötelezettségek magukban foglalják azt az előírást, hogy az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (1) bekezdésében meghatározott kötelezettség hatálya alá tartozó terület legalább 50 %-a az egyes részt vevő mezőgazdasági termelők adott régión belüli mezőgazdasági üzemének földterületén helyezkedjen el, és összhangban álljon az említett rendelet 46. cikke (2) bekezdésének második albekezdésével.
(4) A részt vevő mezőgazdasági termelőkre vagy azok csoportjaira vonatkozó kötelezettségek biztosítják, hogy a (3) bekezdésben említett, egybefüggő ökológiai jelentőségű területek magukban foglalnak egy vagy több, az 1307/2013/EU rendelet 46. cikke (2) bekezdése első albekezdésének a), c), d) és h) pontjában szereplő területet.
(5) A területek (2) bekezdés szerinti kijelölése és a kötelezettségek (3) bekezdésben említett előírása során a tagállamok adott esetben figyelembe veszik a nemzeti vagy regionális szintű biológiai sokféleség meglévő mértékét és/vagy az éghajlatváltozás mérséklését és az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodást célzó stratégiákat, vízgyűjtő-gazdálkodási terveket, illetve a Natura 2000 hálózatnak a 92/43/EGK irányelv 10. cikkében említett ökológiai egységessége biztosítása, illetőleg a környezetbarát infrastruktúrára vonatkozó stratégia végrehajtásához való hozzájárulás érdekében meghatározott szükségleteket.
(6) A mezőgazdasági termelőkre vonatkozó kötelezettségek előírását megelőzően a tagállamok konzultációt folytatnak az érintett mezőgazdasági termelőkkel vagy azok csoportjaival és más érdekeltekkel. E konzultációt követően a tagállamok véglegesítik a regionális szintű végrehajtásra vonatkozó részletes tervet, és tájékoztatják a konzultációban részt vevő érdekelt feleket és az érintett mezőgazdasági termelőket vagy azok csoportjait erről a tervről, ideértve a területek kijelölését és a részt vevő mezőgazdasági termelőkre vagy azok csoportjaira vonatkozó kötelezettségeket, valamint különösen az egyes mezőgazdasági termelők által saját mezőgazdasági üzemük területén végrehajtandó pontos százalékos értékeket. Ezt az információt a tagállamok legkésőbb a regionális szintű végrehajtás évét megelőző év június 30-ig - illetve e rendelet alkalmazásának első évében kellő időben ahhoz, hogy a mezőgazdasági termelő megfelelően benyújthassa kérelmét - továbbítják a mezőgazdasági termelő számára.
A mezőgazdasági termelőknek történő, az 1307/2013/EU rendelet 43. cikkének (9) bekezdésében említett kifizetések sérelme nélkül a tagállamok gondoskodnak arról, hogy szabályokat határozzanak meg a mezőgazdasági termelők közötti pénzügyi ellentételezés, valamint meg nem felelés esetén az egybefüggő ökológiai jelentőségű területekre vonatkozó közigazgatási szankciók tekintetében.
47. cikk
A kollektív végrehajtással és az egymás közvetlen közelében lévőnek tekintendő mezőgazdasági üzemek által teljesítendő kritériumokkal kapcsolatos szabályok
(1) Azok a tagállamok, amelyek úgy döntenek, hogy az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (6) bekezdésében előírtaknak megfelelően engedélyezik a kollektív végrehajtást, az egymás közvetlen közelében lévőnek tekintendő mezőgazdasági üzemek által teljesítendő kritériumokat határoznak meg, az alábbiak bármelyikének segítségével:
a)
azok a mezőgazdasági termelők, akik mezőgazdasági üzemeinek 80 %-a ugyanazon a településen van;
b)
azok a mezőgazdasági termelők, akik mezőgazdasági üzemének 80 %-a a tagállamok által megállapítandó számú - de legfeljebb 15 - kilométer sugarú körnek megfelelő kiterjedésű területen helyezkedik el.
(2) A kollektív végrehajtásra kijelölt területek, valamint a mezőgazdasági termelőkre vagy azok csoportjaira vonatkozó kötelezettségek meghatározása mellett döntő tagállamok figyelembe veszik a nemzeti vagy regionális szintű biológiai sokféleség meglévő mértékét és/vagy az éghajlatváltozás mérséklését és az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodást célzó stratégiákat, vízgyűjtő-gazdálkodási terveket, illetve a Natura 2000 hálózatnak a 92/43/EGK irányelv 10. cikkében említett ökológiai egységessége biztosítása, illetőleg a környezetbarát infrastruktúrára vonatkozó stratégia javításához való hozzájárulás érdekében meghatározott szükségleteket.
(3) A részt vevő mezőgazdasági termelőkre vagy azok csoportjaira vonatkozó, (2) bekezdésben említett kötelezettségek között szerepel az a feltétel, hogy az egybefüggő ökológiai jelentőségű területek magukban foglalnak egy vagy több, az 1307/2013/EU rendelet 46. cikke (2) bekezdése második albekezdésének a), c), d) és h) pontjában szereplő területet.
(4) A kollektív végrehajtásban részt vevő mezőgazdasági termelők írásos megállapodást kötnek, amely részletesen ismerteti a pénzügyi ellentételezéssel, valamint meg nem felelés esetén a közös ökológiai jelentőségű területekre vonatkozó közigazgatási szankciókkal kapcsolatos belső szabályokat.
48. cikk
Az erdő és a mezőgazdasági földterület arányának meghatározása
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 46. cikke (7) bekezdésének végrehajtása mellett döntő tagállamok az Eurostat rendelkezésre álló adatai alapján meghatározzák az erdőknek és a teljes földterületnek az említett bekezdés első albekezdésében foglalt százalékos arányát. Az erdőre vonatkozó adatok az ENSZ Élelmezésügyi és Mezőgazdasági Szervezete által alkalmazott fogalommeghatározásra utalnak, és nem foglalják magukban az egyéb fás területekhez tartozó területet. A teljes földterület nem foglalja magában a szárazföldi vizekkel - többek között a folyókkal és tavakkal - borított területet.
(2) Az erdőnek és a mezőgazdasági földterületnek az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (7) bekezdésében említett arányát az Eurostat rendelkezésre álló adatainak felhasználásával kell kiszámítani. Ha az Eurostatnál nem állnak rendelkezésre az erdővel borított földterületre és a mezőgazdasági földterületre vonatkozó, az erdő arányának az LAU2 szinttel egyenértékű terület szintjén, vagy egy hasonló mezőgazdasági tulajdonságokkal rendelkező egyetlen, egyértelműen egybefüggő földrajzi területet lefedő, pontosan körülhatárolt egység szintjén történő értékeléséhez szükséges adatok, alkalmazhatók más adatforrások.
A tagállamoknak bizonyítaniuk kell, hogy az erdős területekre és a mezőgazdasági földterületekre vonatkozó, naprakész és következetes adatokat alkalmaztak, amelyek a lehető legnagyobb mértékben tükrözik a tényleges helyzetet.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett adatok és számítások három évig érvényesek. E határidő lejártát követően az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (7) bekezdésében előírt mentesség további alkalmazása és a hároméves időszak megújítása mellett döntő tagállamok - a legfrissebb rendelkezésre álló adatok felhasználásával - e cikk (1) és (2) bekezdésének megfelelően újra kiszámítják az arányokat.
A közigazgatási határoknak a (2) bekezdésben említett arányt érintő változásai esetén újraértékelik az adatokat és a számításokat, és a mentesség alkalmazásában bekövetkező bármely változást bejelentik a Bizottságnak.
4. FEJEZET
A FIATAL MEZŐGAZDASÁGI TERMELŐKNEK NYÚJTOTT TÁMOGATÁS
49. cikk
Jogi személyek hozzáférése a fiatal mezőgazdasági termelők részére nyújtott támogatáshoz
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 50. cikkének (1) bekezdésében említett, a fiatal mezőgazdasági termelőknek nyújtott éves támogatás odaítélhető jogi személynek tekintet nélkül annak jogi formájára, amennyiben teljesülnek a következő feltételek:
a)
a jogi személy az 1307/2013/EU rendelet III. címének I. fejezetében említett alaptámogatási rendszer vagy egységes területalapú kifizetési rendszer keretében jogosult a támogatásra, valamint az említett rendelet 50. cikkének (4) bekezdése szerint aktiválta a támogatási jogosultságokat vagy támogatható hektárokat jelentett be;
b)
az 1307/2013/EU rendelet 50. cikkének (2) bekezdése szerinti fiatal mezőgazdasági termelő a fiatal mezőgazdasági termelők részére nyújtott támogatást igénybe vevő jogi személy felett az igénybevétel első évében tényleges és hosszú távú ellenőrzést gyakorol az irányítási döntések, a haszon és a pénzügyi kockázatok tekintetében. Amennyiben a jogi személy tőkéje vagy irányítása több természetes személy - közöttük fiatal mezőgazdasági termelőnek nem minősülő személyek - között oszlik meg, a fiatal mezőgazdasági termelőnek képesnek kell lennie - vagy egyedül, vagy más mezőgazdasági termelőkkel együtt - tényleges és hosszú távú ellenőrzést gyakorolni;
c)
a b) pontban megállapított feltételt teljesítő fiatal mezőgazdasági termelők közül legalább egynek eleget kell tennie a tagállamok által az 1307/2013/EU rendelet 50. cikke (3) bekezdése alapján meghatározott kritériumoknak, ha léteznek ilyen kritériumok, hacsak a tagállamok nem döntöttek úgy, hogy a szóban forgó kritériumok minden ilyen, fiatal mezőgazdasági termelőre alkalmazandók.
Amennyiben egy jogi személy más jogi személy ellenőrzése vagy más jogi személyek közös ellenőrzése alatt áll, a jogi személy felett ellenőrzést gyakorló természetes személyekre az első albekezdés b) pontjában meghatározott feltételek alkalmazandók.
(2) Az 1307/2013/EU rendelet 50. cikkének (1) bekezdése szerinti támogatás már nem ítélhető oda, ha az (1) bekezdés első albekezdésének b) pontjában és - adott esetben - az (1) bekezdés első albekezdésének c) pontjában meghatározott kritériumoknak megfelelő fiatal mezőgazdasági termelők közül már egy sem gyakorol ellenőrzést a jogi személy felett.
(3) E cikk alkalmazásában:
a)
az 1307/2013/EU rendelet 50. cikkének (4)-(10) bekezdésében a mezőgazdasági termelőre való valamennyi hivatkozást az e cikkben említett jogi személyre történő hivatkozásként kell értelmezni;
b)
az 1307/2013/EU rendelet 50. cikke (2) bekezdésének a) pontjában említett alaptámogatási rendszert vagy egységes területalapú támogatási rendszert érintő kérelem első benyújtására való hivatkozást a jogi személy által a fiatal mezőgazdasági termelőknek nyújtott támogatás iránt benyújtott első kérelemre történő hivatkozásként kell értelmezni;
c)
e cikk (4) bekezdésének sérelme nélkül az 1307/2013/EU rendelet 50. cikke (5) bekezdésének második mondatában a „tevékenység megkezdése” kifejezést az e cikk (1) bekezdése első albekezdésének b) pontjának megfelelően a jogi személy felett ellenőrzést gyakorló fiatal mezőgazdasági termelők tevékenységének megkezdésére történő hivatkozásként kell értelmezni.
(4) Amennyiben több, az (1) bekezdés első albekezdésének b) pontja szerinti fiatal mezőgazdasági termelő különböző időpontokban szerzett ellenőrzést a jogi személy felett, az 1307/2013/EU rendelet 50. cikke (5) bekezdésnek második mondata szerinti tevékenységkezdés időpontjának a legkorábbi ellenőrzésszerzést kell tekinteni.
50. cikk
Természetes személyek csoportjának hozzáférése a fiatal mezőgazdasági termelők részére nyújtott támogatáshoz
A 49. cikk értelemszerűen vonatkozik a természetes személyeknek az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett olyan csoportjára, amely a csoport szintjén eleget tesz az e rendelet 49. cikk (1) bekezdésének a) pontjában megállapított követelményeknek.
5. FEJEZET
TERMELÉSTŐL FÜGGŐ TÁMOGATÁS
1. SZAKASZ
Termeléstől függő önkéntes támogatás
51. cikk
Fogalommeghatározások
E szakasz alkalmazásában a „termeléstől függő támogatási intézkedések” az 1307/2013/EU rendelet 52. cikkének (1) bekezdésében említett, termeléstől függő önkéntes támogatás végrehajtására irányuló intézkedések.
52. cikk
Általános elvek
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 52. cikkének (3) bekezdésében említett régiókat a tagállamok objektív és megkülönböztetéstől mentes kritériumok - például agronómiai és társadalmi-gazdasági jellemzők és regionális mezőgazdasági potenciál vagy intézményi, illetve igazgatási struktúra - alapján határozzák meg. Az ilyen régiók eltérhetnek az 1307/2013/EU rendeletben előírt más támogatási rendszerek keretében kialakított régióktól.
(2) Az 1307/2013/EU rendelet 52. cikkének (3) bekezdésében említett konkrét gazdálkodási típusok vagy mezőgazdasági ágazatok meghatározásakor a tagállamok figyelembe veszik különösen az érintett régiók vagy ágazatok releváns termelési struktúráit és feltételeit.
(3) Az 1307/2013/EU rendelet 52. cikke (3) bekezdésének alkalmazásában akkor tekinthető úgy, hogy bizonyos gazdálkodási típusok vagy meghatározott mezőgazdasági ágazatok „nehézségekkel küzdenek ”, ha többek között a végzett tevékenység alacsony jövedelmezősége miatt - ami negatív hatással van az érintett régió vagy ágazat gazdasági, társadalmi vagy környezeti egyensúlyára - fennáll a termelés beszüntetésének vagy visszaesésének veszélye.
53. cikk
A támogatás odaítélésének feltételei
(1) A tagállamok a termeléstől függő támogatási intézkedésekre vonatkozó jogosultsági kritériumokat az 1307/2013/EU rendeletben meghatározott keretrendszerrel és az e rendeletben megállapított feltételekkel összhangban állapítják meg.
(2) Az 1307/2013/EU rendelet 52. cikkének (6) bekezdésében említett területeket, terméshozamokat és állatlétszámot a tagállamok regionális vagy ágazati szinten rögzítik. Ezeknek tükrözniük kell azokat a maximális hozamokat, művelt földterületet vagy állatlétszámot, amelyeket a megcélzott régióban vagy ágazatban az említett rendelet 53. cikkének (1) bekezdésében említett döntés évét megelőző ötéves időszak során legalább egy évben elértek.
Az éves kifizetést egységnyi támogatási összegként kell kifejezni. Ez az összeg e rendelet I. melléklete 3. i. pontjának megfelelően bejelentett intézkedés finanszírozására meghatározott összeg és vagy a kérdéses évben támogatható földterület, illetve állatlétszám, vagy pedig az e bekezdés első albekezdése szerint rögzített terület, illetve állatlétszám hányadosaként számítható ki.
(3) Amennyiben a termeléstől függő önkéntes támogatás az Európai Gazdasági Közösség és az Amerikai Egyesült Államok közötti, az olajos magvakról szóló, a GATT keretében létrejött egyetértési nyilatkozat mellékletében említett olajos magvakra vonatkozik, a tagállamok által bejelentett, támogatható maximális területek összessége a nemzetközi kötelezettségvállalások betartásának biztosítása céljából európai uniós szinten nem haladhat meg egy maximális területet.
Az első albekezdésben említett maximális terület túllépése esetén az érintett tagállamok a maximális terület és az első albekezdésben említett olajos magvakkal összefüggő támogatás vonatkozásában bejelentett összes terület közötti arányból adódó csökkentési együtthatóval kiigazítják az általuk bejelentett területet.
A Bizottság a második albekezdésben említett csökkentési együtthatót az 1307/2013/EU rendelet 71. cikke (2) és (3) bekezdésében említett eljárás alkalmazása nélkül elfogadott végrehajtási aktusok útján állapítja meg.
(4) Ha a termeléstől függő támogatás szarvasmarhafélékre és/vagy juhokra és kecskékre vonatkozik, a tagállamok a támogatás jogosultsági feltételeként meghatározzák az állatok azonosítására és nyilvántartására vonatkozóan az 1760/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (25), illetve a 21/2004/EK tanácsi rendeletben (26) előírt követelményeket.
(5) A tagállamok nem nyújthatnak területalapú, termeléstől függő támogatást olyan területekre, amelyek az 1307/2013/EU rendelet 32. cikke (2), (3) és (4) bekezdésének értelmében nem minősülnek támogatható területeknek. Amennyiben a tagállamok kenderre vonatkozó, termeléstől függő támogatást ítélnek oda, az 1307/2013/EU rendelet 32. cikkének (6) bekezdésében és e rendelet 9. cikkében említett feltétel alkalmazandó.
54. cikk
A támogatások összhangja és halmozása
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 52. cikke (8) bekezdésének alkalmazásában az 1305/2013/EU rendeletben és az 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben (27) előírt intézkedéseket „más uniós intézkedéseknek és szakpolitikáknak” kell tekinteni.
(2) A tagállamok biztosítják a következők közötti összhangot:
a)
a termeléstől függő támogatási intézkedések és a más uniós intézkedések és szakpolitikák keretében végrehajtott intézkedések;
b)
különböző, termeléstől függő támogatási intézkedések;
c)
termeléstől függő támogatási intézkedések és állami támogatásokból finanszírozott intézkedések.
A tagállamok biztosítják, hogy a termeléstől függő támogatási intézkedések ne akadályozzák az első albekezdésben említett egyéb intézkedések megfelelő működését.
(3) Ha egy bizonyos termeléstől függő támogatási intézkedés szerinti támogatás más termeléstől függő támogatási intézkedés vagy más uniós intézkedések és szakpolitikák keretében végrehajtott intézkedés értelmében is odaítélhető, a tagállamok gondoskodnak arról, hogy az érintett termelő az 1307/2013/EU rendelet 52. cikke (5) bekezdésében említett célkitűzés elérésre irányuló támogatást csak egyetlen ilyen intézkedés vonatkozásában kapja meg.
55. cikk
A Bizottság általi jóváhagyás kritériumai
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 55. cikke (1) bekezdése a) pontjának alkalmazásában alternatíva hiánya akkor áll fenn, ha:
a)
a termeléstől függő támogatásban részesülő termelésen kívül a megcélzott régióban vagy ágazatban más termelés nem végezhető, vagy az ilyen termelés folytatásához a termelési struktúrák jelentős megváltoztatása szükséges; vagy
b)
a más termelésre történő átállás lehetősége rendkívül korlátozott az adott termelésre alkalmas területek vagy infrastruktúra rendelkezésre állásának hiánya, az üzemek számát érintő jelentős egymást követő csökkentések, az átálláshoz szükséges beruházások mértéke vagy más hasonló okok miatt.
(2) Az 1307/2013/EU rendelet 55. cikke (1) bekezdése b) pontjának értelmében gondoskodni kell a helyi feldolgozóipar stabil ellátásáról, amennyiben a megcélzott régióban vagy ágazatban a termelés felfüggesztése vagy csökkentése várhatóan negatív hatást gyakorol a tevékenységre és egyúttal a gazdasági életképességre, vagy a feldolgozóipari tevékenységet végző vállalkozásokban - például a nyersanyag-feldolgozókban, a vágóhidakon vagy az élelmiszer-ipari vállalkozásokban - való foglalkoztatás függ az ilyen termeléstől. Az ilyen feldolgozóipari vállalkozásoknak az adott régióban kell lenniük, vagy tevékenységük végzéséhez jelentős mértékben kell támaszkodniuk az ágazatra.
(3) Az 1307/2013/EU rendelet 55. cikke (1) bekezdése c) pontjának értelmében az érintett piacok elhúzódó zavarai akkor állnak fenn, ha az érintett régióban vagy ágazatban tevékenységet folytató mezőgazdasági termelőket olyan gazdasági veszteségek sújtják, amelyek különösen egy egyedi eseményhez kapcsolódó és behatárolt földrajzi kiterjedésű, szennyezésből vagy környezetminőség-romlásból adódnak.
(4) A tagállamok által bejelentett, jóváhagyandó intézkedésekből eredő termeléstől függő támogatás mértékének értékelésekor a Bizottság figyelembe veszi az 1307/2013/EU rendelet 53. cikkének (4) bekezdésében említett 2010-2014-es referencia-időszak legalább egy évében odaítélt, termeléstől függő közvetlen kifizetések mértékét.
2. SZAKASZ
A gyapotra vonatkozó terményspecifikus támogatás
56. cikk
Mezőgazdasági földterületek engedélyezése gyapottermelés céljából
A tagállamok megállapítják azokat az objektív kritériumokat, amelyek alapján a mezőgazdasági földterületek az 1307/2013/EU rendelet 57. cikkének (2) bekezdése értelmében engedélyezhetők.
Az említett kritériumokat az alábbi tényezők közül egy vagy több alapján kell megállapítani:
a)
azon régiók agrárgazdasága, amelyekben a gyapot a legfontosabb növénykultúrák közé tartozik;
b)
a szóban forgó területek talaj- és éghajlati viszonyai;
c)
az öntözésre használt vízzel való gazdálkodás;
d)
a várhatóan környezetkímélő vetésforgók és termesztéstechnológiák.
57. cikk
A vetésre szánt fajták engedélyezése
Az 1307/2013/EU rendelet 57. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában a tagállamok a 2002/53/EK irányelvben előírt Mezőgazdasági Növényfajok Közös Fajtajegyzékében felsoroltak közül a piac szükségleteihez igazodó fajtákat engedélyezik.
58. cikk
A támogathatóság feltételei
Az 1307/2013/EU rendelet 57. cikkének (1) bekezdése szerinti területeket úgy kell bevetni, hogy az ültetési sűrűség elérje az érintett tagállamok által a talaj- és éghajlati viszonyok és - adott esetben - a regionális sajátosságok figyelembevételével meghatározandó alsó határértéket.
59. cikk
Agronómiai gyakorlatok
A tagállamok egyedi szabályokat írhatnak elő a rendes termesztési körülmények között történő ültetvénygondozás és betakarítás biztosítására irányuló mezőgazdasági gyakorlatokra vonatkozóan.
60. cikk
Az ágazati szervezetek elismerése
(1) A tagállamok a legkésőbb március 1-jével kezdődő egyéves időszakra elismernek minden olyan, az 1307/2013/EU rendelet 59. cikkének (1) bekezdése szerinti ágazati szervezetet, amely ilyen szervezetként való elismerés iránti kérelmet nyújt be, és amely:
a)
a tagállam által legalább 4 000 hektárban meghatározott földterületen gazdálkodik és teljesíti az e rendelet 56.. cikkében megállapított engedélyezési kritériumokat;
b)
magában foglal legalább egy gyapottisztító üzemet; és
c)
belső működési szabályzatot fogadott el - különösen a belépési és tagdíjfizetési feltételekről - a nemzeti és uniós jogszabályokkal összhangban.
(2) Amennyiben megállapítást nyer, hogy egy ágazati szervezet nem teljesíti az (1) bekezdésben előírt elismerési követelményeket, a tagállam visszavonja az elismerést, kivéve, ha az említett követelmények teljesítésének hiányára megoldást találnak. Amennyiben a tagállam az elismerés visszavonását tervezi, értesíti az érintett ágazati szervezetet erről a szándékról, továbbá ismerteti a visszavonás indokait. A tagállam lehetővé teszi az ágazati szervezet számára, hogy meghatározott időn belül megtegye észrevételeit.
Azok a mezőgazdasági termelők, akik olyan ágazati szervezetnek a tagjai, amelynek az elismerését e bekezdés első albekezdésével összhangban visszavonták, elveszítik az 1307/2013/EU rendelet 60. cikkének (2) bekezdésében előírt támogatásnövelési lehetőség igénybevételére való jogukat.
61. cikk
A termelők kötelezettségei
(1) Egy adott termelő nem lehet tagja egynél több, az 1307/2013/EU rendelet 59. cikkének (1) bekezdésében említett elismert ágazati szervezetnek.
(2) Az elismert ágazati szervezetben tagsággal rendelkező termelő köteles az általa megtermelt gyapotot olyan gyapottisztító vállalkozásnak leadni, amely ugyanazon ágazati szervezet tagja.
(3) A termelők elismert ágazati szervezetbe való belépése, illetve ilyen szervezetben való részvétele csak önkéntes alapon történhet.
6. FEJEZET
ÉRTESÍTÉSEK
62. cikk
A fogalommeghatározásokhoz és a vonatkozó rendelkezésekhez kapcsolódó értesítések
A tagállamok 2015. január 31-ig értesítik a Bizottságot az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (2) bekezdésének megfelelően meghozott döntésekről. Az ilyen értesítés tartalmazza a döntések részleteit, valamint a döntések alapjául szolgáló indokokat és objektív kritériumokat.
63. cikk
A csökkentési együtthatóhoz kapcsolódó értesítések az 1307/2013/EU rendelet 32. cikke (5) bekezdésének megfelelően
A tagállamok 2015. január 31-ig értesítik a Bizottságot a 8. cikknek megfelelően meghozott döntésekről. Az ilyen értesítés tartalmazza a döntések részleteit, valamint a döntések alapjául szolgáló indokokat és objektív kritériumokat.
64. cikk
Az alaptámogatáshoz kapcsolódó értesítések
(1) Amennyiben egy tagállam az 1307/2013/EU rendelet 22. cikkének (2) és (3) bekezdése, 24. cikkének (10) bekezdése, 29. cikke és 40. cikkének (4) bekezdése alapján meghozott döntéseiről értesíti a Bizottságot, akkor az értesítésnek tartalmaznia kell az ilyen döntések részleteit. Az említett rendelet 24. cikkének (10) bekezdése, 29. cikke és 40. cikkének (4) bekezdése alapján meghozott döntések esetében az értesítésnek adott esetben indoklást is tartalmaznia kell.
Amennyiben egy tagállam az 1307/2013/EU rendelet 23. cikkének (6) bekezdése alapján meghozott döntéseiről értesíti a Bizottságot, akkor az értesítésnek tartalmaznia kell az ilyen döntések részleteit, valamint a döntések alapjául szolgáló indokokat és objektív kritériumokat, különös tekintettel az említett rendelet 23. cikke (1) bekezdésének megfelelően a régiók meghatározásához használt kritériumokra, az említett rendelet 23. cikke (2) bekezdésének megfelelően a nemzeti felső összeghatárok régiók közötti megosztásához használt kritériumokra, és az említett rendelet 23. cikke (3) bekezdésének megfelelően az éves progresszív módosításokhoz használt kritériumokra.
(2) Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy él az 1307/2013/EU rendelet 30. cikke (7) bekezdésében, 30. cikke (11) bekezdésének b) pontjában, 32. cikke (3) bekezdésének b) pontjában, 32. cikkének (5) bekezdésében és 36. cikkének (3) bekezdésében biztosított lehetőségekkel, akkor az ilyen döntés alkalmazása első évének január 31-éig értesíti a Bizottságot az említett döntések részleteiről, döntések indoklásáról, valamint - adott esetben - a döntések alapjául szolgáló objektív kritériumokról.
Az 1307/2013/EU rendelet 30. cikkének (7) bekezdésében említett döntés felülvizsgálata esetében az e bekezdés első albekezdésében említett információkat az ilyen felülvizsgált döntés alkalmazása első évének január 31-éig közölni kell a Bizottsággal.
(3) Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy él az 1307/2013/EU rendelet 34. cikkének (3) és (4) bekezdésében biztosított lehetőséggel, akkor az ilyen döntés alkalmazása első évének január 31-éig értesíti a Bizottságot a döntéséről.
(4) Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy él az 1307/2013/EU rendelet 39. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében és 40. cikke (2) és (5) bekezdésében biztosított lehetőségekkel, akkor az ilyen döntés első alkalmazásának évét megelőző év július 31-éig értesíti a Bizottságot az említett döntések részleteiről, a döntések indoklásáról, valamint - adott esetben - a döntések alapjául szolgáló objektív kritériumokról.
(5) Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy az 1307/2013/EU rendelet 36. cikke (1) bekezdésének megfelelően alkalmazza az egységes területalapú támogatási rendszert, akkor az érintett igénylési évre vonatkozóan minden év szeptember 1-jéig értesíti a Bizottságot az említett rendelet 36. cikke (2) bekezdésének megfelelően a mezőgazdasági termelők által bejelentett hektárok teljes számáról.
65. cikk
A kizöldítéshez kapcsolódó értesítések
(1) A tagállamok bejelentik a Bizottságnak a következő információkat:
a)
2014. december 15-ig:
i.
adott esetben az 1307/2013/EU rendelet 43. cikkének (9) bekezdésében említett kifizetésnek az említett bekezdés harmadik albekezdése szerinti kiszámításával kapcsolatos döntésük;
ii.
adott esetben további, az 1307/2013/EU rendelet 45. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében említett, környezeti szempontból érzékenynek számító állandó gyepterületek kijelölésével kapcsolatos döntésük;
iii.
adott esetben az 1307/2013/EU rendelet 43. cikkének (9) bekezdésében említett kifizetésnek az említett rendelet 47. cikke (2) bekezdésének második albekezdésében előírtak szerinti, regionális szintű alkalmazásával kapcsolatos döntésük;
b)
az érintett év december 15-ig az új, környezeti szempontból érzékenynek számító állandó gyepterületek kijelölésével kapcsolatos döntés, az e rendelet 41. cikkének második albekezdésében foglaltak szerint;
c)
minden év december 15-ig, az érintett igénylési év tekintetében:
i.
azon mezőgazdasági termelők teljes száma, akik kötelesek legalább egy, az 1307/2013/EU rendelet 43. cikkének (2) és (3) bekezdésében említett környezetvédelmi célú kötelezettséget alkalmazni, valamint az ilyen mezőgazdasági termelők által bejelentett hektárok teljes száma;
ii.
az egy vagy több kizöldítési gyakorlat alól mentesülő mezőgazdasági termelők teljes száma és az ilyen mezőgazdasági termelők által bejelentett hektárok száma, a 834/2007/EK rendelet előírásainak megfelelő és ezért valamennyi gyakorlat alól mentesülő mezőgazdasági termelők száma, a növénytermesztés diverzifikálására vonatkozó kötelezettség alól mentesülő mezőgazdasági termelők száma, az ökológiai jelentőségű területekre vonatkozó kötelezettség alól mentesülő mezőgazdasági termelők száma, valamint az említett csoportokba tartozó mezőgazdasági termelők által külön-külön bejelentett hektárok száma. Ezek a számok nem tartalmazzák a mezőgazdasági kistermelői támogatási rendszerben részt vevő mezőgazdasági termelőket;
iii.
az egyenértékű intézkedéseket alkalmazó mezőgazdasági termelők teljes száma, megkülönböztetve az 1307/2013/EU rendelet 43. cikke (3) bekezdésének a) vagy b) pontja értelmében egyenértékű gyakorlatokat alkalmazó mezőgazdasági termelőket, valamint az említett két csoportba tartozó mezőgazdasági termelők által külön-külön bejelentett hektárok száma;
iv.
a növénytermesztés diverzifikálására vonatkozó kötelezettség hatálya alá tartozó mezőgazdasági termelők teljes száma a két növénykultúrát érintő diverzifikáció biztosítására kötelezett, illetve a három növénykultúrát érintő diverzifikáció biztosítására kötelezett mezőgazdasági termelők száma szerinti bontásban, és ideértve az e csoportokba tartozó mezőgazdasági termelők által külön-külön bejelentett, szántóterülettel borított hektárok számát;
v.
az állandó gyepterület és a teljes mezőgazdasági terület arányának kiszámításakor figyelembe vett mezőgazdasági termelők teljes száma, valamint az ilyen mezőgazdasági termelők által bejelentett, állandó gyepterülettel borított hektárok teljes száma;
vi.
a környezeti szempontból érzékenynek számító állandó gyepterületeket bejelentő mezőgazdasági termelők teljes száma, az ilyen mezőgazdasági termelők által bejelentett, környezeti szempontból érzékenynek számító állandó gyepterülettel borított hektárok teljes száma és a kijelölt, környezeti szempontból érzékeny állandó gyepterületek hektárjainak teljes száma;
vii.
az ökológiai jelentőségű területre vonatkozó kötelezettség hatálya alá tartozó mezőgazdasági termelők teljes száma, az ilyen mezőgazdasági termelők által bejelentett, szántóterülettel borított hektárok teljes száma és az ökológiai jelentőségű területként bejelentett hektárok teljes száma a súlyozási tényezők alkalmazása előtt, az ökológiai jelentőségű területeknek az 1307/2013/EU rendelet 46. cikke (2) bekezdésének első albekezdésében foglalt felsorolásban szereplő típusai szerinti bontásban;
viii.
az ökológiai jelentőségű területekre vonatkozó kötelezettséget regionális szinten vagy kollektíven végrehajtó mezőgazdasági termelők teljes száma és az ilyen mezőgazdasági termelők által bejelentett, szántóterülettel borított hektárok teljes száma;
d)
minden év december 15-ig az állandó gyepterületek és a teljes mezőgazdasági terület referenciaaránya és éves aránya, valamint információk az üzem szintjén az 1307/2013/EU rendelet 45. cikke (2) bekezdésének ötödik albekezdése és e rendelet 44. cikke szerint meghatározott kötelezettségekről.
(2) Az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (8) bekezdése értelmében 2014. augusztus 1-jéig teljesítendő bejelentésükben a tagállamok értesítik a Bizottságot az alábbiakról:
a)
arról a döntésükről, hogy az 1307/2013/EU rendelet 46. cikke (2) bekezdésének első albekezdésében felsorolt területek közül mely területek tekintendők ökológiai jelentőségű területnek, és az értesítést 2014. október 1-jéig kiegészítik az ilyen döntésekre vonatkozó részletes információkkal, ideértve a tagállamok által hozott döntések eredményeképpen az ezeken a területeken alkalmazott feltételekre vonatkozó információkat is.
b)
az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (3) bekezdésében említett átváltási és súlyozási tényezők alkalmazásával kapcsolatos részletes információk.
(3) Az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (8) bekezdése értelmében a releváns döntés első alkalmazását megelőző év augusztus 1-jéig teljesítendő bejelentésükben a tagállamok értesítik a Bizottságot az alábbiakról:
a)
az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (5) bekezdésében foglalt regionális végrehajtás mellett döntő tagállamok esetében a régiók meghatározásával, a területek kijelölésével és az e rendelet 46. cikke (4) bekezdésének alkalmazásában kiválasztott területekkel kapcsolatos információk, valamint azok az információk, amelyek alátámasztják, hogy a regionális végrehajtás hogyan szolgálja a környezetvédelemmel, az éghajlattal és a biológiai sokféleséggel kapcsolatos uniós politikák végrehajtását;
b)
az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (6) bekezdésében említett kollektív végrehajtás engedélyezése mellett döntő tagállamok adott esetben tájékoztatást nyújtanak a területek kijelöléséről és az e rendelet 47. cikkének (3) bekezdésének alkalmazásában kiválasztott területekről.
(4) Az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (8) bekezdése értelmében a releváns döntés első alkalmazását megelőző év augusztus 1-jéig teljesítendő bejelentésükben azok a tagállamok, amelyek teljesítik az említett rendelet 46. cikkének (7) bekezdésében foglalt feltételt, és az említett rendelkezés által előírt mentesség alkalmazása mellett döntenek, értesítik a Bizottságot e döntésük részleteiről, ideértve azokat az adatokat és számításokat, amelyek bizonyítják, hogy az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (7) bekezdésében foglalt mentesség valamennyi feltétele teljesül.
Az első albekezdés értelemszerűen alkalmazandó az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (7) bekezdésében előírt mentesség további alkalmazásával és az e rendelet 48. cikkének (3) bekezdésében említett hároméves időszak megújításával kapcsolatos döntésekre.
A tagállamok haladéktalanul értesítik a Bizottságot az 1307/2013/EU rendelet 46. cikkének (7) bekezdésében előírt mentesség alkalmazását érintő bármely változásról.
66. cikk
A fiatal mezőgazdasági termelőknek nyújtott támogatáshoz kapcsolódó értesítések
(1) Ha valamely tagállam úgy dönt, hogy a fiatal mezőgazdasági termelőknek nyújtott támogatás kiszámítása tekintetében az 1307/2013/EU rendelet 50. cikkének (6) bekezdését alkalmazza, a támogatás kiszámításához kiválasztott módszerről és az említett rendelet 50. cikke (9) bekezdésének megfelelően meghatározott felső határértékről 2015. január 31-ig értesíti a Bizottságot.
(2) Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy az 1307/2013/EU rendelet 50. cikke (3) bekezdésének megfelelően határozza meg a támogathatósági feltételeket, vagy az említett rendelet 50. cikkének (10) bekezdésében említett számítási módszert alkalmazza, akkor erről a döntéséről 2015. január 31-ig értesíti a Bizottságot.
(3) Ha valamely tagállam úgy dönt, hogy él a rögzített hektárszámnak az 1307/2013/EU rendelet 50. cikke (10) bekezdésének harmadik albekezdésében előírt újraszámításának lehetőségével, döntéséről azon év augusztus 1-jéig értesíti a Bizottságot, amelyben az újraszámítást alkalmazná, valamint indoklást ad és ismerteti a döntést megalapozó objektív kritériumokat.
67. cikk
A termeléstől függő önkéntes támogatáshoz kapcsolódó értesítések
(1) Az 1307/2013/EU rendelet 54. cikke (1) bekezdésében említett értesítésekbe be kell foglalni az e rendelet I. mellékletében felsorolt tételeket.
(2) A termeléstől függő minden támogatási intézkedés és minden meghatározott gazdálkodási típus vagy meghatározott mezőgazdasági ágazat esetében a tagállamok értesítik a Bizottságot a kedvezményezettek teljes számáról, az odaítélt támogatások összegéről, valamint azon teljes területről és azon állatok teljes számáról, amelyekre a támogatást ténylegesen kifizették. Az ilyen értesítéseket a támogatások odaítélésének évét követő év szeptember 15-ig kell elküldeni.
68. cikk
A közvetlen kifizetések odaítélésének minimumkövetelményeivel kapcsolatos értesítések
A tagállamok 2014. augusztus 1-jéig értesítik a Bizottságot az 1307/2013/EU rendelet 10. cikkének megfelelően meghozott döntésekről.
69. cikk
Az átcsoportosítással nyújtható támogatással kapcsolatos értesítések
Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy az 1307/2013/EU rendelet III. címe 2. fejezete alapján átcsoportosítással nyújtható támogatást nyújt, az 1307/2013/EU rendelet 41. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében említett értesítés tartalmazza az ilyen döntés részleteit, többek között az átcsoportosítással nyújtható támogatás kiszámításának részleteit és indoklását, valamint adott esetben az említett rendelet 41. cikke (2) bekezdése alapján történő regionális alkalmazásra és a megállapított hektárszámon belüli fokozatos támogatási rendszernek az említett rendelet 41. cikke (5) bekezdése alapján történő kialakítására vonatkozó tájékoztatást.
70. cikk
A hátrányos természeti adottságú területekre vonatkozó támogatással kapcsolatos értesítések
Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy az 1307/2013/EU rendelet III. címének 4. fejezete alapján hátrányos természeti adottságú területekre vonatkozó támogatást nyújt, 2014. augusztus 1-jéig értesíti a Bizottságot az 1307/2013/EU rendelet 48. cikkének megfelelően meghozott döntésekről. Ez az értesítés tartalmazza az ilyen döntés részleteit, ideértve adott esetben a támogatásoknak - az 1307/2013/EU rendelet 48. cikkének (2) bekezdése alapján - bizonyos területekre történő korlátozására, az említett rendelet 48. cikkének (4) bekezdésében említett felső határok alkalmazására, valamint az említett rendelet 48. cikkének (5) bekezdése alapján történő regionális alkalmazásra vonatkozó tájékoztatást.
71. cikk
A mezőgazdasági kistermelői támogatási rendszerrel kapcsolatos értesítések
Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy az 1307/2013/EU rendelet V. címe alapján mezőgazdasági kistermelői támogatási rendszert alkalmaz, 2014. augusztus 1-jéig értesíti a Bizottságot az említett címnek megfelelően meghozott döntésekről.
Ez az értesítés tartalmazza az ilyen döntés részleteit, ideértve a mezőgazdasági termelőknek az 1307/2013/EU rendelet 62. cikkének (2) bekezdése alapján történő lehetséges automatikus bevonását, valamint a támogatásnak az említett rendelet 63. cikke szerinti kiszámítását.
A tagállamok haladéktalanul, de legkésőbb azon naptári év december 1-ig, amelyre a kifizetés vonatkozik, értesítik a Bizottságot az 1307/2013/EU rendelet 65. cikkének (2) bekezdésében említett, finanszírozásra vonatkozó döntésről.
72. cikk
Az 1307/2013/EU rendelet 8. cikke (1) bekezdésének, 41. cikke (4) bekezdésének vagy 52. cikke (6) bekezdésének jogi személyeknek vagy azok csoportjainak a tagjaira történő alkalmazása
Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy alkalmazza az 1307/2013/EU rendelet 8. cikkének (4) bekezdését, 41. cikkének (8) bekezdését vagy 52. cikkének (7) bekezdését, 2014. augusztus 1-jéig értesíti a Bizottságot az ilyen döntések részleteiről.
73. cikk
A támogatások lineáris csökkentése
Az 1307/2013/EU rendelet 7. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében, 51. cikkének (2) bekezdésében vagy 65. cikke (2) bekezdésének c) pontjában említett lineáris csökkentések alkalmazása esetében a tagállamok haladéktalanul, de legkésőbb a lineárisan csökkentett közvetlen kifizetések igénylésének naptári évét követő év június 30-ig tájékoztatják a Bizottságot a csökkentésre alkalmazott százalékos arányról.
74. cikk
Tájékoztatás kérése tagállamok által hozott intézkedésekről
Amennyiben az 1307/2013/EU rendeletben vagy e rendeletben foglalt szabályok helyes alkalmazásának biztosítása érdekében szükséges, a Bizottság kérheti, hogy a tagállamok közöljenek részleteket az 1307/2013/EU rendelet végrehajtása vagy az említett rendelet alapján a Bizottság által elfogadott szabályok végrehajtása céljából meghozott intézkedésekről.
75. cikk
Jelentések
(1) Amennyiben Bulgária és Románia úgy dönt, hogy az 1307/2013/EU rendelet 18. cikke alapján kiegészítő nemzeti közvetlen kifizetéseket nyújt, 2016. június 30-ig jelentést nyújt be a Bizottságnak. A jelentésnek minden egyes kiegészítő nemzeti közvetlen támogatás tekintetében tartalmaznia kell a kedvezményezettek számát, a nyújtott kiegészítő nemzeti közvetlen támogatás teljes összegét, a támogatással érintett hektárok számát, valamint adott esetben a támogatás mértékét.
(2) Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy az 1307/2013/EU rendelet 37. cikkének (1) bekezdése alapján átmeneti nemzeti támogatást nyújt, az említett átmeneti nemzeti támogatás végrehajtását követő év szeptember 15-ig éves jelentést nyújt be a Bizottságnak. A jelentésnek minden egyes ágazat tekintetében tartalmaznia kell a kedvezményezettek számát, a nyújtott átmeneti nemzeti támogatás összegét, a támogatással érintett hektárok számát, azon állatok vagy más egységek számát, amelyekre vonatkozóan támogatást nyújtottak, valamint adott esetben a támogatás mértékét.
76. cikk
Értesítés felülvizsgálatból eredő döntésről
Amennyiben egy olyan döntés, amelyről a Bizottságot az 1307/2013/EU rendeletnek vagy e rendeletnek megfelelően értesítették, felülvizsgálható, a Bizottságot - amennyiben az 1307/2013/EU rendelet nem állapít meg más határidőt az értesítésre - a felülvizsgálat eredményeképpen meghozott döntés meghozatalától számított négy héten belül értesíteni kell az ilyen döntésről.
Az ilyen értesítés tartalmazza a döntés részleteit és adott esetben azt az indoklást és azokat az objektív kritériumokat, amelyek alapján az ilyen döntés meghozatalára sor került.
7. FEJEZET
MÓDOSÍTÁS, HATÁLYON KÍVÜL HELYEZÉS ÉS HATÁLYBALÉPÉS
77. cikk
Az 1307/2013/EU rendelet módosítása
Az 1307/2013/EU rendelet X. mellékletének helyébe e rendelet II. mellékletének szövege lép.
78. cikk
Hatályon kívül helyezés
Az 1120/2009/EK rendelet és az 1121/2009/EK rendelet hatályát veszti.
Azonban továbbra is alkalmazandók a 2015. naptári év előtti naptári évekhez kapcsolódó támogatás iránti kérelmek vonatkozásában.
79. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet a 2014. naptári év utáni naptári évekhez kapcsolódó támogatás iránti kérelmek vonatkozásában kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. március 11-én.