РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 15 юли 2013 година
за упълномощаване на някои държави членки да ратифицират или да се присъединят в интерес на Европейския съюз към Протокола за изменение на Виенската конвенция за гражданска отговорност за ядрена вреда от 21 май 1963 г. и да направят декларация относно прилагането на съответните вътрешни правила от правото на Съюза
(2013/434/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 81, параграф 2, във връзка с член 218, параграф 6, буква а) от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид одобрението на Европейския парламент,
като има предвид, че:
(1)
Съюзът работи за установяването на общо съдебно пространство въз основа на принципа на взаимно признаване на съдебни решения.
(2)
Протоколът от 12 септември 1997 г. (наричан по-долу „Протоколът от 1997 г.“) за изменение на Виенската конвенция от 21 май 1963 г. за гражданска отговорност за ядрена вреда (наричана по-долу „Виенската конвенция“) беше договорен с оглед на осигуряването на по-добро обезщетение на пострадалите от вреди, причинени от ядрени аварии. Следователно е желателно разпоредбите на Протокола от 1997 г. да се прилагат в държавите членки, които са договарящи се страни по Виенската конвенция.
(3)
Съюзът има изключителна компетентност по отношение на членове XI и XII от Виенската конвенция, изменена с Протокола от 1997 г., доколкото тези разпоредби засягат правилата, установени в Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1). От 10 януари 2015 г. Регламент (ЕО) № 44/2001 ще бъде заменен от Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (2). Държавите членки запазват своята компетентност по въпросите, уредени с Протокола от 1997 г., които не засягат правото на Съюза. Предвид предмета и целта на Протокола от 1997 г. приемането на разпоредбите от протокола, които попадат в рамките на компетентност на Съюза, не може да бъде изолирано от разпоредбите, които попадат в рамките на компетентност на държавите членки.
(4)
Виенската конвенция и Протоколът от 1997 г. не са отворени за участие от страна на регионални организации за икономическа интеграция. В резултат на това Съюзът не е в позиция да стане договаряща се страна по Протокола от 1997 г.
(5)
Поради тази причина държавите членки, които са договарящи се страни по Виенската конвенция и не са ратифицирали Протокола от 1997 г. преди присъединяването си към Съюза, следва да бъдат упълномощени да ратифицират или да се присъединят в интерес на Съюза към Протокола от 1997 г.
(6)
Дванадесет от държавите - членки на Съюза, а именно Белгия, Германия, Гърция, Испания, Франция, Италия, Нидерландия, Португалия, Словения, Финландия, Швеция и Обединеното кралство са договарящи се страни по Парижката конвенция от 29 юли 1960 г. за отговорността на трети страни в областта на ядрената енергетика, изменена с Допълнителния протокол от 28 януари 1964 г. и с Протокола от 16 ноември 1982 г. (наричана по-долу „Парижката конвенция“). Парижката конвенция въвежда режим за обезщетение на пострадалите от вреди, причинени от ядрени аварии, основан на принципи, сходни с тези на Виенската конвенция. Протоколът от 12 февруари 2004 г. (наричан по-долу „Протоколът от 2004 г.“) за изменение на Парижката конвенция осигурява по-добро обезщетение за вреди, причинени от ядрени аварии. С решения 2004/294/ЕО (3) и 2007/727/ЕО (4) на Съвета държавите членки, които са договарящи се страни по Парижката конвенция, бяха упълномощени да ратифицират или да се присъединят към Протокола от 2004 г. в интерес на тогавашната Общност. Ето защо има обективно основание това решение да не бъде адресирано към държавите членки, които са договарящи се страни по Парижката конвенция и не са договарящи се страни по Виенската конвенция.
(7)
Освен това пет от държавите - членки на Съюза, а именно Ирландия, Кипър, Люксембург, Малта и Австрия, не са договарящи се страни нито по Виенската, нито по Парижката конвенция. Предвид факта, че Протоколът от 1997 г. внася изменения във Виенската конвенция и че Регламент (ЕО) № 44/2001 упълномощава държавите членки, обвързани от посочената конвенция, да продължат да прилагат предвидените в нея правила относно юрисдикцията и относно признаването и изпълнението, има обективно основание настоящото решение да бъде адресирано единствено към държавите членки, които са договарящи се страни по Виенската конвенция. В съответствие с това Ирландия, Кипър, Люксембург, Малта и Австрия следва да продължат да спазват правилата, предвидени в Регламент (ЕО) № 44/2001, и да ги прилагат в областта, която е обхваната от Виенската конвенция и от Протокола от 1997 г. за изменение на тази конвенция.
(8)
В резултат на това разпоредбите на Протокола от 1997 г. ще се прилагат по отношение на Съюза единствено от тези държави членки, които са договарящи се страни по Виенската конвенция към момента на приемане на настоящото решение.
(9)
Правилата за признаване и изпълнение на съдебни решения, определени в член XII от Виенската конвенция и изменени с член 14 от Протокола от 1997 г., не следва да се прилагат с предимство пред правилата, уреждащи процедурата за признаване и изпълнение на съдебни решения, установени с Регламент (ЕО) № 44/2001. Следователно държавите членки, които са упълномощени с настоящото решение да ратифицират или да се присъединят към Протокола от 1997 г., следва да направят декларацията, предвидена в настоящото решение, за да се гарантира прилагането на подходящите правила на Съюза.
(10)
Обединеното кралство и Ирландия, към които се прилага Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз, участват в приемането и прилагането на настоящото решение.
(11)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на това решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Съветът упълномощава България, Чешката република, Естония, Литва, Унгария, Полша и Словакия да ратифицират или да се присъединят в интерес на Съюза към Протокола от 12 септември 1997 г. за изменение на Виенската конвенция за гражданска отговорност за ядрена вреда от 21 май 1963 г.
Текстът на Протокола от 1997 г. е приложен към настоящото решение.
Член 2
Съветът упълномощава България, Чешката република, Естония, Литва, Унгария, Полша и Словакия да направят следната декларация:
„Съдебните решения по въпроси, уредени с Протокола от 12 септември 1997 г. за изменение на Виенската конвенция за гражданска отговорност за ядрена вреда от 21 май 1963 г., които са постановени от съд на държава - членка на ЕС, която е договаряща се страна по Протокола, се признават и изпълняват в [име на държавата членка, която прави декларацията] в съответствие с приложимите по предмета на делото правила на Европейския съюз.“
Член 3
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 4
Адресати на настоящото решение са Република България, Чешката република, Република Естония, Република Литва, Унгария, Република Полша и Словашката република, в съответствие с Договорите.
Съставено в Брюксел на 15 юли 2013 година.
A TANÁCS HATÁROZATA
(2013. július 15.)
egyes tagállamoknak az atomkárokért való polgári jogi felelősségről szóló, 1963. május 21-i Bécsi Egyezményt módosító jegyzőkönyv Európai Unió érdekében történő megerősítésére vagy az ahhoz történő csatlakozásra, valamint a vonatkozó belső uniós jogszabályok alkalmazásáról szóló nyilatkozat tételére való felhatalmazásáról
(2013/434/EU)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 81. cikke (2) bekezdésére, összefüggésben 218. cikke (6) bekezdésének a) pontjával,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament egyetértésére,
mivel:
(1)
Az Unió egy, a bírósági határozatok kölcsönös elismerésének elvén alapuló közös igazságügyi térség létrehozására törekszik.
(2)
Az atomkárokért való polgári jogi felelősségről szóló, 1963. május 21-i Bécsi Egyezményt (a továbbiakban: a Bécsi Egyezmény) módosító, 1997. szeptember 12-i jegyzőkönyv (a továbbiakban: az 1997. évi jegyzőkönyv) elfogadásának célja az volt, hogy elősegítse a nukleáris incidensek által okozott károk áldozatainak kártalanítását. Ennélfogva kívánatos, hogy az 1997. évi jegyzőkönyv rendelkezései alkalmazandók legyenek azokban a tagállamokban, amelyek a Bécsi Egyezmény szerződő felei.
(3)
Az Unió kizárólagos hatáskörrel rendelkezik az 1997. évi jegyzőkönyvvel módosított Bécsi Egyezmény XI. és XII. cikke tekintetében, amennyiben ezek rendelkezései érintik a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendeletben (1) megállapított szabályokat. A 44/2001/EK tanácsi rendelet helyébe 2015. január 10-től a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) lép. A tagállamok továbbra is fenntartják hatáskörüket az 1997. évi jegyzőkönyv hatálya alá tartozó, de uniós jogot nem érintő ügyekben. Tekintettel az 1997. évi jegyzőkönyv tárgyára és céljára, a jegyzőkönyv uniós hatáskörbe tartozó rendelkezéseinek elfogadása nem választható el a tagállamok hatáskörébe tartozó rendelkezésektől.
(4)
Regionális gazdasági integrációs szervezetek nem lehetnek a Bécsi Egyezmény és az 1997. évi jegyzőkönyv részes felei. Ennek következtében az Unió nem válhat az 1997. évi jegyzőkönyv szerződő felévé.
(5)
Azokat a tagállamokat, amelyek a Bécsi Egyezmény szerződő felei, ám amelyek nem erősítették meg az 1997. évi jegyzőkönyvet az Unióhoz való csatlakozásukat megelőzően, fel kell hatalmazni arra, hogy az Unió érdekében erősítsék meg az 1997. évi jegyzőkönyvet vagy csatlakozzanak ahhoz.
(6)
Az Unió tagállamai közül tizenketten nevezetesen Belgium, Németország, Görögország, Spanyolország, Franciaország, Olaszország, Hollandia, Portugália, Szlovénia, Finnország, Svédország és az Egyesült Királyság,, és - szerződő felei az 1964. január 28-i kiegészítő jegyzőkönyvvel és az 1982. november 16-i jegyzőkönyvvel módosított, az atomenergia területén való polgári jogi felelősségről szóló, 1960. július 29-i Párizsi Egyezménynek (a továbbiakban: a Párizsi Egyezmény). A Párizsi Egyezmény a Bécsi Egyezményben foglaltakhoz hasonló elvek alapján létrehozza a nukleáris incidensek áldozatainak kártalanítására vonatkozó rendszert. A Párizsi Egyezményt módosító 2004. február 12-i jegyzőkönyv (a továbbiakban: a 2004. évi jegyzőkönyv) továbbfejleszti a nukleáris incidensek okozta károk kártalanítását. A 2004/294/EK (3) és a 2007/727/EK (4) tanácsi határozat felhatalmazta azokat a tagállamokat, amelyek szerződő felei a Párizsi Egyezménynek, hogy az akkori Közösség érdekében erősítsék meg a 2004. évi jegyzőkönyvet vagy csatlakozzanak ahhoz. Tényszerűen indokolt ezért, hogy ennek a határozatnak ne legyenek a címzettjei azok a tagállamok, amelyek a Párizsi Egyezménynek szerződő felei, a Bécsi Egyezménynek azonban nem.
(7)
Ezenkívül az Unió öt tagállama, nevezetesen Írország, Ciprus, Luxemburg, Málta és Ausztria, nem szerződő felei sem a Bécsi Egyezménynek, sem a Párizsi Egyezménynek. Mivel az 1997. évi jegyzőkönyv módosítja a Bécsi Egyezményt, és a 44/2001/EK tanácsi rendelet felhatalmazza a szóban forgó Egyezmény által kötelezett tagállamokat az abban a joghatóságra, valamint az elismerésre és a végrehajtásra vonatkozóan foglalt szabályok alkalmazásának folytatására, tényszerűen indokolt, hogy e határozat címzettjei csak azok a tagállamok legyenek, amelyek a Bécsi Egyezmény szerződő felei. Ennek megfelelően Írországnak, Ciprusnak, Luxemburgnak, Máltának és Ausztriának továbbra is a 44/2001/EK rendeletben foglalt szabályokhoz kell tartaniuk magukat, és továbbra is alkalmazniuk kell azokat a Bécsi Egyezmény és az azt módosító 1997. évi jegyzőkönyv hatálya alá tartozó területen.
(8)
Következésképpen az Unió tekintetében az 1997. évi jegyzőkönyv rendelkezéseit csak azoknak a tagállamoknak kell alkalmazniuk, amelyek e határozat elfogadásának időpontjában a Bécsi Egyezmény szerződő felei.
(9)
A határozatok elismerése és végrehajtása terén az 1997. évi jegyzőkönyv 14. cikkével módosított Bécsi Egyezmény XII. cikkében meghatározott szabályok nem élvezhetnek elsőbbséget a 44/2001/EK rendeletben megállapított, a határozatok elismerésére és végrehajtására vonatkozó eljárásokra irányadó szabályokkal szemben. Ezért azoknak a tagállamoknak, amelyek e határozattal felhatalmazást kapnak az 1997. évi jegyzőkönyv megerősítésére vagy az ahhoz történő csatlakozásra, meg kell tenniük az e határozatban foglalt nyilatkozatot a vonatkozó uniós szabályok alkalmazásának biztosítása céljából.
(10)
Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló (21.) jegyzőkönyv hatálya alá tartozó Egyesült Királyság és Írország részt vesz ennek a határozatnak az elfogadásában és alkalmazásában.
(11)
Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban Dánia nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Tanács felhatalmazza Bulgáriát, a Cseh Köztársaságot, Észtországot, Litvániát, Magyarországot, Lengyelországot és Szlovákiát, hogy az Unió érdekében erősítse meg az atomkárokért való polgári jogi felelősségről szóló, 1963. május 21-i Bécsi Egyezményt módosító 1997. szeptember 12-i jegyzőkönyvet, vagy csatlakozzon ahhoz.
Az 1997. évi jegyzőkönyv szövegét csatolták e határozathoz.
2. cikk
A Tanács felhatalmazza Bulgáriát, a Cseh Köztársaságot, Észtországot, Litvániát, Magyarországot, Lengyelországot és Szlovákiát a következő nyilatkozat megtételére:
„Az atomkárokért való polgári jogi felelősségről szóló, 1963. május 21-i Bécsi Egyezményt (a továbbiakban: a Bécsi Egyezmény) módosító, 1997. szeptember 12-i jegyzőkönyv hatálya alá tartozó ügyekben hozott határozatok, amennyiben azokat az Európai Unió olyan tagállamának bírósága hozta, amely szerződő fele az említett jegyzőkönyvnek, az Európai Unió vonatkozó jogszabályainak megfelelően [a nyilatkozatot tevő tagállam neve]-ban/-ben/-on elismerhetők és végrehajthatók.”
3. cikk
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
4. cikk
Ennek a határozatnak a Szerződéseknek megfelelően a Bolgár Köztársaság, a Cseh Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Litván Köztársaság, Magyarország, a Lengyel Köztársaság és a Szlovák Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2013. július 15-én.