РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 967/2012 НА СЪВЕТА
от 9 октомври 2012 година
за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2011 по отношение на специалните режими за неустановени данъчнозадължени лица, предоставящи телекомуникационни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или електронни услуги на данъчно незадължени лица
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (1), и по-специално член 397 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
В Директива 2006/112/ЕО се предвижда считано от 1 януари 2015 г. всички телекомуникационни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване и електронни услуги да се облагат в държавата-членка, в която клиентът е установен или има постоянен адрес или обичайно местоживеене (наричана по-нататък „държава-членка по потребление“), без значение къде е установено данъчнозадълженото лице, предоставящо тези услуги.
(2)
За да се улесни спазването на фискалните задължения при предоставянето на такива услуги на данъчно незадължени лица, беше въведен специален режим за данъчнозадължените лица, установени в рамките на Общността, но не в държавата-членка, където се предоставят услугите (наричан по-нататък „режим в Съюза“). Използването на другия специален режим за данъчнозадължени лица, неустановени в рамките на Общността, който се прилага понастоящем (наричан по-нататък „режим извън Съюза“), беше разширен, за да обхване всички тези услуги. Това ще позволи на неустановените данъчнозадължени лица да определят една държава-членка по идентификация, която да бъде единствената точка за електронен контакт за идентификация по данъка върху добавената стойност (ДДС) и за предоставяне на справките декларации за ДДС.
(3)
Данъчнозадължено лице, установено в повече от една държава-членка, следва да може съгласно режима в Съюза да определи всяка от въпросните държави-членки за държава-членка по идентификация, освен ако мястото му на стопанска дейност е в рамките на Общността. В този случай държавата-членка по идентификация е тази, в която данъчнозадълженото лице има място на стопанска дейност.
(4)
С цел да се избегне непропорционалната тежест за данъчнозадължените лица, използващи режима в Съюза, следва да се уточни как може да се извърши промяна на държавата-членка по идентификация, когато данъчнозадълженото лице смени постоянния си обект или мястото си на установяване на стопанска дейност по такъв начин, че да е необходима промяна на държавата-членка по идентификация, за да може това лице да продължи да използва режима.
(5)
Телекомуникационните услуги, услугите за радио- и телевизионно излъчване и електронните услуги, предоставяни в държави-членки, където данъчнозадълженото лице е установило стопанската си дейност или притежава постоянен обект, не попадат в обхвата на специалните режими. Следва да се уточни, че такива доставки следва да се декларират директно в съответната държава-членка.
(6)
Тъй като и двата специални режима са незадължителни, неустановено данъчнозадължено лице може във всеки един момент да реши да спре да ги използва. Необходимо е да се установи от кой момент това решение ще породи действие.
(7)
При все това за да се избегне ненужната тежест за данъчните органи, на данъчнозадължено лице, което реши да прекрати използването на един от специалните режими, следва за известен период от време да бъде отказано повторно включване в този режим.
(8)
За да поддържат актуални данните по регистрацията в базата данни, държавите-членки по идентификация разчитат на информацията, получена от данъчнозадълженото лице. С цел да се гарантира, че базите данни се актуализират своевременно, е необходимо да се определи срок, в рамките на който данъчнозадължените лица, ползващи специалните режими, следва да съобщават всяка информация, свързана с преустановяването или промяната на дейностите и относно изменения на всяка предоставена вече информация.
(9)
На неустановени данъчнозадължени лица, които желаят да използват специалните режими, трябва да се предоставят идентификационни номера по ДДС. За да се предотврати възможността данъчнозадължени лица, които вече са идентифицирани за целите на ДДС, да използват неволно режимите със задна дата, е необходимо да бъде уточнено от кой момент следва да се прилагат специалните режими.
(10)
За да се избегнат съмнения относно коя е компетентната държава-членка, следва да се посочи държавата-членка, която може да изключи данъчнозадължено лице от използване на специален режим. Обстоятелствата, при които посочената държава-членка следва да вземе решение за изключване също следва да бъдат посочени, както и от кой момент посоченото решение поражда действие.
(11)
Следва да се уточни кога неустановено данъчнозадължено лице, може да се разглежда като преустановило дейностите си обхванати от един от специалните режими, както и какво може да се характеризира като системно неспазване от страна на неустановеното данъчнозадължено лице.
(12)
С цел да се насърчи съответствие и да се избегне ненужната тежест за данъчните органи, на данъчнозадължено лице, което е изключено от един от специалните режими поради системно неспазване, следва за известен период от време да бъде отказано включване в който и да е от специалните режими.
(13)
Следва да бъде ясно, че когато данъчнозадължено лице преустанови да използва един от специалните режими, бъде изключено от един от тях или промени държавата-членка по идентификация, всички данъчни задължения във връзка с периоди за деклариране преди преустановяването, изключването или промяната трябва да бъдат погасени пред държавата-членка, която е била държавата-членка по идентификация преди преустановяването, изключването или промяната.
(14)
Всеки период за деклариране следва да се разглежда отделно, с цел да се улесни контролът от държавата-членка по потребление, и изменения следва да се правят единствено върху съответната справка декларация за ДДС.
(15)
По причини, свързани с контрола, е уместно да се изисква справка декларация за ДДС да се подава от неустановеното данъчнозадължено лице в държавата-членка по идентификация, дори когато не са предоставяни услуги по време на периода за деклариране. Следва да се уточни, че трябва да се посочи точната сума на ДДС без закръгляне надолу или нагоре.
(16)
По отношение на последващи изменения на справката декларация за ДДС е необходимо да се установи срок, в рамките на който справката декларация може да се подава по електронен път в държавата-членка по идентификация. Държавите-членки по потребление следва при всички случаи да могат да приемат или да поискат съответната информация пряко от данъчнозадълженото лице и да обработят изчисляването на ДДС в съответствие със своите национални правила.
(17)
Когато държавата-членка по идентификация няма еврото за своя валута, неустановените данъчнозадължени лица следва да бъдат обвързани от решението на тази държава-членка относно валутата, в която трябва да се изготвят всички справки декларации за ДДС по специалните режими.
(18)
Без да се засягат националните правила за компенсиране на надвзетите плащания на държавите-членки по потребление и единствено с цел да бъде осигурено ефикасното администриране на специалните режими от страна на държавата-членка по идентификация и да се избегне прекомерната административна тежест за тази държава-членка и за държавите-членки по потребление, следва да се гарантира, че данъчнозадължените лица не може да отнасят суми от ДДС, платени по повече от една справка декларация, било от началото или посредством последващи корекции.
(19)
В случай на неплащане, плащане на данък в по-малък размер или надвнесен данък, извършено от неустановените данъчнозадължени лица, и по отношение на лихви, санкции или други разноски, е важно да се уточнят задълженията съответно на държавата-членка по идентификация и на държавите-членки по потребление, за да се улесни събирането на ДДС и да се гарантира, че е платена точната сума по отношение на предоставените услуги по специалните режими.
(20)
Регистрите, водени от неустановените данъчнозадължени лица, трябва да са достатъчно подробни, за да могат данъчните органи на държавите-членки по потребление да проверят верността на справката декларация за ДДС. Следва да се уточни каква е минималната информация, която се изисква в регистрите.
(21)
За да бъде улеснено прилагането на специалните режими и за да могат услугите, предоставяни от 1 януари 2015 г., да бъдат обхванати от тези режими, следва да се предвиди възможност неустановените данъчнозадължени лица да предоставят своите данни за регистрация в държавата-членка, посочена от тях като държава-членка по идентификация, считано от 1 октомври 2014 г.
(22)
Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2011 на Съвета (2) следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
В Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2011 раздел 2 от глава XI се заменя със следното:
„РАЗДЕЛ 2
Специални режими за неустановени данъчнозадължени лица, предоставящи далекосъобщителни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или електронни услуги на данъчно незадължени лица (членове 358-369к от директива 2006/112/ЕО)
Подраздел 1
Определения
Член 57а
За целите на настоящия раздел се прилагат следните определения:
(1)
„режим извън Съюза“ означава специалният режим за телекомуникационни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или електронни услуги, предоставяни от данъчнозадължени лица, които не са установени в рамките на Общността, както е предвидено в дял XII, глава 6, раздел 2 от Директива 2006/112/ЕО;
(2)
„режим в Съюза“ означава специалният режим за телекомуникационни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или електронни услуги, предоставяни от данъчнозадължени лица, установени в рамките на Общността, но които не са установени в държавата-членка по потребление, както е предвидено в дял XII, глава 6, раздел 3 от Директива 2006/112/ЕО;
(3)
„специални режими“ означава „режимът извън Съюза“ и/или „режимът в Съюза“ съгласно контекста;
(4)
„данъчнозадължено лице“ е данъчнозадължено лице, което не е установено в рамките на Общността, както е определено в член 358а, точка 1 от Директива 2006/112/ЕО, или данъчнозадължено лице, което не е установено в държавата-членка по потребление, както е определено в член 369а, първа алинея, точка 1 от посочената директива.
Подраздел 2
Прилагане на режима в Съюза
Член 57б
Когато данъчнозадължено лице, използващо режима в Съюза, е установило стопанската си дейност в рамките на Общността, държавата-членка, в която е установена стопанската му дейност е държавата-членка по идентификация.
Когато данъчнозадължено лице, използващо режима в Съюза, е установило стопанската си дейност извън Общността, но има повече от един постоянен обект в нея, то може да избере за държава-членка по идентификация, която и да е държава-членка, в която има постоянен обект, в съответствие с член 369а, втора алинея от Директива 2006/112/ЕО.
Подраздел 3
Обхват на режима в Съюза
Член 57в
Режимът в Съюза не се прилага за телекомуникационни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или електронни услуги, предоставени в държавата-членка, където данъчнозадълженото лице е установило стопанската си дейност или има постоянен обект. Доставките на тези услуги се декларират пред компетентните данъчни органи на тази държава-членка в справката декларация за ДДС, както е предвидено в член 250 от Директива 2006/112/ЕО.
Подраздел 4
Идентификация
Член 57г
Когато данъчнозадължено лице информира държавата-членка по идентификация, че възнамерява да използва един от специалните режими, този специален режим се прилага от първия ден на следващото календарно тримесечие.
При все това, когато първото предоставяне на услуги, което е в обхвата на този специален режим, е осъществено преди датата, посочена в първата алинея, специалният режим се прилага от датата на първата доставка, при условие че данъчнозадълженото лице информира държавата-членка по идентификация за започване на дейностите, които са в обхвата на специалния режим, не по-късно от десетия ден на месеца, следващ първата доставка.
Член 57д
Държавата-членка по идентификация идентифицира данъчнозадълженото лице, използващо режима в Съюза, въз основа на идентификационния му номер по ДДС, както е посочено в членове 214 и 215 от Директива 2006/112/ЕО.
Член 57е
1. Когато данъчнозадължено лице, използващо режима в Съюза, престане да отговаря на условията предвидени в определението, съгласно член 369а, първа алинея, точка 2 от Директива 2006/112/ЕО, държавата-членка, в която това лице е било идентифицирано, престава да бъде държава-членка по идентификация. Ако данъчнозадълженото лице все още отговаря на условията, необходими за използването на този специален режим, то, за да продължи да използва този режим, посочва като нова държава-членка по идентификация държавата-членка, в която е установило стопанската си дейност, или, ако не е установило стопанската си дейност в рамките на Общността - държава-членка, в която има постоянен обект.
2. Когато държавата-членка по идентификация бъде променена съгласно параграф 1, тази промяна се прилага от датата, на която мястото на установяване на стопанската дейност или постоянния обект на данъчнозадълженото лице престане да бъде в държавата-членка, посочена преди това като държава-членка по идентификация.
Член 57ж
Данъчнозадължено лице, използващо специален режим, може да спре да използва този режим независимо дали продължава да предоставя услуги, които могат да бъдат обхванати от този режим. Данъчнозадълженото лице информира държавата-членка по идентификация най-малко 15 дни преди края на календарното тримесечие преди това, от което възнамерява да преустанови използването на режима. Преустановяването поражда действие от първия ден на следващото календарно тримесечие.
Задълженията по ДДС, свързани с доставки на телекомуникационни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или електронни услуги, възникващи след датата, на която преустановяването е породило действие, се погасяват пряко пред данъчните органи на съответната държава-членка по потребление.
Когато данъчнозадължено лице преустанови използването на специален режим в съответствие с първа алинея, то се изключва от използването на режима във всички държави-членки за две календарни тримесечия от датата на преустановяване.
Подраздел 5
Задължения за отчитане
Член 57з
1. Данъчнозадълженото лице, не по-късно от десетия ден на месеца, следващ преустановяването или промяната, информира по електронен път държавата-членка по идентификация за:
-
преустановяването на дейностите му, попадащи в обхвата на специален режим;
-
всякакви промени на дейностите му, попадащи в обхвата на специален режим, при които то вече не отговаря на условията, необходими за използването на този специален режим; както и
-
всякакви промени на информацията, предоставяна на държавата-членка по идентификация.
2. Когато държавата-членка по идентификация бъде променена съгласно член 57е, данъчнозадълженото лице информира за промяната двете съответни държави-членки не по-късно от десетия ден на месеца, следващ промяната на установяването. То съобщава на новата държава-членка по идентификация регистрационните данни, които се изискват, когато данъчнозадължено лице използва специален режим за първи път.
Подраздел 6
Изключване
Член 58
Когато поне един от критериите за изключване, установени в член 363 или член 369д от Директива 2006/112/ЕО, е приложим по отношение на данъчнозадължено лице, използващо един от специалните режими, държавата-членка по идентификация изключва това данъчнозадължено лице от съответния режим.
Единствено държавата-членка по идентификация може да изключи данъчнозадължено лице от използване на един от специалните режими.
Държавата-членка по идентификация взема своето решение за изключване въз основа на всяка налична информация, включително информация, предоставена от всяка друга държава-членка.
Изключването поражда действие от първия ден на календарното тримесечие, следващо датата, на която решението за изключването е било изпратено по електронен път на данъчнозадълженото лице.
Когато обаче изключването е вследствие на промяна на мястото на стопанска дейност или мястото на постоянния обект, изключването поражда действие от датата на промяната.
Член 58а
Когато данъчнозадължено лице, което използва специален режим, не е предоставяло доставки на услуги, в обхвата от този режим, в нито една държава-членка по потребление за период от осем последователни календарни тримесечия, се смята, че облагаемите му дейности по смисъла на член 363, буква б) или съответно член 369д, буква б) от Директива 2006/112/ЕО са преустановени. Това преустановяване не му пречи да използва специален режим, когато отново започне да извършва дейностите си, уредени от двата режима.
Член 58б
1. Данъчнозадължено лице, което е изключено от един от специалните режими за системно неспазване на правилата, свързани с този режим, остава изключено от използването и на двата режима във всички държави-членки за период от осем календарни тримесечия след календарното тримесечие, в което данъчнозадълженото лице е било изключено.
2. Данъчнозадължено лице се счита за системно неспазващо правилата, свързани със специален режим, по смисъла на член 363, буква г) или член 369д, буква г) от Директива 2006/112/ЕО, най-малко в следните случаи:
а)
когато съгласно член 60а държавата-членка по идентификация му е издавала напомняния за последните три предходни календарни тримесечия и справката декларация за ДДС не е била предоставяна в рамките на десет дни след изпращането на напомнянето;
б)
когато съгласно член 63а държавата-членка по идентификация му е издавала напомняния за последните три предходни календарни тримесечия и пълната сума на декларирания ДДС не е платена от лицето за всяко отделно календарно тримесечие в рамките на десет дни след изпращането на напомнянето, освен когато оставащата неплатена сума е по-малка от 100 EUR за всяко календарно тримесечие;
в)
когато след поискване от държавата-членка по идентификация или държавата-членка по потребление и един месец след последващо напомняне от държавата-членка по идентификация данъчнозадълженото лице не е подало по електронен път регистрите, посочени в членове 369 и 369к от Директива 2006/112/ЕО.
Член 58в
Ако данъчнозадължено лице е изключено от един от специалните режими, то погасява всички задължения по ДДС, свързани с доставки на телекомуникационни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или електронни услуги, възникващи след датата, на която изключването е породило действие, пряко пред данъчните органи на съответната държава-членка по потребление.
Подраздел 7
Справка декларация за ДДС
Член 59
1. Всеки период за деклариране по смисъла на член 364 или член 369е от Директива 2006/112/ЕО е самостоятелен период за деклариране.
2. Когато в съответствие с член 57 г, втора алинея се прилага специален режим от датата на първата доставка, данъчнозадълженото лице подава отделна справка декларация за ДДС за календарното тримесечие, през което е осъществена първата доставка.
3. Когато данъчнозадължено лице е регистрирано по всеки от специалните режими по време на период за деклариране, то подава справки декларации за ДДС и прави съответните плащания в държавите-членки по идентификация за всеки режим по отношение на доставките, осъществени по време на включените в този режим периоди.
4. Когато държавата-членка по идентификация бъде променена съгласно член 57е след първия ден на въпросното календарно тримесечие, данъчнозадълженото лице подава справки декларации за ДДС и прави съответните плащания както в старата, така и в новата държава-членка по идентификация, като включва осъществените доставки по време на съответния период от тримесечието през което държавите-членки са били държава-членка по идентификация
Член 59а
Когато данъчнозадължено лице, използващо специален режим не е предоставяло услуги съгласно този режим по време на даден период за деклариране в никоя от държавите-членки по потребление, то подава справка декларация за ДДС, в която се посочва, че не са извършвани доставки по време на този период (нулева справка декларация за ДДС).
Член 60
Сумите в справките декларации за ДДС, съставени по специалните режими, не се закръглят нагоре или надолу до най-близкото цяло число в съответната парична единица. Посочва се и се превежда точната сума на ДДС.
Член 60а
Когато дадена справка декларация за ДДС не е подадена съгласно член 364 или член 369е от Директива 2006/112/ЕО, държавата-членка по идентификация напомня по електронен път на данъчнозадълженото лице за задължението му да подаде справка декларация. Държавата-членка по идентификация издава напомняне на десетия ден след деня, в който справката декларация е следвало да бъде подадена като информира другите държави-членки по електронен път, че е издадено напомняне.
За всички последващи напомняния и стъпки, предприети за определяне и за събиране на ДДС, е отговорна съответната държава-членка по потребление.
Независимо от издадените напомняния и предприетите стъпки от държава-членка по потребление, данъчнозадълженото лице подава справката декларация за ДДС в държавата-членка по идентификация.
Член 61
1. Последващи изменения в съдържащите се в справката декларация за ДДС стойности, след подаването ѝ, се извършват само чрез изменения на тази справка декларация, а не чрез корекции в справка декларация за по-късен период.
2. Измененията, посочени в параграф 1 се предоставят по електронен път на държавата-членка по идентификация до три години, считано от датата, на която е трябвало да бъде подадена първоначалната справка декларация.
Това обаче не засяга правилата на държавата-членка по потребление във връзка с изчисленията и измененията.
Член 61а
Когато данъчнозадължено лице:
а)
престане да използва един от режимите;
б)
бъде изключено от един от режимите; или
в)
промени държавата-членка по идентификация в съответствие с член 57е,
то подава последната справка декларация за ДДС и съответното ѝ плащане, както и всички корекции или подадени със закъснение предходни справки декларации и съответните им плащания в държавата-членка, която е била държава-членка по идентификация преди преустановяването, изключването или промяната.
Подраздел 8
Валута
Член 61б
Когато държава-членка по идентификация, чиято парична единица не е еврото, определи, че справките декларации за ДДС трябва да се изготвят в нейната национална валута, това се прилага за справките декларации за ДДС на всички данъчнозадължени лица, които използват специалните режими.
Подраздел 9
Плащания
Член 62
Без да се засягат член 63а, трета алинея и член 63б, данъчнозадълженото лице извършва всички плащания в държавата-членка по идентификация.
Плащанията на ДДС, извършени от данъчнозадълженото лице съгласно член 367 или член 369и от Директива 2006/112/ЕО, се отнасят за справката декларация за ДДС, подадена в съответствие с член 364 или член 369е от посочената директива. Всички последващи корекции на платените суми се извършват от данъчнозадълженото лице само при позоваване на тази справка декларация и не могат да бъдат отнасяни до друга справка декларация или да бъдат извършвани по справка декларация за по-късен период. Всяко плащане се отнася до референтния номер на конкретната справка декларация.
Член 63
Държавата-членка по идентификация, получила по-голям размер от сумата, получена като резултат по подадената съгласно член 364 или член 369е от Директива 2006/112/ЕО справка декларация за ДДС, възстановява надвнесената сума пряко на съответното данъчнозадължено лице.
Когато държавата-членка по идентификация е получила сума по справка декларация за ДДС, която впоследствие се оказва неточна, а държавата-членка вече е разпределила тази сума в държавите-членки по потребление, тези държави-членки по потребление възстановяват получените от тях съответни части от надвнесената сума пряко на данъчнозадълженото лице.
Когато обаче надвнесените суми се отнасят за периодите до последния период за деклариране през 2018 г. включително, държавата-членка по идентификация възстановява релевантен дял от съответната част от сумата, задържана в съответствие с член 46, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 904/2010, а държавите-членки по потребление възстановяват разликата между надвнесената сума и сумата, която се възстановява от държавата-членка по идентификация.
Държавата-членка по потребление информира по електронен път държавата-членка по идентификация за размера на тези възстановявания.
Член 63а
Когато данъчнозадължено лице е подало справка декларация за ДДС съгласно член 364 или член 369е от Директива 2006/112/ЕО, но не е извършено плащане или плащането е в по-малък размер от сумата, получена като резултат по справката декларация, държавата-членка по идентификация напомня по електронен път на данъчнозадълженото лице за всеки просрочен ДДС на десетия ден след деня, в който плащането е трябвало най-късно да бъде направено, съгласно член 367 или член 369и от Директива 2006/112/ЕО.
Държавата-членка по идентификация информира по електронен път държавата-членка по потребление, че е изпратено напомняне.
За всички последващи напомняния и стъпки, предприети за събиране на ДДС, е отговорна съответната държава-членка по потребление. Когато тези последващи напомняния са издадени от държава-членка по потребление, съответния ДДС се плаща на тази държава-членка.
Държавата-членка по потребление информира по електронен път държавата-членка по идентификация, че е издадено напомняне.
Член 63б
Когато не бъде подадена справка декларация за ДДС, или когато справката декларация за ДДС е подадена със закъснение или е непълна или неточна, или когато плащането на ДДС е със закъснение, всякакви лихви, глоби или други разноски се начисляват и оценяват от държавата-членка по потребление. Данъчнозадълженото лице заплаща тези лихви, глоби или други разноски пряко на държавата-членка по потребление.
Подраздел 10
Регистри
Член 63в
1. С оглед да бъдат разглеждани като достатъчно подробни по смисъла на членове 369 и 369к от Директива 2006/112/ЕО, регистрите, водени от данъчнозадълженото лице, съдържат следната информация:
а)
държавата-членка по потребление, в която е предоставена услугата;
б)
вида на предоставената услуга;
в)
датата на предоставяне на услугата;
г)
данъчната основа, като се посочва използваната валута;
д)
всякакво последващо увеличаване или намаляване на данъчната основа;
е)
прилаганата ставка на ДДС;
ж)
размера на дължимия ДДС, като се посочва използваната валута;
з)
датата и размера на получените плащания;
и)
всякакви плащания по сметка, получени преди предоставянето на услугата;
й)
когато е издадена фактура, информацията, която се съдържа във фактурата;
к)
името на клиента, когато е известно на данъчнозадълженото лице;
л)
информацията, използвана за определяне на мястото, където е установен клиентът или където има постоянен адрес или обичайно местоживеене.
2. Информацията, посочена в параграф 1, се записва от данъчнозадълженото лице по начин, по който може да се предостави незабавно по електронен път и за всяка отделна предоставена услуга.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2015 г.
При все това държавите-членки позволяват на неустановени данъчнозадължени лица да предоставят информацията, изисквана съгласно член 360 или член 369в от Директива 2006/112/ЕО за регистриране по специалните режими за неустановени данъчнозадължени лица, предоставящи телекомуникационни услуги, услуги за радио- и телевизионно излъчване или електронни услуги на данъчно незадължени лица, считано от 1 октомври 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 9 октомври 2012 година.
A TANÁCS 967/2012/EU RENDELETE
(2012. október 9.)
a 282/2011/EU végrehajtási rendeletnek a nem adóalanyok számára távközlési, rádió- és televízióműsor-, valamint elektronikus szolgáltatásokat nyújtó, nem letelepedett adóalanyokra vonatkozó különös szabályozás tekintetében történő módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 397. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)
A 2006/112/EK irányelv értelmében 2015. január 1-jétől valamennyi távközlési, rádió- és televízióműsor-, valamint elektronikus szolgáltatást abban a tagállamban kell megadóztatni, amelyben a szolgáltatást igénybevevő letelepedett, illetve állandó lakóhelye vagy szokásos tartózkodási helye van (a továbbiakban: a fogyasztás helye szerinti tagállam), függetlenül a szolgáltatásokat nyújtó adóalany letelepedési helyétől.
(2)
Amennyiben e szolgáltatásokat nem adóalanyok részére nyújtják, az adókötelezettségek teljesítésének elősegítése érdekében a Közösség területén, de nem a szolgáltatásnyújtás helye szerinti tagállamban letelepedett adóalanyok részére különös szabályozást (a továbbiakban: az uniós szabályozás) vezettek be. A Közösség területén nem letelepedett adóalanyokra vonatkozó másik jelenleg hatályban lévő különös szabályozást (a továbbiakban: a nem uniós szabályozás) kiterjesztették valamennyi fenti szolgáltatásra. Ez lehetővé teszi a nem letelepedett adóalanyok számára, hogy a héaazonosító kiadására és a héa bevallására szolgáló egyetlen elektronikus kapcsolattartó pontként jelöljenek meg egy, az azonosítót kiadó tagállamot.
(3)
Az egynél több tagállamban letelepedett adóalany számára lehetővé kell tenni az uniós szabályozás alapján, hogy bármely érintett tagállamot megjelölje az azonosítót kiadó tagállamként, kivéve, ha gazdasági tevékenységének székhelye a Közösség területén található. Ebben az esetben az az azonosítót kiadó tagállam, amelyben az adóalany gazdasági tevékenységének székhelye van.
(4)
Az uniós szabályozást alkalmazó adóalanyok aránytalan teherviselésének elkerülése érdekében tisztázni kell, hogy miként lehet megváltoztatni az azonosítót kiadó tagállamot, amennyiben az adóalany állandó telephelyét vagy gazdasági tevékenységének székhelyét oly módon helyezi át, hogy az azonosítót kiadó tagállam megváltoztatása szükséges számára ahhoz, hogy a szabályozást továbbra is alkalmazhassa.
(5)
A különös szabályozások egyike sem vonatkozik az azon tagállamokban nyújtott távközlési, rádió- és televízióműsor-, valamint elektronikus szolgáltatásokra, ahol az adóalany gazdasági tevékenységének székhelye vagy állandó telephelye van. Egyértelművé kell tenni, hogy e szolgáltatásokat közvetlenül az érintett tagállamban kell bevallani.
(6)
Mivel mindkét különös szabályozás választható, a nem letelepedett adóalany bármikor úgy dönthet, hogy megszünteti azok alkalmazását. Meg kell határozni, hogy az ilyen döntések mikortól hatályosak.
(7)
Az adóhatóságokra nehezedő szükségtelen teher elkerülése érdekében azonban az az adóalany, amely úgy dönt, hogy nem folytatja valamely különös szabályozás alkalmazását, egy bizonyos ideig nem léphet be újra az adott különös szabályozási rendszerbe.
(8)
Az azonosítót kiadó tagállam annak érdekében, hogy az adatbázisában naprakészek legyenek a nyilvántartási adatok, az adóalanytól kapott információkra hagyatkozik. Az adatbázisok késedelem nélküli frissítése érdekében határidőt szükséges megállapítani, amelyen belül a különös szabályozást alkalmazó adóalanynak közölnie kell a tevékenysége megszüntetésével vagy megváltoztatásával kapcsolatos valamennyi releváns információt, valamint a már szolgáltatott releváns információkban bekövetkezett valamennyi változást.
(9)
Héa-azonosító számmal kell ellátni azon nem letelepedett adóalanyokat, amelyek a különös szabályozásokat igénybe kívánják venni. A héa-azonosítóval már rendelkező adóalanyok általi nem szándékos visszamenőleges alkalmazás elkerülése érdekében tisztázni kell, hogy a különös szabályozás mikortól alkalmazandó.
(10)
A tagállamok joghatóságai közötti összeütközés elkerülése érdekében meg kell határozni, hogy mely tagállam jogosult az adóalanyt a különös szabályozás alkalmazásából kizárni. Meg kell határozni továbbá azokat az eseteket is, amikor a tagállamnak kizárásról kell határoznia, és hogy e határozat mikor lép hatályba.
(11)
Tisztázni kell a különös szabályozást alkalmazó, nem letelepedett adóalany a szabályozás hatálya alá tartozó tevékenysége megszüntetésének fogalmát, valamint a nem letelepedett adóalany általi, a vonatkozó előírások rendszeres be nem tartása fogalmát.
(12)
A szabályok betartásának ösztönzése és az adóhatóságokra nehezedő indokolatlan terhek elkerülése érdekében meg kell tiltani, hogy a különös szabályozások valamelyikéből a vonatkozó szabályok rendszeres be nem tartása miatt kizárt adóalany egy bizonyos ideig bármelyik különös szabályozást alkalmazza.
(13)
Egyértelművé kell tenni, hogy ha egy adóalany felhagy valamely különös szabályozás alkalmazásával, abból kizárják, vagy megváltoztatja az azonosítót kiadó tagállamát, a megszüntetést, a kizárást vagy a megváltoztatást megelőző bevallási időszakokban felmerülő valamennyi adókötelezettségét azon tagállam adóhatóságainál kell teljesítenie, amely a megszüntetést, a kizárást vagy a megváltoztatást megelőző időszakban az azonosítót kiadó tagállama volt.
(14)
Minden egyes bevallási időszakot külön kell kezelni, ami megkönnyíti a fogyasztás helye szerinti tagállamok általi ellenőrzést, és módosításokat csak az érintett héabevallást illetően lehet eszközölni.
(15)
Ellenőrzési okokból indokolt előírni a nem letelepedett adóalany számára, hogy abban az esetben is be kell nyújtania héabevallást az azonosítót kiadó tagállam részére, ha a bevallási időszakban nem nyújtott szolgáltatást. Egyértelművé kell tenni azt is, hogy a héa pontos összegét lefelé- vagy felfelé történő kerekítés nélkül kell megadni.
(16)
A héabevallás módosítására vonatkozóan határidőt kell megállapítani, amely lejártáig a bevallást elektronikus úton be lehet nyújtani az azonosítót kiadó tagállamhoz. A fogyasztás helye szerinti tagállamok számára biztosítani kell azt a lehetőséget, hogy bármikor közvetlenül kérjenek vagy fogadjanak be az adóalanytól információt, valamint hogy a nemzeti szabályaikkal összhangban állapítsák meg a héát.
(17)
Amennyiben az azonosítót kiadó tagállam pénzneme nem az euro, a nem letelepedett adóalanyt kötelezi az adott tagállamnak arra vonatkozó döntése, hogy a különös szabályozás szerint benyújtott héabevallásokat milyen pénznemben kell elkészíteni.
(18)
A fogyasztás helye szerinti tagállamban a túlfizetések kiegyenlítése tekintetében érvényben lévő nemzeti szabályok sérelme nélkül, valamint kizárólag annak biztosítása érdekében, hogy az azonosítót kiadó tagállamban hatékony legyen a különös szabályozásokkal kapcsolatos ügyintézés, és elkerülhető legyen a túlzott adminisztratív teher ezen tagállam és a fogyasztás helye szerinti tagállam számára egyaránt, biztosítani kell, hogy az adóalany ne társíthasson befizetett héaösszegeket egynél több bevalláshoz, sem első alkalommal, sem az azt követő kiigazítások esetében.
(19)
Arra az esetre, ha a nem letelepedett adóalany nem fizetett adót, kevesebb vagy több adót fizetett, valamint a kamat, a büntetések és egyéb kiegészítő költségek tekintetében lényeges meghatározni az azonosítót kiadó tagállam, illetve a fogyasztás helye szerinti tagállamok kötelezettségeit, megkönnyítve ezáltal a héabehajtást, továbbá biztosítva, hogy a különös szabályozás szerint nyújtott szolgáltatások után a megfelelő összeget fizessék be.
(20)
A nem letelepedett adóalany által vezetett nyilvántartásnak kellőképpen részletesnek kell lennie ahhoz, hogy a fogyasztás szerinti tagállam adóhatósága ellenőrizni tudja a héabevallás helyességét. Ezért meg kell határozni azt is, hogy e nyilvántartásoknak legalább mely információkat kell tartalmazniuk.
(21)
A különös szabályozás alkalmazásának megkönnyítésére, valamint annak érdekében, hogy ez a szabályozás alkalmazható legyen a 2015. január 1-jétől kezdődően nyújtott szolgáltatásokra, lehetővé kell tenni a nem letelepedett adóalany számára, hogy 2014. október 1-jétől benyújtsa a nyilvántartási adatait annak a tagállamnak, amelyet az azonosítót kiadó tagállamként jelölt meg.
(22)
A 282/2011/EU tanácsi végrehajtási rendeletet (2) ezért ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 282/2011/EU végrehajtási rendeletben a XI. fejezet 2. szakasza helyébe a következő szöveg lép:
„2. SZAKASZ
Nem adóalanyok számára távközlési, rádió- és televízióműsor- vagy elektronikus szolgáltatásokat nyújtó, nem letelepedett adóalanyokra vonatkozó különös szabályozás (A 2006/112/EK irányelv 358-369k. cikke)
1. Alszakasz
Fogalommeghatározások
57a. cikk
E szakasz alkalmazásában:
1. »nem uniós szabályozás«: a 2006/112/EK irányelv XII. címe 6. fejezetének 2. szakaszában megállapított, a Közösség területén nem letelepedett adóalanyok által nyújtott távközlési, rádió- és televízióműsor- vagy elektronikus szolgáltatásokra vonatkozó különös szabályozás;
2. »uniós szabályozás«: a 2006/112/EK irányelv XII. címe 6. fejezetének 3. szakaszában megállapított, a Közösség területén, de nem a fogyasztás helye szerinti tagállamban letelepedett adóalanyok által nyújtott távközlési, rádió- és televízióműsor- vagy elektronikus szolgáltatásokra vonatkozó különös szabályozás;
3. »különös szabályozások«: a »nem uniós szabályozás« és/vagy az »uniós szabályozás«, a szövegösszefüggés szerint;
4. »adóalany«: a Közösség területén nem letelepedett adóalany a 2006/112/EK irányelv 358a. cikkének 1. pontjában foglaltak szerint vagy a fogyasztás helye szerinti tagállamban nem letelepedett adóalany az említett irányelv 369a. cikke első bekezdésének 1. pontjában foglaltak szerint.
2. Alszakasz
Az uniós szabályozás alkalmazása
57b. cikk
Amennyiben az uniós szabályozást alkalmazó adóalany gazdasági tevékenységének székhelyét a Közösség területén létesítette, az a tagállam az azonosítót kiadó tagállam, amelyben gazdasági tevékenységének székhelye található.
Amennyiben a Közösségen kívül letelepedett, uniós szabályozást alkalmazó adóalany a Közösségben egynél több állandó telephellyel rendelkezik, a 2006/112/EK irányelv 369a. cikkének (2) bekezdésével összhangban bármelyik olyan tagállamot megjelölheti azonosítót kiadó tagállamként, amelyben állandó telephellyel rendelkezik.
3. Alszakasz
Az uniós szabályozás hatálya
57c. cikk
Az uniós szabályozás nem alkalmazandó az azon tagállamban nyújtott távközlési, rádió- és televízióműsor-, valamint elektronikus szolgáltatásokra, amelyben az adóalany gazdasági tevékenységének székhelye vagy állandó telephelye van. Ezen szolgáltatások nyújtását az említett tagállam illetékes adóhatóságai részére a 2006/112/EK irányelv 250. cikke szerinti héabevallásban kell bevallani.
4. Alszakasz
Adó azonosítás
57d. cikk
Amennyiben az adóalany az azonosítót kiadó tagállamot arról tájékoztatja, hogy a különös szabályozások valamelyikét kívánja alkalmazni, a különös szabályozás a következő naptári negyedév első napjától alkalmazandó.
Amennyiben azonban az első bekezdésben említett időpontot megelőzően kerül sor először azon szolgáltatások nyújtására, amelyekre az adott különleges szabályozás vonatkozhat, a különös szabályozás az első szolgáltatásnyújtás időpontjától alkalmazandó, feltéve, hogy az adóalany legkésőbb az első szolgáltatásnyújtást követő hónap tizedik napján bejelenti az adott különleges szabályozás hatálya alá tartozó tevékenység megkezdését az azonosítót kiadó tagállamnak.
57e. cikk
Az azonosítót kiadó tagállam a 2006/112/EK irányelv 214. és 215. cikkével összhangban héa-azonosító számával látja el az uniós szabályozást alkalmazó adóalanyokat.
57f. cikk
(1) Amennyiben az uniós szabályozást alkalmazó adóalany már nem teljesíti a 2006/112/EK irányelv 369a. cikke első bekezdésének 2. pontjában szereplő fogalommeghatározás feltételeit, az a tagállam, amely az adóazonosítóját kiadta, megszűnik az adóalany azonosítót kiadó tagállama lenni. Amennyiben az adóalany továbbra is teljesíti az adott különös szabályozás alkalmazásának feltételeit, akkor a szabályozás alkalmazásának folytatásához azt a tagállamot kell megjelölnie az azonosítót kiadó tagállamként, amelyben gazdasági tevékenységének székhelye van, illetve amennyiben a székhelye nem a Közösség területén van, akkor egy olyan tagállamot, amelyben állandó telephelye van.
(2) Amennyiben az azonosítót kiadó tagállam az első bekezdés alapján megváltozik, ez a változás attól az időponttól kezdve érvényes, amikortól az adóalany gazdasági tevékenységének székhelye vagy állandó telephelye már nem az azonosítót korábban kiadó tagállamban van.
57 g. cikk
A valamely különös szabályozást alkalmazó adóalany megszüntetheti a különös szabályozás alkalmazását függetlenül attól, hogy továbbra is nyújtja azt a szolgáltatást, amely a szabályozás hatálya alá tartozhat. Az azt megelőző naptári negyedév vége előtt legalább 15 nappal, amelytől meg kívánja szüntetni a különös szabályozás alkalmazását, az adóalany tájékoztatja az azonosítót kiadó tagállamot e szándékáról. A megszüntetés a következő naptári negyedév első napjával lép hatályba.
A megszüntetés hatályosulásának időpontját követően nyújtott távközlési, rádió- és televízióműsor- vagy elektronikus szolgáltatásokkal összefüggően felmerülő valamennyi héakötelezettséget közvetlenül a fogyasztás helye szerinti érintett tagállam adóhatóságai felé kell teljesíteni.
Amennyiben az adóalany az első bekezdéssel összhangban megszünteti valamely különös szabályozás alkalmazását, a megszüntetés időpontjától számított két naptári negyedéven keresztül egyetlen tagállamban sem alkalmazhatja ezt a szabályozást.
5. Alszakasz
Bejelentési kötelezettségek
57h. cikk
(1) Az adóalanynak legkésőbb a tevékenység megszüntetését vagy a változást követő hónap tizedik napján, elektronikus úton tájékoztatnia kell az azonosítót kiadó tagállamot:
-
a valamelyik különös szabályozás hatálya alá tartozó tevékenységének megszüntetéséről,
-
a valamelyik különös szabályozás hatálya alá tartozó tevékenységében bekövetkező olyan módosításokról, amelyek következtében már nem teljesíti a különös szabályozás alkalmazásához szükséges feltételeket, és
-
az azonosítót kiadó tagállamnak bejelentett információkban bekövetkezett változásokról.
(2) Amennyiben az azonosítót kiadó tagállam az 57f. cikkel összhangban megváltozik, az adóalany - legkésőbb a székhely vagy az állandó telephely megváltoztatását követő hónap tizedik napján - tájékoztatja a változásról mindkét érintett tagállamot. Az adóalany az azonosítót kiadó új tagállam számára megadja ugyanazon nyilvántartási adatokat, amelyeket az adóalany akkor köteles megadni, amikor először alkalmazza a különös szabályozást.
6. Alszakasz
Kizárás
58. cikk
Amennyiben a 2006/112/EK irányelv 363. cikkében vagy 369e. cikkében a kizárásra vonatkozóan meghatározott feltételek legalább egyike fennáll valamely különös szabályozást alkalmazó adóalanyra, az azonosítót kiadó tagállam kizárja az adóalanyt az adott szabályozásból.
Kizárólag az azonosítót kiadó tagállam jogosult az adóalanyt valamely különös szabályozás alkalmazásából kizárni.
Az azonosítót kiadó tagállam a kizárásról szóló döntését bármely rendelkezésre álló információra alapozza, beleértve a bármely más tagállam által közölt információkat is.
A kizárás azt a napot követő naptári negyedév első napjától lép hatályba, amelyen az azonosítót kiadó tagállam az adóalanyt a kizárásról elektronikus úton tájékoztatta.
Amennyiben azonban a kizárás oka a gazdasági tevékenység székhelyének vagy az állandó telephelynek a megváltoztatása, a kizárás e változtatás időpontjától hatályos.
58a. cikk
Amennyiben a különös szabályozás valamelyikét alkalmazó adóalany nyolc egymást követő naptári negyedévben a fogyasztás helye szerinti egyetlen tagállamban sem nyújtott a szabályozás hatálya alá tartozó szolgáltatást, úgy kell tekinteni, hogy adóköteles tevékenysége a 2006/112/EK irányelv 363. cikkének b) pontja, illetve 369e. cikkének b) pontja értelmében megszűnt. Ez a megszűnés nem akadálya annak, hogy a valamely különös szabályozás hatálya alá tartozó tevékenységének újrakezdése esetén az adóalany alkalmazza a különös szabályozást.
58b. cikk
(1) Amennyiben az adóalanyt valamelyik különös szabályozásra vonatkozó előírások rendszeres be nem tartása miatt kizárják az érintett szabályozásból, az adóalany valamennyi tagállamban és mindkét szabályozás alkalmazásából kizárt az azonosítót kiadó tagállam általi, kizárásról szóló tájékoztatásának naptári negyedévét követő nyolc naptári negyedévben.
(2) Legalább a következő esetekben úgy kell tekinteni, hogy az adóalany a 2006/112/EK irányelv 363. cikkének d) pontja, illetve 369e. cikkének d) pontja értelmében rendszeresen nem tartja be a valamely különös szabályozásra vonatkozó előírásokat:
a)
amennyiben az azonosítót kiadó tagállam három egymást követő naptári negyedévre vonatkozóan a 60a. cikk szerinti figyelmeztetést küldött meg neki, és a héabevallást a figyelmeztetések kiküldésétől számított tíz napon belül egyik naptári negyedévre vonatkozóan sem nyújtotta be;
b)
amennyiben három egymást követő naptári negyedévre vonatkozóan az azonosítót kiadó tagállam a 63a. cikk szerinti figyelmeztetéseket küldött meg neki, és az adóalany a figyelmeztetések kiküldésétől számított tíz napon belül nem fizette be az esedékes héa teljes összegét egyik naptári negyedévre vonatkozóan sem, kivéve, ha a fennmaradó be nem fizetett összeg valamennyi naptári negyedév vonatkozásában kevesebb, mint 100 EUR;
c)
amennyiben az azonosítót kiadó tagállam vagy a fogyasztás helye szerinti tagállam kérésére és az azonosítót kiadó tagállam által ezt követően küldött figyelmeztetést követően egy hónappal sem bocsátotta elektronikus úton rendelkezésre a 2006/112/EK irányelv 369. és 369k. cikkeiben említett nyilvántartást.
58c. cikk
Amennyiben az adóalanyt kizárják valamelyik különös szabályozásból, az adóalany a kizárás hatályossá válásának időpontját követően nyújtott a távközlési, rádió- és televízióműsor- vagy elektronikus szolgáltatásokkal összefüggően felmerülő, héával kapcsolatos valamennyi kötelezettséget közvetlenül a fogyasztás helye szerinti érintett tagállam adóhatóságai felé teljesíti.
7. Alszakasz
Héa-bevallás
59. cikk
(1) A 2006/112/EK irányelv 364. vagy 369f. cikke értelmében vett minden bevallási időszak önálló bevallási időszak.
(2) Amennyiben az 57d. cikk második bekezdésével összhangban a különös szabályozás az első szolgáltatásnyújtás időpontjától alkalmazandó, az adóalanynak külön héabevallást kell benyújtania arra a naptári negyedévre vonatkozóan, amelyben az első szolgáltatást nyújtotta.
(3) Amennyiben egy adóalanyt valamely bevallási időszak folyamán valamennyi különös szabályozás keretében nyilvántartásba vettek, akkor héabevallást kell benyújtania, és teljesítenie kell a megfelelő befizetéseket az azonosítót kiadó tagállam részére mindkét szabályozás keretében, az adott szabályozás hatálya alá tartozó szolgáltatásnyújtások és az érintett időszak tekintetében.
(4) Amennyiben az azonosítót kiadó tagállamnak az 57f. cikk szerinti megváltoztatása az adott naptári negyedév első napját követően történik, az adóalanynak mind az előző, mind az új - azonosítót kiadó - tagállam számára be kell nyújtania a héabevallást, és teljesítenie kell a megfelelő befizetéseket külön-külön azon időszakok során nyújtott szolgáltatások tekintetében, amelyek alatt a tagállamok az azonosítót kiadó tagállamoknak minősültek.
59a. cikk
Amennyiben a valamely különös szabályozást alkalmazó adóalany egy adott bevallási időszakban egyetlen fogyasztás helye szerinti tagállamban sem nyújt a különös szabályozás hatálya alá tartozó szolgáltatást, olyan héabevallást kell benyújtania, amelyből kiderül, hogy az említett időszak során nem történt szolgáltatásnyújtás (nullás héabevallás).
60. cikk
A különös szabályozás szerinti héabevallásban szereplő összeg nem kerekíthető sem lefelé, sem felfelé a legközelebbi egész pénzegységre. A héa pontos összegét kell bevallani és befizetni.
60a. cikk
Az azonosítót kiadó tagállam elektronikus úton figyelmezteti a 2006/112/EK irányelv 364. vagy 369f. cikke szerinti héabevallás benyújtását elmulasztó adóalanyokat a bevallás benyújtására vonatkozó kötelezettségükre. Az azonosítót kiadó tagállam a bevallás benyújtása esedékességének napját követő tizedik napon figyelmeztetést küld meg, és tájékoztatja a többi tagállamot a figyelmeztetés megküldéséről.
Bármely ezt követő figyelmeztetés, illetve a héa megállapítása és behajtása érdekében tett lépés a fogyasztás helye szerinti érintett tagállam felelősségi körébe tartozik.
A fogyasztás helye szerinti tagállam által megküldött figyelmeztetések vagy megtett lépések ellenére az adóalanynak a héabevallásokat az azonosítót kiadó tagállam számára kell benyújtania.
61. cikk
(1) A héabevallás benyújtását követően az abban szereplő adatok utólagos megváltoztatására kizárólag az adott bevallás módosítása révén kerülhet sor, későbbi bevallásokban történő kiigazításuk révén nem.
(2) Az (1) bekezdésben említett módosításokat az eredeti bevallás benyújtása esedékességének időpontjától számított három évig terjedő időszakon belül kell elektronikus úton eljuttatni az azonosítót kiadó tagállamnak.
Ez nem érinti azonban a fogyasztás helye szerinti tagállamnak az adómegállapításra és a módosításokra vonatkozó szabályait.
61a. cikk
Amennyiben valamely adóalany:
a)
megszünteti valamely különös szabályozás alkalmazását;
b)
kizárják valamely különös szabályozásból; vagy
c)
az 57f. cikkel összhangban megváltoztatja az azonosítót kiadó tagállamot,
a záró héabevallást és a megfelelő befizetéseket, valamint a korábbi bevallásokkal kapcsolatos minden helyesbítést vagy késedelmes benyújtást, illetve a megfelelő befizetéseket azon tagállamban kell benyújtania vagy teljesítenie, amely az adott megszüntetés, kizárás vagy változtatás előtt az azonosítót kiadó tagállam volt.
8. Alszakasz
Pénznem
61b. cikk
Amennyiben az azonosítót kiadó tagállam, amelynek pénzneme nem az euro, előírja, hogy a héabevallás a saját nemzeti pénznemében készüljön, ezen előírás valamennyi, különös szabályozást alkalmazó adóalany héabevallására alkalmazandó.
9. Alszakasz
Adófizetés
62. cikk
A 63a. cikk harmadik bekezdése és a 63b. cikk sérelme nélkül, az adóalany az azonosítót kiadó tagállam részére teljesíti a befizetéseket.
Az adóalany által a 2006/112/EK irányelv 367. vagy 369i. cikke szerint befizetett héa összegének az említett irányelv 364. vagy 369f. cikke alapján benyújtott héabevalláshoz kell kapcsolódnia. Az adóalany által befizetett összeget kizárólag ehhez a bevalláshoz kapcsolódóan lehet később módosítani, és azt nem lehet egy másik bevalláshoz kapcsolni, vagy egy későbbi bevallásban módosítani. Minden egyes befizetés esetében meg kell adni a kapcsolódó bevallás hivatkozási számát.
63. cikk
Ha az azonosítót kiadó tagállam a 2006/112/EK irányelv 364. vagy 369f. cikke szerinti héabevallás alapján fizetendő összegnél magasabb összeget szedett be, a többletet közvetlenül az érintett adóalanynak téríti vissza.
Ha az azonosítót kiadó tagállam egy később hibásnak bizonyuló héabevallásra tekintettel részesült befizetésben, és az érintett tagállam az összeget már elosztotta a fogyasztás helye szerinti tagállamok között, akkor az esetleges többletből e fogyasztás helye szerinti tagállamok a rájuk eső részt közvetlenül térítik vissza az adóalanynak.
Amennyiben azonban a többletfizetések a 2018. évi utolsó bevallási időszakra vagy az azt megelőző bevallási időszakokra vonatkoznak, az azonosítót kiadó tagállam a 904/2010/EU rendelet 46. cikke (3) bekezdésének megfelelően visszatartott összeg arányos részét téríti vissza, a fogyasztás helye szerinti tagállam pedig a többletfizetés és az azonosítót kiadó tagállam általi visszatérítés összegének különbözetét téríti vissza.
A fogyasztás helye szerinti tagállam elektronikus úton tájékoztatja az azonosítót kiadó tagállamot a visszatérített összegekről.
63a. cikk
Amennyiben az adóalany a 2006/112/EK irányelv 364. vagy 369f. cikke alapján héabevallást nyújt be, azonban befizetés nem történik, vagy a befizetés összege kevesebb, mint a bevallásban szereplő összeg, az azonosítót kiadó tagállam azon napot követő tizedik napon, amelyen a fizetést legkésőbb teljesíteni kellett volna, a 2006/112/EK irányelv 367. vagy 369i. cikkével összhangban elektronikus úton figyelmezteti az adóalanyt a fennálló héatartozására.
Az azonosítót kiadó tagállam elektronikus úton tájékoztatja a fogyasztás helye szerinti tagállamokat a figyelmeztetés megküldéséről.
Minden ezt követő figyelmeztetés és a héa behajtása érdekében tett lépés a fogyasztás helye szerinti érintett tagállam felelősségi körébe tartozik. Amennyiben az ilyen jellegű további figyelmeztetéseket a fogyasztás helye szerinti tagállam küldte meg, a héát e tagállam részére kell teljesíteni.
A fogyasztás helye szerinti tagállam elektronikus úton tájékoztatja az azonosítót kiadó tagállamot a figyelmeztetés megküldéséről.
63b. cikk
Amennyiben a héabevallást nem nyújtották be, vagy a héabevallást későn nyújtották be, vagy az hiányos vagy hibás, továbbá ha a héabefizetés késedelmes, a fogyasztás helye szerinti tagállam hatáskörébe tartozik a kamat, a bírság és az egyéb díjak kiszámítása és kivetése. Az adóalany az ilyen kamatokat, büntetéseket és más díjakat közvetlenül a fogyasztás helye szerinti tagállamnak teljesíti.
10. Alszakasz
Nyilvántartás
63c. cikk
(1) Annak érdekében, hogy a 2006/112/EK irányelv 369. és 369k. cikke értelmében kellőképp részletesnek minősüljön, az adóalany által vezetett nyilvántartásnak az alábbi információkat kell tartalmaznia:
a)
a fogyasztás helye szerinti tagállam, amelynek területén a szolgáltatást nyújtják;
b)
a nyújtott szolgáltatás típusa;
c)
a szolgáltatásnyújtás időpontja;
d)
az adóalap, a pénznem megadásával;
e)
az adóalap esetleges további növelése vagy csökkentése;
f)
az alkalmazott héamérték;
g)
a fizetendő héa összege, a pénznem megadásával;
h)
a teljesítés időpontja és a kapott ellenérték;
i)
a szolgáltatásnyújtás teljesítése előtt kapott előlegek;
j)
amennyiben számlakibocsátásra kerül sor, a számlán szereplő információk;
k)
a szolgáltatás igénybevevőjének neve, amennyiben az az adóalany számára ismert;
l)
a szolgáltatást igénybevevő letelepedési helyének, illetve állandó lakóhelyének vagy szokásos tartózkodási helyének meghatározására szolgáló információ.
(2) Az (1) bekezdésben említett információkat az adóalanynak oly módon kell nyilvántartania, hogy az késedelem nélkül és minden egyes nyújtott szolgáltatás tekintetében elektronikus úton rendelkezésre bocsátható legyen.”
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2015. január 1-jétől kell alkalmazni.
A tagállamok mindazonáltal lehetővé teszik, hogy a nem letelepedett adóalanyok a nem adóalanyok számára távközlési, rádió- és televízióműsor- vagy elektronikus szolgáltatásokat nyújtó, nem letelepedett adóalanyokra vonatkozó különös szabályozás keretében történő nyilvántartásba vétel céljából 2014. október 1-jétől kezdve benyújthassák a 2006/112/EK irányelv 360., vagy 369c. cikkben előírt információkat.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Luxembourgban, 2012. október 9-én.