ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 499/2014 НА КОМИСИЯТА
от 11 март 2014 година
за допълване на регламенти (ЕС) № 1308/2013 и (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета чрез изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 на Комисията по отношение на секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 922/72, (ЕИО) № 234/79, (ЕО) № 1037/01 и (ЕО) № 1234/07 на Съвета (1), и по-специално член 37, буква в), подточка iv) и буква г), подточка xiii), член 173, параграф 1, букви б), в) и е), член 181, параграф 2 и член 231, параграф 1 от него,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/00, (ЕО) № 1290/05 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (2), и по-специално член 64, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 (3) на Комисията беше приет въз основа на Регламент (ЕО) № 1234/2007 (4) на Съвета, който беше отменен и заменен с Регламент (ЕС) № 1308/2013.
(2)
Регламент (ЕС) № 1308/2013 съдържа някои нови разпоредби относно секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци. Тези разпоредби трябва да бъдат допълнени по отношение на финансовите вноски на членовете на организация на производители в сектора на плодовете и зеленчуците („организация на производители“), предлагането на пазара на цялата продукция чрез организацията на производители, възлагането на дейности на външни изпълнители, демократичната отчетност, определянето на тавани за разходите за управление и предотвратяване на кризи, условията за презасаждане на овощни градини като мярка за управление и предотвратяване на кризи, някои елементи на процедурата в случай на неспазване на критериите за признаване и прилагането на системата на входни цени, както и условия за предоставяне на гаранция.
(3)
Член 160 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 предвижда уставът на организацията на производителите да изисква от производителите, които са нейни членове, да предлагат на пазара цялата си съответна продукция посредством организацията на производителите. За да се осигури гъвкавост в сектора на плодовете и зеленчуците, е целесъобразно да се позволи на производителите при определени условия да предлагат на пазара продукцията си извън организацията на производителите.
(4)
Съгласно член 26 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 основната дейност на организацията на производители е свързана с концентриране на предлагането и предлагане на пазара на продуктите на членовете ѝ, за които е призната. Необходимо е да се изясни как се извършва тази дейност, по-специално в случай на възлагане на дейности на външни изпълнители. Освен това, за да се позволи на държавите членки да осъществяват необходимия контрол, организациите на производители следва да съхраняват водената отчетност, която осигурява възможност на държавите членки да установяват, че организацията на производители е изпълнила своите задачи.
(5)
Член 27 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 изисква организацията на производители да продължава да бъде отговорна за възложените на външни изпълнители дейности. Целесъобразно е по-подробното уточняване на средствата, чрез които се гарантира, че възложените на външни изпълнители дейности продължават да бъдат контролирани от организацията на производители, която е възложила тези дейности.
(6)
Член 31 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 изисква от държавите членки да предприемат всички мерки, които считат за необходими, за да предотвратят злоупотреба с власт или влияние от страна на един или няколко от членовете на организация на производители. Организациите на производители следва да предоставят доказателства на държавите членки за своята демократична отчетност по отношение на производители, които са техни членове. Във връзка с това следва да се ограничи максималният процент за правото на глас и дяловете, които всяко физическо или юридическо лице може да притежава в организация на производители.
(7)
Член 153, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 1308/2013 изисква уставът на организацията на производители да предвижда налагането на задължение на членовете за финансови вноски, необходими за нейното финансиране. За да се гарантира, че членовете на организацията на производители заплащат финансовите вноски, необходими за създаването и захранването на оперативния фонд, предвиден в член 32 от регламента, е необходимо да се предвиди включване на такова задължение в устава на организацията на производители.
(8)
С цел да се избегнат ситуации, в които мерките за предотвратяване и управление на кризи видят до неравномерно финансиране в рамките на асоциация на организации на производители, на равнището на всяка членуваща организация на производители следва да се изчислят тавани на разходите за предотвратяване и управление на кризи по оперативните програми на асоциации на организации на производители. Освен това следва да се установят и условия за презасаждане на овощни градини като мярка за управление и предотвратяване на кризи. За да се избегне неравномерно финансиране на оперативни програми, следва да се определи максимален процент на разходите, които могат да се предвидят за презасаждане на овощни градини.
(9)
В член 114 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 се установяват санкциите, които да се прилагат при неспазване на критериите за признаване. Съгласно член 154, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 държавите членки трябва да извършват редовни проверки, за да потвърдят, че организациите на производители спазват критериите за признаване, налагат санкции на тези организации при неспазване или нередности и при необходимост вземат решение за оттегляне на признаването. По-ефективна би била системата, при която се прави разграничаване на съществените и незначителните нередности при спазването на критериите за признаване, като така би се избегнало различното тълкуване от страна на държавите членки. Поради това е целесъобразно да се установи опростена процедура или система със степени на санкции, както се предвижда в член 64 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, за да се избегне неправомерното възползване от подпомагане от Съюза от страна на организации на производители, които вече не отговарят на изискванията за признаване.
(10)
Член 181 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 предвижда прилагане на Митническия кодекс за митническо оформяне на стоки по системата на входни цени. Тъй като въпросните стоки са малотрайни и стойността им в момента на митническото оформяне невинаги е установена, е необходимо на Комисията да се предостави възможност да приеме правила с цел проверка на достоверността на декларираната входна цена на съответна партида спрямо фиксирана стойност при вноса, за да се ускорят процедурите за митническо оформяне. Освен това опитът, придобит при прилагането на системата на входни цени, показа, че е целесъобразно да се поиска предоставяне на гаранция, когато митническата стойност, определена в съответствие с договорната стойност, посочена в член 29 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (5), надвишава с повече от 8 % стандартната стойност при вноса, изчислена от Комисията.
(11)
Поради това Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 следва да бъде съответно изменен.
(12)
За да се гарантира плавен преход при оперативните програми, одобрени съгласно Регламент (ЕО) № 1234/2007, в новите правила на Регламент (ЕС) № 1308/2013 следва да бъдат предвидени преходни разпоредби.
(13)
Разпоредбите относно предотвратяването и управлението на кризи следва да се прилагат от 1 януари 2014 г., т.е. датата, от която се прилагат съответните нови разпоредби на Регламент (ЕС) № 1308/2013. С цел да се осигури възможност на организациите на производители да се адаптират към новите правила относно изискванията за възлагане на дейности на външни изпълнители и за демократична отчетност, съответните разпоредби следва да се прилагат едва от 1 януари 2015 г. Член 181 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се прилага от 1 октомври 2014 г. нататък и поради това съответните нови разпоредби на този регламент относно проверката на достоверността на декларираната входна цена на партида и условията за предоставяне на гаранция следва да се прилагат от същата дата,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 се изменя, както следва:
1.
В член 26, параграф 1 се добавят следните втора и трета алинеи:
„Пускането на пазара се извършва от организацията на производители или под контрола на организацията на производители в случай на възлагане на дейности на външни изпълнители съгласно член 27. Това включва решението за продукта, който ще се продава, избора на канал на разпространение и освен ако продажбата не се извършва чрез търг, договарянето на неговото количество и цена.
Организациите на производители съхраняват водената отчетност, включително счетоводни документи, в продължение на поне 5 години, с които се доказва, че организацията на производители е концентрирала предлагането и е пускала на пазара продуктите на членове, за които е призната“
2.
Вмъква се следният член 26а:
„Член 26а
Предлагане на пазара на продукцията извън организацията на производители
Когато организацията на производители позволява това и когато се спазват условията, определени от организацията на производители, членуващите производители могат:
1)
да продават не повече от определен процент от своята продукция или продукти пряко или извън стопанства на производители, в които участват, на потребители за техни лични нужди, като процентите се определят от държавите членки в размер на не по-малко от 10 %;
2)
да предлагат на пазара сами или чрез друга организация на производители, определена от тяхната собствена организация, количества продукти, които са незначителни спрямо обема на предлаганата на пазара продукция от собствената им организация;
3)
да предлагат на пазара сами и чрез друга организация на производители, определена от тяхната собствена организация, продукти, които поради своите характеристики не се включват обичайно в търговската дейност на съответната организация на производители.“
3.
Член 27 се заменя със следния текст:
„Член 27
Възлагане на дейности на външни изпълнители
1. Дейностите, чието възлагане на външни изпълнители може да бъде разрешено от държавите членки в съответствие с член 155 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (6), са свързани с целите на организациите на производители, определени в член 152, параграф 1, буква в) от посочения регламент, и могат да включват, наред с другото, събиране, съхраняване, пакетиране и предлагане на пазара на продукта на членовете на организацията на производители.
2. Организация на производители, която възлага дейност на външни изпълнители, сключва търговско споразумение чрез писмен договор с друг субект, включително един или няколко от своите членове или дъщерно дружество, с цел извършване на съответната дейност. Организацията на производители продължава да бъде отговорна за гарантиране на изпълнението на възложената на външни изпълнителни дейност, както и за контрола върху цялостното управление и наблюдението на търговското споразумение за извършване на дейността.
3. Контролът върху цялостното управление и наблюдението, посочени в параграф 2, се извършват ефективно, като се изисква договорът за възлагане на дейности на външни извършители:
а)
да позволява на организацията на производители да издава обвързващи инструкции и да включва условия, позволяващи на организацията на производители да прекратява договора, ако доставчикът на услуги не спазва сроковете и условията на договора за възлагане на дейности на външни изпълнители,
б)
да съдържа подробни условия, включително задължения за докладване и крайни срокове, които позволяват на организацията на производители да извършва оценка и да упражнява действителен контрол над възложените на външни изпълнители дейности.
Договорите за възлагане на дейности на външни изпълнители, както и докладите, посочени в буква б), се съхраняват от организацията на производители поне 5 години за целите на последващи проверки и са достъпни за всички членове при поискване от тяхна страна.
(6) Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 922/72, (ЕИО) № 234/79, (ЕО) № 1037/01 и (ЕО) № 1234/2007 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 671).“" 						
4.
Член 31 се заменя със следния текст:
„Член 31
Демократична отчетност на организациите на производители
1. Държавите членки определят максимален процент за правото на глас и дяловете, които всяко физическо или юридическо лице може да притежава в организация на производители. Максималният процент за право на глас и дялове трябва да бъде под 50 % от общите права на глас и под 50 % от дяловете. В надлежно обосновани случаи държавите членки могат да определят по-висок максимален процент за дяловете, които юридическо лице може да притежава в организация на производители, при условие че е избегната всякаква възможност за злоупотребата с власт от страна на това юридическо лице.
Посредством дерогация от първа алинея, когато организации на производители изпълняват оперативна програма към 17 май 2014 г., максималният процент на дяловете, определен от държавата членка за изпълнението на първа алинея, се прилага едва след края на срока на оперативната програма.
2. Органите на държавите членки извършват проверки на правата на глас и дяловете, включващи проверки на самоличността на физическите или юридическите лица, притежаващи дялове на членовете на организацията на производители, които от своя страна са юридически лица.
3. Когато организация на производители е ясно обособена част от юридическо лице, държавите членки приемат мерки, с които се ограничават или забраняват правомощията на това юридическо лице да изменя, одобрява или отхвърля решения на организацията на производители.“
5.
В член 53 се добавя следният параграф 3:
„3. Уставът на организация на производители в сектора на плодовете и зеленчуците изисква членуващите в нея производители да заплащат финансовите вноски, предвидени в нейния учредителен акт, за създаването и попълването на оперативния фонд, предвиден в член 32 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.“
6.
В член 62 се добавя следният параграф 5:
„5. Таванът на разходите за управление и предотвратяване на кризи, посочен в член 33, параграф 3, четвърта алинея от Регламент (ЕС) № 1308/2013, по оперативните програми на асоциации на организации на производители се изчислява на равнището на всяка членуваща организация на производители.“
7.
Вмъква се следният член 89а:
„Член 89а
Презасаждане на овощни градини поради задължително изкореняване
Когато държавите членки включат в националната си стратегия презасаждането на овощни градини поради задължително изкореняване по съображения, свързани със здравето на човека или растенията, като мярка при кризи, те определят видовете и при необходимост сортовете, които са допустими за тази мярка, и условията, свързани с нейното прилагане. В случай на изкореняване поради съображения, свързани със здравето на растенията, мерките, предприети от държавите членки за презасаждане на овощни градини, са съобразени с Директива 2000/29/ЕО на Съвета (7).
За презасаждането на овощни градини не се изразходват повече от 20 % от общите разходи по оперативната програма. Държавите членки могат да вземат решение за определяне на по-нисък процент.
(7) Директива 2000/29/ЕС на Съвета от 8 май 2000 г. относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността (ОВ L 169, 10.7.2000 г., стр. 1).“" 						
8.
Член 114 се заменя със следния текст:
„Член 114
Неспазване на критериите за признаване
1. Ако държава членка установи, че организация на производители не спазва някой от критериите за признаване, свързани с изискванията от членове 21, 23, член 26, параграфи 1 и 2 и член 31, тя изпраща на въпросната организация на производители, не по-късно от 2 месеца след установяване на неспазването, предупредително писмо с препоръчана поща, в което се посочва установената нередност, коригиращите мерки и срокът, в рамките на който се предприемат тези мерки, като той не трябва да надвишава 4 месеца. От момента на установяване на неспазването държавите членки преустановяват плащанията на помощи, докато не бъдат предприети удовлетворяващи ги коригиращи мерки.
2. Неспазването на критериите за признаване, посочени в параграф 1, в рамките на определения от държавата членка срок, води до спиране на признаването на организацията на производители. Държавата членка уведомява организацията на производители за периода на спиране, който не надвишава 12 месеца от датата на получаване на предупредителното писмо от страна на организацията на производители. Тази мярка се прилага, без да се засяга прилагането на хоризонталното национално законодателство, което може да предвижда спирането на такива действия след започване на свързани съдебни производства.
В периода на спиране на признаването организацията на производители може да продължи да извършва дейност, но плащанията на помощи се преустановяват до отмяната на спирането на признаването. Годишната стойност на помощта се намалява с 2 % за всеки започнат календарен месец, през който е спряно признаването.
Спирането на признаването се прекратява в деня на проверката, която показва, че въпросните критерии за признаване са изпълнени.
3. Ако критериите не са изпълнени до края на срока за спиране на признаването, определен от компетентния орган на държавата членка, държавата членка оттегля признаването, считано от датата, на която условията за признаване не са изпълнени, или, ако не е възможно тази дата да бъде установена, от датата на установяване на нередността. Тази мярка се прилага, без да се засяга прилагането на хоризонталното национално законодателство, което може да предвижда спирането на такива действия след започване на свързани съдебни производства. Дължимите помощи не се изплащат, а неправомерно платените помощи се възстановяват.
4. Ако държава членка установи, че организация на производители не спазва някой от другите критерии за признаване, установени в член 154 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, освен посочените в параграф 1, тя изпраща на въпросната организация на производители, не по-късно от 2 месеца след установяване на неспазването, предупредително писмо с препоръчана поща, в което се посочва установената нередност, коригиращите мерки и срокът, в рамките на който се предприемат тези мерки, като той не трябва да надвишава 4 месеца.
5. Непредприемането на коригиращите мерки, посочени в параграф 4, в рамките на определения от държавата членка срок, води до временно преустановяване на плащанията и намаляване на размера на годишната помощ с 1 % за всеки започнат календарен месец, който надвишава този срок. Тази мярка се прилага, без да се засяга прилагането на хоризонталното национално законодателство, което може да предвижда спирането на такива действия след започване на свързани съдебни производства.
6. Когато обаче организация на производители предостави на държавата членка доказателства, че поради природни бедствия, неблагоприятни климатични условия, болести или нашествия от вредители, въпреки че е предприела необходимите мерки за предотвратяване на риска, тя не е в състояние да спазва условията за признаване, предвидени в член 154, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 1308/2013 по отношение на минималния обем или стойност на предлаганата на пазара продукция, определени от държавата членка, държавата членка може за въпросната година да приложи дерогация от минималния обем или стойност на предлаганата на пазара продукция за тази организация на производители.
7. В случаите когато се прилагат параграфи 1, 2, 4 и 5, държавите членки може да извършват плащания след крайния срок, посочен в член 70, когато това е необходимо за прилагането на този член. Тези плащания обаче не могат да бъдат извършвани по-късно от 15 октомври през втората година след годината на изпълнение на програмата.“
9.
Член 137 се заменя със следния текст:
„Член 137
Основа за входни цени
1. Член 181, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се прилага по отношение на продуктите, изброени в приложение XVI.
2. Когато митническата стойност на продуктите, изброени в част A на приложение XVI, се определя според договорната стойност, посочена в член 29 от Регламент (ЕИО) № 2913/92, и тази митническа стойност е по-висока с повече от 8 % от фиксираната стойност, изчислена от Комисията като стандартната стойност при вноса в момента на съставяне на декларацията за допускане на продуктите за свободно обращение, вносителят трябва да предостави гаранцията, посочена в член 248, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93. За тази цел размерът на вносното мито, което в крайна сметка би се дължало за продуктите, изброени в част А от приложение XVI, се равнява на дължимото мито, ако въпросният продукт е бил класифициран въз основа на съответната стандартна стойност при вноса.
Първа алинея не се прилага, когато съответната стандартна стойност при вноса е по-висока от входните цени, изброени в приложение I, част III, раздел I, приложение 2 към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (8) и когато заявителят изисква незабавното вписване в сметките на размера на митото, което може в крайна сметка да е дължимо за стоките, вместо предоставяне на гаранция.
3. Когато митническата стойност на продуктите, изброени в част А от приложение XVI, се изчислява в съответствие с член 30, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2913/92, приспадането на митото се извършва при условията, предвидени в член 136, параграф 1 от настоящия регламент. В такъв случай вносителят предоставя гаранция съгласно член 248, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, която е равна на размера на митото, което той би платил, ако класификацията на продуктите се правеше на основата на стандартната стойност при вноса.
4. Митническата стойност на стоките, внесени на консигнация, се определя директно в съответствие с член 30, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2913/92, като за тази цел по време на срока, в който е в сила, се прилага стандартната стойност при вноса, изчислена в съответствие с член 136.
5. Вносителят разполага с един месец от продажбата на въпросните продукти, като се спазва максималният срок от четири месеца от датата на приемане на декларацията за допускане за свободно обращение, да докаже, че партидата е освободена според условия, потвърждаващи правилното определяне на цените, посочени в член 29 от Регламент (ЕИО) № 2913/92, или да определи митническата стойност, посочена в член 30, параграф 2, буква в) от този регламент. Неспазването на един от тези крайни срокове води до загуба на предоставената гаранция, без да се засяга прилагането на параграф 6.
Предоставената гаранция се освобождава, при условие че се предоставя удовлетворяващо митническите органи доказателство за условията на освобождаване. В противен случай гаранцията се задържа посредством плащане на вносни мита.
За да се докаже, че партидата е освободена съгласно условията, посочени в първа алинея, освен фактурата вносителят предоставя всички документи, необходими за извършването на съответната митническа проверка по отношение на продажбата и освобождаването на всеки продукт от въпросната партида, включително документите, свързани с транспорта, застраховката, обработката и съхраняването на партидата.
Когато пазарните стандарти, посочени в член 3, изискват сортът на продукта или търговският вид на плодовете и зеленчуците да бъдат посочени на опаковката, сортът на продукта или търговският вид на плодовете и зеленчуците, които съставляват част от партидата, се посочват на документите, свързани с транспорта, фактурите и ордера за доставка.
6. Максималният срок от четири месеца, посочен в параграф 5, първа алинея, може да бъде удължен от компетентните органи на държавата членка максимум с три месеца по искане на вносителя, което трябва да бъде надлежно обосновано.
Ако при проверка компетентните органи на държавите членки установят, че изискванията на настоящия член не са спазени, те събират дължимото мито по член 220 от Регламент (ЕИО) № 2913/92. Размерът на митата, които следва да бъдат събрани или които остава да бъдат събрани, включва лихва от датата на допускане на стоките за свободно обращение до датата на събиране на дължимите мита. Прилаганият лихвен процент е този, който е в сила за операциите по събиране на вземания съгласно националното законодателство.
(8) Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 256, 7.9.1987 г., стр. 1).“" 						
Член 2
Преходни разпоредби
Когато държава членка е одобрила оперативна програма съгласно член 64, параграф 2, трета алинея от Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 преди 20 януари 2014 г., тази оперативна програма се счита за одобрена съгласно Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Без да се засягат членове 65 и 66 от изменя Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011, по искане на организация на производители оперативна програма, одобрена съгласно Регламент (ЕО) № 1234/2007, може:
а)
да продължи да се изпълнява до приключването ѝ;
б)
да бъде изменена, така че да отговаря на изискванията на Регламент (ЕС) № 1308/2013; или
в)
да бъде заменена с нова оперативна програма, одобрена съгласно Регламент (ЕС) № 1308/2013.
Член 3
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 1, параграфи 6 и 7 и член 2 се прилагат от 1 януари 2014 г.
Член 1, параграф 9 се прилага от 1 октомври 2014 г.
Член 1, параграфи 3 и 4 се прилагат от 1 януари 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 март 2014 година.
A BIZOTTSÁG 499/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. március 11.)
az 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek és az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a gyümölcs- és zöldség-, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazat tekintetében az 543/2011/EU bizottsági végrehajtási rendelet módosításával történő kiegészítéséről
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról, és a 922/72/EGK, a 234/79/EK, az 1037/2001/EK és az 1234/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 37. cikke c) pontjának iv. alpontjára és d) pontjának xiii. alpontjára, 173. cikke (1) bekezdésének b), c) és f) pontjára, 181. cikke (2) bekezdésére és 231. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 64. cikke (6) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az 1308/2013/EU rendelet által hatályon kívül helyezett és felváltott 1234/2007/EK tanácsi rendelet (3) alapján elfogadták az 543/2011/EU bizottsági végrehajtási rendeletet (4).
(2)
Az 1308/2013/EU rendelet új rendelkezéseket tartalmaz a gyümölcs- és zöldség-, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazatra vonatkozóan. A fent említett rendelkezéseket indokolt kiegészíteni az alábbiakra vonatkozóan: a gyümölcs- és zöldségágazaton belüli termelői szervezetek (a továbbiakban: termelői szervezetek) tagjainak pénzügyi hozzájárulása, a teljes termelésnek a termelői szervezeten keresztül történő értékesítése, a tevékenységek kiszervezése, a demokratikus ellenőrzés, a válságkezelés és -megelőzés kiadásaira vonatkozó felső határértékek megállapítása, gyümölcsösök válságmegelőzési és -kezelési intézkedésként történő újratelepítésének feltételei, az elismerési követelmények betartásának elmulasztása esetére vonatkozó eljárás bizonyos elemei, a belépési árrendszer alkalmazása, valamint a biztosíték benyújtására vonatkozó feltételek.
(3)
Az 1308/2013/EU rendelet 160. cikke értelmében a termelői szervezetek alapszabálya előírja, hogy a szervezet tagjainak teljes termelésüket a termelői szervezeten keresztül kell forgalomba hozniuk. A gyümölcs- és zöldségágazatban a rugalmasság biztosítása érdekében helyénvaló engedélyezni a termelők számára, hogy termelésüket bizonyos feltételek mellett a termelői szervezeten kívül forgalmazzák.
(4)
Az 543/2011/EU végrehajtási rendelet 26. cikkének megfelelően a termelői szervezetek fő tevékenységének a kínálati oldal összefogásához és tagjai azon termékeinek forgalomba hozatalához kell kapcsolódnia, amely termékek tekintetében a termelői szervezetet elismerték. A fent említett tevékenység végrehajtásának módját - elsősorban a kiszervezést illetően - egyértelműsíteni kell. Annak érdekében továbbá, hogy a tagállamoknak lehetőségük nyíljék a szükséges ellenőrzések elvégzésére, a termelői szervezeteknek meg kell őrizniük azokat a dokumentumokat, amelyek lehetővé teszik a tagállamok számára annak ellenőrzését, hogy a termelői szervezet eleget tett-e feladatainak.
(5)
Az 543/2011/EU végrehajtási rendelet 27. cikke előírja, hogy a termelői szervezet felelős marad a kiszervezett tevékenységért. Helyénvaló részletesebben meghatározni annak módját, hogyan maradhatnak a kiszervezett tevékenységek a kiszervező termelői szervezet felügyelete alatt.
(6)
Az 543/2011/EU végrehajtási rendelet 31. cikke előírja, hogy a tagállamok meghoznak minden általuk szükségesnek ítélt intézkedést annak elkerülésére, hogy egy termelői szervezet egy vagy több tagja visszaéljen hatalmával vagy befolyásával. Helyénvaló, hogy a termelői szervezetek bizonyítsák a tagállamok felé demokratikus ellenőrizhetőségüket a termelői tagok tekintetében. Ennek érdekében felső korlátot kell meghatározni a természetes vagy jogi személyek által birtokolt szavazati jogok és részesedések százalékarányára.
(7)
Az 1308/2013/EU rendelet 153. cikke (2) bekezdésének b) pontja értelmében a termelői szervezet alapszabálya a termelői szervezet finanszírozásához szükséges pénzügyi hozzájárulást szab ki a tagokra. Annak biztosítása érdekében, hogy a termelői szervezet tagjai kifizessék az előírt hozzájárulásokat az említett rendelet 32. cikke szerinti működési alap felállítására és feltöltésére, helyénvaló, hogy e kötelezettségük kerüljön bele a termelői szervezet alapszabályába.
(8)
Annak megakadályozására, hogy a válságmegelőzési és -kezelési intézkedések egyenlőtlen finanszírozáshoz vezessenek a termelői szervezetek társulásain belül, a termelői szervezetek társulásainak működési programjaiban meghatározott válságmegelőzési és -kezelési kiadások felső határértékét az egyes termelői tagszervezetek szintjén kell kiszámolni. Meg kell továbbá határozni azon feltételeket, amelyek a gyümölcsösök válságmegelőzési és -kezelési intézkedésként történő újratelepítésére vonatkoznak. A működési programok egyenlőtlen finanszírozásának elkerülésére meg kell szabni a gyümölcsösök újratelepítésére fordítható kiadások maximális százalékos arányát.
(9)
Az 543/2011/EU végrehajtási rendelet 114. cikke meghatározza az elismerési követelmények betartásának elmulasztása esetén alkalmazandó szankciókat. Az 1308/2013/EU rendelet 154. cikkének (4) bekezdése értelmében a tagállamok rendszeres időközönként ellenőrzik, hogy a termelői szervezetek megfelelnek-e az elismerési követelményeknek, meg nem felelés vagy szabálytalanságok esetén szankciókat alkalmaznak az érintett szervezetekre, és szükség esetén úgy döntenek, hogy visszavonják az elismerést. Hatékonyabb lenne, és a tagállamok közötti értelmezési eltérések elkerülését biztosítaná egy olyan rendszer, amely az elismerési követelmények teljesítése tekintetében különbséget tenne súlyos és kevésbé jelentős elégtelenségek között. Helyénvaló ezért egyszerűsített eljárást és az 1306/2013/EU rendelet 64. cikke szerinti többlépcsős szankcionálást kialakítani annak megakadályozására, hogy az elismerési követelmények teljesítését elmulasztó termelői szervezetek jogosulatlanul részesüljenek uniós támogatásból.
(10)
Az 1308/2013/EU rendelet 181. cikke úgy rendelkezik, hogy a belépési árrendszer alá tartozó áruk vámkezelésére a Vámkódex alkalmazandó. Mivel a szóban forgó áruk romlandók és értékük a vámkezelés időpontjában nem minden esetben megállapított, a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy a vámkezelési eljárások meggyorsítása érdekében szabályokat fogadjon el arra vonatkozóan, hogy a szállítmányok esetében a bejelentett belépési ár valódisága ellenőrizhető legyen behozatali átalányértékkel való összevetés révén. Ezenfelül a belépési árrendszer alkalmazása során nyert tapasztalat azt mutatja, hogy helyénvaló előírni biztosíték letétbe helyezését, amikor a 2913/92/EGK tanácsi rendelet (5) 29. cikkében említett ügyleti érték alapján meghatározott vámérték több mint 8 %-kal meghaladja a Bizottság által kiszámított behozatali átalányértéket.
(11)
Az 543/2011/EU végrehajtási rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell.
(12)
Annak biztosítása érdekében, hogy az 1234/2007/EK rendelet alapján elfogadott működési programok tekintetében zökkenőmentes legyen az átállás az 1308/2013/EU rendelet szerinti új szabályokra, helyénvaló átmeneti rendelkezéseket előírni.
(13)
A válságmegelőzési és -kezelési rendelkezéseket 2014. január 1-jétől, azaz az 1308/2013/EU rendelet kapcsolódó új rendelkezéseinek alkalmazási időpontjától helyénvaló alkalmazni. Annak érdekében, hogy a termelői szervezetek alkalmazkodhassanak a tevékenységek kiszervezését és a demokratikus ellenőrizhetőséget érintő követelményekre vonatkozó új szabályokhoz, a vonatkozó rendelkezéseket csak 2015. január 1-jétől indokolt alkalmazni. Az 1308/2013/EU rendelet 181. cikkét 2014. október 1-jétől kell alkalmazni, így az e rendeletben foglalt, a szállítmányokra bejelentett belépési ár valós voltának ellenőrzéséről, valamint a biztosíték letétbe helyezését érintő, vonatkozó új rendelkezéseket is helyénvaló ugyanezen időponttól alkalmazni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 543/2011/EU végrehajtási rendelet a következőképpen módosul:
1.
A 26. cikk (1) bekezdése a következő második és harmadik albekezdéssel egészül ki:
„A forgalombahozatalt a termelői szervezet végzi, vagy a 27. cikk értelmében vett kiszervezés esetében a termelői szervezet felügyelete alatt kerül rá sor. E tevékenység magában foglalja az értékesítendő termékre vonatkozó döntést, a forgalmazási csatorna kiválasztását, és amennyiben az értékesítés nem árverés útján történik, a mennyiségre és az árra vonatkozó tárgyalást.
A termelői szervezteknek legalább 5 éven keresztül meg kell őrizniük azokat a számviteli és egyéb dokumentumokat, amelyek bizonyítják, hogy az adott termelői szervezet összefogta a kínálati oldalt, és a tagok olyan termékeit hozta forgalomba, amelyek vonatkozásában a szervezetet elismerték.”
2.
A szöveg a következő 26a. cikkel egészül ki:
„26a. cikk
A termelés termelői szervezeten kívüli forgalmazása
Ha a termelői szervezet engedélyezi, és ha összhangban áll a termelői szervezet által meghatározott feltételekkel, a termelő tagok:
(1)
közvetlenül vagy gazdaságukon kívül a fogyasztók személyes szükségleteinek kielégítésére értékesíthetik termelésük vagy termékeik egy meghatározott százalékot meg nem haladó részét, mely százalékot a tagállamok legalább 10 %-os szinten rögzítik;
(2)
akár saját maguk, akár egy saját termelői szervezetük által kijelölt másik termelői szervezeten keresztül értékesíthetnek a saját szervezetük által forgalmazható termelési mennyiséghez képest csekély jelentőségű termékmennyiségeket;
(3)
akár saját maguk, akár egy saját termelői szervezetük által kijelölt másik termelői szervezeten keresztül értékesíthetnek olyan termékeket, amelyek tulajdonságaik révén rendszerint nem tartoznak az érintett termelői szervezet kereskedelmi tevékenységébe.”
3.
A 27. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„27. cikk
Kiszervezés
(1) Azon tevékenységeknek, amelyek kiszervezését a tagállamok az 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) 155. cikke szerint engedélyezhetik, kapcsolódniuk kell a termelői szervezeteknek az említett rendelet 152. cikke (1) bekezdésének c) pontjában foglalt céljaihoz, és magukban foglalhatják többek között a termelői szervezeti tagok terményeinek begyűjtését, tárolását, csomagolását és forgalmazását.
(2) A tevékenységet kiszervező termelői szervezet az érintett tevékenység elvégzésére írásos szerződés formájában kereskedelmi megállapodást köt egy másik jogalannyal, amely lehet az érintett termelői szervezet egy vagy több tagja vagy egy leányvállalata is. A termelői szervezet felelős marad a kiszervezett tevékenység elvégzésének biztosításáért, az általános igazgatás ellenőrzéséért és a tevékenység elvégzésére vonatkozó kereskedelmi megállapodás felügyeletéért.
(3) A (2) bekezdésben említett általános igazgatási ellenőrzésnek és felügyeletnek eredményesnek kell lennie, és keretében meg kell követelni, hogy a kiszervezési szerződés:
a)
lehetővé tegye a termelői szervezet számára kötelező utasítások előírását, és tartalmazzon olyan rendelkezéseket, amelyek a termelői szervezetet feljogosítják a szerződés felmondására, amennyiben a szolgáltató nem teljesíti a kiszervezési szerződésben foglalt feltételeket,
b)
olyan részletes feltételeket, többek között jelentéstételi kötelezettségeket és határidőket határozzon meg, amelyek lehetővé teszik a termelői szervezet számára a kiszervezett tevékenységek értékelését és tényleges ellenőrzését.
A kiszervezési szerződéseket, csakúgy mint a b) pontban említett jelentéseket a termelői szervezeteknek legalább öt éven keresztül meg kell őrizniük utólagos ellenőrzések céljából, és azokat kérésre bármely tag számára hozzáférhetővé kell tenniük.
(6) Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1308/2013/EU rendelete a mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról, és a 922/72/EGK, a 234/79/EK, az 1037/2001/EK és az 1234/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 671. o.).”" 						
4.
A 31. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„31. cikk
A termelői szervezetek felett gyakorolt demokratikus ellenőrzés
(1) A tagállamok felső korlátot határoznak meg a természetes vagy jogi személyek által egy termelői szervezetben birtokolt szavazati jogok és részesedések százalékarányára vonatkozóan. A szavazati jogok és részesedések százalékos arányának felső határa alacsonyabb az összes szavazati jog 50 %-ánál és a részesedések 50 %-ánál. Megfelelően indokolt esetekben a tagállamok magasabb százalékos arányt határozhatnak meg a jogi személyek által termelői szervezeten belül birtokolt részesedésekre vonatkozóan, amennyiben az ilyen jogi személy semmilyen esetben nem élhet vissza hatalmával.
Az első albekezdéstől eltérve azon termelői szervezetek esetében, amelyek 2014. május 17-én működési programot hajtanak végre, a tagállam által az első albekezdés alkalmazásában megállapított legmagasabb részesedési százalékarány csak a működési program végét követően alkalmazható.
(2) A tagállami hatóságok ellenőrzéseket hajtanak végre a szavazati jogok és a részesedések tekintetében; ezek az ellenőrzések kiterjednek azon természetes vagy jogi személyek identitásának vizsgálatára is, amelyek a termelői szervezet tagjainak - szintén jogi személyeknek - a részesedéseit birtokolják.
(3) A tagállamok az olyan termelői szervezetek vonatkozásában, amelyek egy jogi személy egyértelműen meghatározott részét képezik, intézkedéseket fogadnak el, amellyel a szóban forgó jogi személyeknek a termelői szervezet által hozott döntések módosítására, jóváhagyására vagy elutasítására vonatkozó hatáskörét korlátozzák vagy megvonják.”
5.
Az 53. cikk a következő (3) bekezdéssel egészül ki:
„(3) A gyümölcs- és zöldségágazatban működő termelői szervezetek alapszabálya előírja termelői tagjai számára a társulási szabályaiban foglalt, az 1308/2013/EU rendelet 32. cikke szerinti működési alap létrehozására és feltöltésére szolgáló pénzügyi hozzájárulás fizetését.”
6.
A 62. cikk a következő (5) bekezdéssel egészül ki:
„(5) A termelői szervezetek társulásainak működési programjain belül az 1308/2013/EU rendelet 33. cikke (3) bekezdésének negyedik albekezdésében említett válságmegelőzési és -kezelési kiadások felső határértékét az egyes termelői tagszervezetek szintjén kell kiszámolni.”
7.
A szöveg a következő 89a. cikkel egészül ki:
„89a. cikk
Gyümölcsösök kötelező kivágást követő újratelepítése
Amennyiben a tagállamok nemzeti stratégiájában szerepel a gyümölcsösök válságkezelési intézkedésként, egészségügyi vagy növény-egészségügyi okokból történő kötelező kivágását követő újratelepítése, meg kell határozniuk azon fajokat, és szükség esetén azon fajtákat, amelyek esetében az intézkedés támogatható, valamint meg kell szabniuk az intézkedés alkalmazására vonatkozó feltételeket. A növény-egészségügyi okokból történő kivágás esetében a tagállamok által a gyümölcsösök újratelepítésére tett intézkedéseknek meg kell felelniük a 2000/29/EK tanácsi irányelvnek (7).
A gyümölcsösök újratelepítése nem haladhatja meg a működési programban szereplő kiadások összességének 20 %-át. A tagállamok dönthetnek úgy, hogy e határértéket alacsonyabb százalékos arányban állapítják meg.
(7) A Tanács 2000. május 8-i 2000/29/EK irányelve a növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezeteknek a Közösségbe történő behurcolása és a Közösségen belüli elterjedése elleni védekezési intézkedésekről (HL L 169., 2000.7.10., 1. o.).”" 						
8.
A 114. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„114. cikk
Az elismerési követelmények figyelmen kívül hagyása
(1) Ha egy tagállam megállapította, hogy egy termelői szervezet elmulasztotta betartani a 21. cikk, a 23. cikk, a 26. cikk (1) és (2) bekezdése és a 31. cikk követelményeihez kapcsolódó elismerési követelményeket, a mulasztás azonosítását követő legfeljebb két hónapon belül ajánlott küldemény formájában figyelmeztető levelet küld a termelői szervezet számára, melyben ismerteti az azonosított mulasztást, a korrekciós intézkedéseket és az ezen intézkedések megtételére rendelkezésre álló, legfeljebb négy hónapos időtartamra kiterjedő időkeretet. A mulasztás megállapításának időpontjától a tagállamok felfüggesztik a támogatási kifizetéseket egészen addig, amíg a korrekciós intézkedések nem járnak számukra kielégítő eredménnyel.
(2) Ha az (1) bekezdésben említett elismerési követelmények a tagállam által meghatározott időn belül nem teljesülnek, az a termelői szervezet elismerésének felfüggesztéséhez vezet. A tagállam értesíti a termelői szervezetet a felfüggesztés időtartamáról, amely nem haladhatja meg a figyelmeztető levél kézhezvételétől számított 12 hónapot. Mindez nem befolyásolhatja nemzeti szintű horizontális jogszabályok alkalmazását, amelyek előírhatják az ilyen tevékenységnek a kapcsolódó jogi eljárások kezdetét követő felfüggesztését.
Az elismerés felfüggesztése idején a termelői szervezet folytathatja tevékenységét, de a támogatási kifizetéseket a felfüggesztés feloldásáig visszatartják. Az éves támogatási összeget az elismerés felfüggesztésének időszakában minden megkezdett naptári hónapban 2 %-kal csökkentik.
A felfüggesztés az érintett elismerési követelmények teljesülését bizonyító ellenőrzés napján ér véget.
(3) Ha a kritériumok a tagállam illetékes hatósága által meghatározott felfüggesztési időszak végéig nem teljesülnek, a tagállam visszavonja az elismerést arra az időpontra visszamenőleg, amelytől kezdődően nem teljesültek az elismerés feltételei, vagy, ha ezt az időpontot lehetetlen megállapítani, arra az időpontra visszamenőleg, amikor a mulasztást megállapították. Mindez nem befolyásolhatja nemzeti szintű horizontális jogszabályok alkalmazását, amelyek előírhatják az ilyen tevékenységnek a kapcsolódó jogi eljárások kezdetét követő felfüggesztését. A kifizetetlen támogatásokat nem fizetik ki, a jogosulatlanul kifizetett támogatásokat pedig visszatéríttetik.
(4) Ha egy tagállam megállapította, hogy egy termelői szervezet az 1308/2013/EU rendelet 154. cikkében meghatározott elismerési követelmények közül bármely más, az (1) bekezdésben említettekől eltérő kritériumot elmulasztott betartani, a mulasztás azonosítását követő legfeljebb két hónapon belül ajánlott küldemény formájában figyelmeztető levelet küld a termelői szervezet számára, melyben ismerteti az azonosított mulasztást, a korrekciós intézkedéseket és az ezen intézkedések megtételére rendelkezésre álló, legfeljebb négy hónapos időtartamra kiterjedő időkeretet.
(5) Amennyiben a szervezet nem hozza meg a (4) bekezdésben említett korrekciós intézkedéseket a tagállam által meghatározott időn belül, a tagállam felfüggeszti a kifezetéseket, és az éves támogatási összegeket az említett időszakot meghaladó minden megkezdett naptári hónapban 1 %-kal csökkenti. Mindez nem befolyásolhatja nemzeti szintű horizontális jogszabályok alkalmazását, amelyek előírhatják az ilyen tevékenységnek a kapcsolódó jogi eljárások kezdetét követő felfüggesztését.
(6) Ha azonban a termelői szervezet a tagállam számára bizonyítani tudja, hogy természeti csapás, kedvezőtlen időjárási jelenségek, betegségek vagy kártevőfertőzések következtében, annak ellenére, hogy megtette a szükséges kockázatmegelőzési intézkedéseket, az 1308/2013/EU rendelet 154. cikke (1) bekezdésének b) pontjában meghatározott elismerési követelményeket nem tudja teljesíteni a forgalomba hozható termelés tagállam által előírt minimális mennyisége vagy értéke tekintetében, a tagállam az adott évre vonatkozóan eltekinthet az adott termelői szervezet esetében a forgalomba hozható termelés minimális mennyiségére vagy értékére vonatkozó kritérium betartásától.
(7) Amikor az (1), (2), (4) és (5) bekezdés alkalmazandó, a tagállamok - amennyiben e cikk alkalmazásához szükséges - a 70. cikkben meghatározott határidő után keríthetnek sort a kifizetésekre. Ezek a kifizetések azonban nem teljesíthetők a program végrehajtásának évét követő második év október 15-e után.”
9.
A 137. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„137. cikk
Belépési áron alapuló rendszer
(1) A XVI. mellékletben felsorolt termékekre az 1308/2013/EU rendelet 181. cikkének (1) bekezdése alkalmazandó.
(2) Ha a XVI. melléklet A. részében felsorolt termékek vámértékét a 2913/92/EGK rendelet 29. cikkében említett ügyleti érték alapján határozzák meg, és a vámérték a termékek szabad forgalomba bocsátásának bejelentésekor több mint 8 %-kal magasabb, mint a Bizottság által behozatali átalányértékként kiszámított átalányérték, az importőrnek letétbe kell helyeznie a 2454/93/EGK rendelet 248. cikkének (1) bekezdésében említett biztosítékot. Ebben az esetben a XVI. melléklet A. részében felsorolt termékekre végső soron kivethető behozatali vámok összege annak az összegnek felel meg, amit akkor kellett volna fizetni, ha a termék besorolása a behozatali átalányérték alapján történt volna.
Az első albekezdés nem alkalmazandó, ha a behozatali átalányérték magasabb, mint a 2658/87/EGK tanácsi rendelet (8) I. melléklete III. része I. szakaszának 2. mellékletében felsorolt belépési árak, és ha a nyilatkozattevő biztosíték letétbe helyezése helyett az árukra végső soron kivethető vámösszegek azonnali lekönyvelését kéri.
(3) Ha a XVI. melléklet A. részében felsorolt termékek vámértékét a 2913/92/EGK rendelet 30. cikke (2) bekezdésének c) pontja szerint számítják ki, a vám az említett rendelet 136. cikkének (1) bekezdése értelmében levonandó. Ebben az esetben az importőr köteles letétbe helyezni a 2454/93/EGK rendelet 248. cikkének (1) bekezdésében említett biztosítékot, amelynek összege egyenlő annak a vámnak az összegével, amit akkor fizetett volna, ha a termékek besorolása az alkalmazandó behozatali átalányérték alapján történt volna.
(4) A bizományi szerződés alapján behozatalra kerülő áruk vámértékét közvetlenül a 2913/92/EGK rendelet 30. cikke (2) bekezdésének c) pontja alapján határozzák meg, és e tekintetben a 136. cikknek megfelelően kiszámított behozatali átalányérték alkalmazandó a hatályos időszakokban.
(5) Az importőrnek az adott termékek értékesítésétől számítva - a szabad forgalomba bocsátáshoz benyújtott vámáru-nyilatkozat elfogadásának időpontjától számított négy hónapos határidőn belül - egy hónap áll rendelkezésére annak bizonyítására, hogy a tételt olyan feltételek mellett helyezte el, amelyek alátámasztják a 2913/92/EGK rendelet 29. cikkében említett árak helyességét, illetve arra, hogy meghatározza az említett rendelet 30. cikke (2) bekezdésének c) pontjában említett vámértéket. A fenti határidők valamelyikének elmulasztása a letétbe helyezett biztosíték elvesztését vonja maga után, a (6) bekezdés alkalmazásának sérelme nélkül.
A letétbe helyezett biztosíték felszabadítására olyan mértékben kerül sor, amennyire a vámhatóság kielégítő bizonyítékot kap arról, hogy az értékesítés milyen feltételek mellett történt. Ellenkező esetben a biztosítékot a behozatali vámok ellentételezéseként visszatartják.
Annak bizonyítása érdekében, hogy a tétel elhelyezése az első albekezdésben meghatározott feltételek mellett történt, az importőrnek a számla mellett hozzáférhetővé kell tennie az érintett tétel egyes termékeinek értékesítésére és elhelyezésére vonatkozó, a releváns vámellenőrzések elvégzéséhez szükséges minden dokumentumot, ideértve a tétel szállítási, biztosítási, kezelési és raktározási dokumentumait.
Amennyiben a 3. cikkben említett forgalmazási előírások értelmében a csomagoláson fel kell tüntetni a gyümölcs- és zöldségféle termékfajtáját vagy kereskedelmi típusát, a tétel részét képező gyümölcs- és zöldségfélék termékfajtáját vagy kereskedelmi típusát fel kell tüntetni a szállítással kapcsolatos dokumentumokon, a számlákon és a szállítási utalványon.
(6) Az (5) bekezdés első albekezdésében említett négy hónapos határidőt az importőr kellően indokolt kérésére az illetékes tagállami hatóság legfeljebb három hónappal meghosszabbíthatja.
Amennyiben az ellenőrzés során az illetékes hatóságok megállapítják, hogy e cikk előírásai nem teljesültek, az esedékes vámot a 2913/92/EGK rendelet 220. cikkével összhangban beszedik. A beszedendő vám vagy a fennmaradó beszedendő vám összegébe beleszámítandó az áruk szabad forgalomba bocsátásának napjától a beszedés napjáig felszámított kamat. Az alkalmazandó kamatláb mértéke a nemzeti jog alapján a beszedési műveletekre hatályos kamat mértéke.
(8) A Tanács 1987. július 23-i 2658/87/EGK rendelete a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról (HL L 256., 1987.9.7., 1. o.).”" 						
2. cikk
Átmeneti szabályok
Ha egy tagállam a 2011/543/EU végrehajtási rendelet 64. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdésének megfelelően 2014. január 20-a előtt jóváhagyott egy működési programot, azt az 1234/2007/EK rendeletnek megfelelően is jóváhagyottnak kell tekinteni.
Az 543/2011/EU végrehajtási rendelet 65. és 66. cikkének sérelme nélkül egy termelői szervezet kérésére az 1234/2007/EK rendeletnek megfelelően jóváhagyott működési program:
a)
folytatódhat, amíg véget nem ér;
b)
módosítható az 1308/2013/EU rendelet követelményeinek való megfelelés érdekében; vagy
c)
helyettesíthető egy új, az 1308/2013/EU rendelet alapján jóváhagyott működési programmal.
3. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Az 1. cikk (6) és (7) bekezdését, valamint a 2. cikket 2014. január 1-jétől kell alkalmazni.
Az 1. cikk (9) bekezdését 2014. október 1-jétől kell alkalmazni.
Az 1. cikk (3) és (4) bekezdését 2015. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. március 11-én.