РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1219/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 12 декември 2012 година
за установяване на преходни разпоредби за двустранните инвестиционни споразумения между държавите членки и трети държави
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
След влизането в сила на Договора от Лисабон преките чуждестранни инвестиции попадат в списъка с тематични области в обхвата на общата търговска политика. В съответствие с член 3, параграф 1, буква д) от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) Европейският съюз разполага с изключителна компетентност в областта на общата търговска политика. Следователно само Съюзът може да законодателства и да приема правно обвързващи актове в тази област. Държавите членки имат тази възможност единствено ако са оправомощени за това от Съюза в съответствие с член 2, параграф 1 от ДФЕС.
(2)
Освен това в част трета, дял IV, глава 4 от ДФЕС се предвиждат общи правила за движението на капитали между държавите членки и трети държави, включително по отношение на движението на капитали, предполагащи инвестиции. Тези правила могат да бъдат засегнати от международни споразумения, свързани с чуждестранни инвестиции, сключени от държавите членки.
(3)
Настоящият регламент не засяга разпределението на компетентностите между Съюза и неговите държави членки в съответствие с ДФЕС.
(4)
Към момента на влизане в сила на Договора от Лисабон държавите членки имат значителен брой действащи двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, свързани с инвестиции. ДФЕС не съдържа изрични преходни разпоредби за подобни споразумения, които вече попадат в изключителната компетентност на Съюза. Освен това някои от тези споразумения може да включват разпоредби, засягащи общите правила за движението на капитали, установени в част трета, дял IV, глава 4 от ДФЕС.
(5)
Въпреки че двустранните инвестиционни споразумения остават обвързващи за държавите членки съгласно международното публично право и постепенно ще бъдат заменени от споразумения на Съюза със същия предмет, условията за оставането им в сила и връзката им с инвестиционната политика на Съюза изискват подходящо третиране. Тази връзка ще се развива с упражняването от Съюза на неговата компетентност.
(6)
В интерес на инвеститорите от Съюза и на техните инвестиции в трети държави, както и на държавите членки, които приемат чуждестранни инвеститори и инвестиции, двустранните инвестиционни споразумения, които конкретизират и гарантират условията на инвестициите, следва да останат в сила и постепенно да бъдат заменени от инвестиционни споразумения на Съюза, осигуряващи високи стандарти за защита на инвестициите.
(7)
Настоящият регламент следва да уреди правния статут съгласно правото на Съюза на двустранните инвестиционни споразумения на държавите членки, подписани преди 1 декември 2009 г. Тези споразумения могат да останат в сила или да влязат в сила в съответствие с настоящия регламент.
(8)
В настоящия регламент следва да се определят и условията, съгласно които държавите членки са оправомощени да сключват и/или да оставят в сила двустранни инвестиционни споразумения, подписани в периода между 1 декември 2009 г. и 9 януари 2013 г.
(9)
Освен това в настоящия регламент следва да се определят условията, съгласно които държавите членки са оправомощени да изменят или да сключват двустранни инвестиционни споразумения с трети държави след 9 януари 2013 г.
(10)
Оставянето в сила на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави от държавите членки съгласно настоящия регламент или разрешаването на държавите членки да започнат преговори или да сключат такива споразумения не следва да възпрепятства преговорите или сключването на инвестиционни споразумения от Съюза.
(11)
От държавите членки се изисква да предприемат необходимите мерки за отстраняване на евентуални несъответствия с правото на Съюза в двустранните инвестиционни споразумения, сключени между тях и трети държави. Прилагането на настоящия регламент не следва да засяга прилагането на член 258 от ДФЕС при неизпълнение от страна на държава членка на задължение, произтичащо от правото на Съюза.
(12)
Разрешението за изменение или сключване на двустранни инвестиционни споразумения, предвидено в настоящия регламент, следва по-специално да позволи на държавите членки да отстранят евентуални несъответствия между техни двустранни инвестиционни споразумения и правото на Съюза, различни от несъответствията, произтичащи от разпределението на компетентности между Съюза и неговите държави членки, които са уредени с настоящия регламент.
(13)
Комисията следва да представи на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на настоящия регламент. В посочения доклад следва, наред с останалото, да се прецени необходимостта от по-нататъшно прилагане на глава III. Ако докладът съдържа препоръка да се прекрати прилагането на разпоредбите на глава III или предложение да се изменят посочените разпоредби, той може по целесъобразност да бъде придружен от законодателно предложение.
(14)
Европейският парламент, Съветът и Комисията следва да вземат мерки всяка информация, определена като поверителна, да се третира в съответствие с Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (2).
(15)
Инвестиционните споразумения между държавите членки не следва да попадат в обхвата на настоящия регламент.
(16)
Необходимо е да се вземат някои мерки, за да се гарантира, че двустранните инвестиционни споразумения, оставащи в сила съгласно настоящия регламент, продължават да функционират, включително и по отношение на разрешаването на спорове, като в същото време се съобразяват с изключителната компетентност на Съюза.
(17)
С оглед да се осигурят еднакви условия за прилагане на настоящия регламент, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (3).
(18)
По-специално тези правомощия следва да се предоставят на Комисията предвид факта, че процедурите съгласно членове 9, 11 и 12 дават на държавите членки правото да действат в области от изключителната компетентност на Съюза и решенията за това трябва да се вземат на равнището на Съюза.
(19)
Процедурата по консултиране следва да се използва за приемането на разрешенията по членове 9, 11 и 12, като се има предвид, че посочените разрешения следва да се предоставят въз основа на ясно определени критерии, установени в настоящия регламент,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБХВАТ
Член 1
Предмет и обхват
1. Без да засяга разделението на компетенциите, установени с ДФЕС, настоящият регламент урежда правния статут на двустранните инвестиционни споразумения на държавите членки съгласно правото на Съюза и определя реда, условията и процедурите, при които на държавите членки се разрешава да изменят или сключват двустранни инвестиционни споразумения.
2. За целите на настоящия регламент понятието „двустранно инвестиционно споразумение“ означава всяко споразумение с трета държава, което съдържа разпоредби за защита на инвестициите. Настоящият регламент обхваща само тези разпоредби на двустранните инвестиционни споразумения, които засягат защитата на инвестициите.
ГЛАВА II
РАЗРЕШЕНИЕ ЗА ОСТАВЯНЕ В СИЛА НА ЗАВАРЕНИ ДВУСТРАННИ ИНВЕСТИЦИОННИ СПОРАЗУМЕНИЯ
Член 2
Уведомяване на Комисията
До 8 февруари 2013 г. или в рамките на 30 дни от датата на присъединяването им към Съюза държавите членки уведомяват Комисията за всички двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, подписани преди 1 декември 2009 г. или преди датата на присъединяването им - прилага се по-късната дата - които желаят да оставят в сила или допускат да влязат в сила съгласно настоящата глава. Уведомлението включва и копие на тези двустранни инвестиционни споразумения. Освен това държавите членки уведомяват Комисията за всяка последваща промяна в правния статут на посочените споразумения.
Член 3
Разрешение за оставяне в сила
Без да се засягат другите задължения на държавите членки съгласно правото на Съюза, двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2 от настоящия регламент, могат да останат в сила или да влязат в сила в съответствие с ДФЕС и настоящия регламент до влизането в сила на двустранно инвестиционно споразумение между Съюза и същата трета държава.
Член 4
Публикуване
1. На всеки дванадесет месеца Комисията публикува в Официален вестник на Европейския съюз списък с двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2, член 11, параграф 6 или член 12, параграф 6.
2. Първото публикуване на списъка с двустранни инвестиционни споразумения, посочен в параграф 1 от настоящия член, се извършва не по-късно от три месеца след крайния срок за уведомяванията, направени съгласно член 2.
Член 5
Оценка
Комисията може да направи оценка на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2, като прецени дали една или повече разпоредби на посочените споразумения представлява(т) сериозна пречка за преговорите или сключването от Съюза на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, с оглед на постепенното заменяне на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2.
Член 6
Задължение за сътрудничество
1. Държавите членки предприемат всички необходими мерки за това разпоредбите на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2, да не представляват сериозна пречка за преговорите или сключването от Съюза на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, с оглед на постепенното заменяне на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2.
2. Ако Комисията установи, че една или повече разпоредби на двустранно инвестиционно споразумение, за което е направено уведомление съгласно член 2, представлява(т) сериозна пречка за преговорите или сключването от Съюза на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, с оглед на постепенното заменяне на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2, Комисията и съответната държава членка своевременно започват консултации и си сътрудничат, за да набележат подходящите действия за разрешаване на проблема. Консултациите продължават не повече от 90 дни.
3. Без да се засяга параграф 1, Комисията може в срок от 60 дни след приключване на консултациите да посочи подходящите мерки, които да бъдат предприети от съответната държава членка за премахване на споменатите в параграф 2 пречки.
ГЛАВА III
РАЗРЕШЕНИЕ ЗА ИЗМЕНЕНИЕ ИЛИ СКЛЮЧВАНЕ НА ДВУСТРАННИ ИНВЕСТИЦИОННИ СПОРАЗУМЕНИЯ
Член 7
Разрешение за изменение или сключване на двустранно инвестиционно споразумение
Съобразно условията, предвидени в членове 8 - 11, на държава членка се разрешава да започне преговори с трета държава за изменение на заварено или за сключване на ново двустранно инвестиционно споразумение.
Член 8
Уведомяване на Комисията
1. Когато държава членка възнамерява да започне преговори с трета държава цел да измени или да сключи двустранно инвестиционно споразумение, тя уведомява Комисията за намерението си в писмен вид.
2. Уведомлението, посочено в параграф 1, включва съответната документация и указва кои са разпоредбите, които подлежат на договаряне или предоговаряне, целите на преговорите и всяка друга информация, която е от значение.
3. Уведомлението, посочено в параграф 1, се прави най-малко пет месеца преди започването на официалните преговори.
4. Когато съобщената от държавата членка информация не е достатъчна, за да се даде разрешението за започване на официални преговори в съответствие с член 9, Комисията може да поиска допълнителна информация.
5. Комисията предоставя посоченото в параграф 1 от настоящия член уведомление и при поискване съпътстващата документация на другите държави членки при спазване на изискванията за поверителност, предвидени в член 14.
Член 9
Разрешение за започване на официални преговори
1. Комисията разрешава държавите членки да започнат официални преговори с трета държава за изменение на или за сключване на двустранно инвестиционно споразумение, освен ако не стигне до заключението, че започването на тези преговори:
а)
би било в противоречие с правото на Съюза, различно от несъответствията, произтичащи от разпределението на компетентностите между Съюза и държавите членки;
б)
би било излишно, тъй като Комисията е представила или е взела решение да представи препоръка за започване на преговори със съответната трета държава в съответствие с член 218, параграф 3 от ДФЕС;
в)
би било в несъответствие с принципите и целите на външната дейност на Съюза, разработени в съответствие с общите разпоредби в дял V, глава 1 от Договора за Европейския съюз; или
г)
би представлявало сериозна пречка за преговорите или сключването от Съюза на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави.
2. Като част от разрешението, посочено в параграф 1, Комисията може да изиска държавата членка да включи или да изключи от тези преговори и от евентуалното двустранно инвестиционно споразумение някои клаузи, които са необходими за постигането на съответствие с инвестиционната политика на Съюза или на съвместимост с правото на Съюза.
3. Разрешението, посочено в параграф 1 от настоящия член, се дава в съответствие с процедурата по консултиране, предвидена в член 16, параграф 2. Комисията взема решение в срок от 90 дни след получаване на уведомлението по член 8. Когато е необходима допълнителна информация за вземането на решение, срокът от 90 дни започва да тече от датата на получаване на допълнителната информация.
4. Комисията информира Европейския парламент и Съвета за решенията, взети съгласно параграф 3.
5. Ако Комисията не даде разрешение съгласно параграф 1, тя информира съответната държава членка и посочва мотивите за това.
Член 10
Участие на Комисията в преговори
Комисията е информирана редовно за напредъка и резултатите от преговорите за изменение или сключване на двустранно инвестиционно споразумение по време на различните етапи и може да поиска да участва в преговорите относно инвестиции между държавата членка и трета държава.
Член 11
Разрешение за подписване и сключване на двустранно инвестиционно споразумение
1. Преди да подпише дадено двустранно инвестиционно споразумение, съответната държава членка уведомява Комисията за резултата от преговорите и представя на Комисията текста на това споразумение.
2. Настоящият член се прилага също за двустранни инвестиционни споразумения, които са договорени преди 9 януари 2013 г., но не са предмет на задължението за уведомяване съгласно член 2 или съгласно член 12.
3. При получаване на уведомлението Комисията прави оценка дали договореното двустранно инвестиционно споразумение противоречи на изискванията на член 9, параграфи 1 и 2.
4. Когато Комисията констатира, че резултатът от преговорите е двустранно инвестиционно споразумение, което отговаря на изискванията по член 9, параграфи 1 и 2 от настоящия регламент, тя разрешава на държавата членка да подпише и сключи това споразумение. Членове 3, 5 и 6 се прилагат за такива споразумения, както ако за тях е било направено уведомление по член 2.
5. Решенията съгласно параграф 4 от настоящия член се вземат в съответствие с процедурата по консултиране, предвидена в член 16, параграф 2. Комисията взема решение в срок от 90 дни след получаване на уведомлението по параграфи 1 и 2 от настоящия член. Когато е необходима допълнителна информация за вземането на решение, срокът от 90 дни започва да тече от датата на получаване на допълнителната информация.
6. Когато Комисията даде разрешение съгласно параграф 4, съответната държава членка уведомява Комисията за сключването и влизането в сила на двустранното инвестиционно споразумение, както и за всяка последваща промяна в правния статут на същото споразумение.
7. Комисията информира Европейския парламент и Съвета за решенията, взети съгласно параграф 4.
8. Ако Комисията не даде разрешение съгласно параграф 4, тя информира съответната държава членка и посочва причините за това.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 12
Споразумения, подписани от държавите членки в периода между 1 декември 2009 г. и 9 януари 2013 г.
1. Когато в периода между 1 декември 2009 г. и 9 януари 2013 г. дадена държава членка е подписала двустранно инвестиционно споразумение, същата държава членка уведомява Комисията за споразумението, което желае да остави в сила или да допусне да влезе в сила, в срок до 8 февруари 2013 г. Уведомлението включва и копие на това споразумение.
2. При получаване на уведомлението Комисията прави оценка дали двустранното инвестиционно споразумение, за което е направено уведомление съгласно параграф 1 от настоящия член, противоречи на изискванията на член 9, параграфи 1 и 2.
3. Ако Комисията установи, че двустранно инвестиционно споразумение, за което е направено уведомление съгласно параграф 1 от настоящия член, отговаря на изискванията на член 9, параграфи 1 и 2, тя разрешава оставането в сила или влизането в сила на това споразумение съгласно правото на Съюза.
4. Комисията взема решението, посочено в параграф 3 от настоящия член, в срок от 180 дни от датата на получаване на уведомлението по параграф 1 от настоящия член. Когато е необходима допълнителна информация за вземането на решение, срокът от 180 дни започва да тече от датата на получаване на допълнителната информация. Решенията съгласно параграф 3 от настоящия член се вземат в съответствие с процедурата по консултиране, предвидена в член 16, параграф 2.
5. Освен ако дадено двустранно инвестиционно споразумение е било разрешено съгласно параграф 3, държавата членка не предприема по-нататъшни действия за сключване на споразумението, а прекратява или отменя вече предприетите действия.
6. Когато Комисията дава разрешение в съответствие с параграф 3 от настоящия член, съответната държава членка уведомява Комисията за влизането в сила на двустранното инвестиционно споразумение, както и за всяка последваща промяна в правния статут на това споразумение. Членове 3, 5 и 6 се прилагат за такива споразумения, както ако за тях е било направено уведомление по член 2.
7. Комисията информира Европейския парламент и Съвета за решенията, взети съгласно параграф 3.
8. Ако Комисията не даде разрешение съгласно параграф 3, тя информира съответната държава членка и посочва мотивите за това.
Член 13
Поведение на държавите членки по отношение на двустранно инвестиционно споразумение с трета държава
Когато двустранно инвестиционно споразумение попада в обхвата на настоящия регламент, съответната държава членка:
а)
информира своевременно Комисията за всички заседания, които ще се проведат по силата на разпоредбите на споразумението. На Комисията се предоставят дневният ред и цялата необходима информация за разбиране на поставените за обсъждане теми на посочените заседания. Във връзка с това Комисията може да изиска допълнителна информация от съответните държави членки. Когато някой от поставените за обсъждане въпроси може да засегне изпълнението на политиките на Съюза в областта на инвестициите, и по-конкретно на общата търговска политика, Комисията може да изиска от държавата членка да заеме определена позиция;
б)
информира своевременно Комисията за всяка получена информация, че дадена мярка не съответства на споразумението. Освен това държавата членка незабавно уведомява Комисията за всички искания за уреждане на спорове, възникнали по силата на двустранното инвестиционно споразумение, веднага щом държавата членка разбере за такова искане. Държавата членка и Комисията си съдействат пълноценно и предприемат всички необходими мерки за осигуряване на ефективна защита, което може да включва по целесъобразност участието на Комисията в процедурата;
в)
търси съгласието на Комисията, преди да задейства някой от механизмите за разрешаване на спорове срещу трета държава, предвидени в двустранното инвестиционно споразумение, и задейства тези механизми по искане на Комисията. Посочените механизми включват консултации с другата страна по двустранното инвестиционно споразумение и разрешаване на спора, когато това се предвижда в споразумението. Държавата членка и Комисията си съдействат пълноценно при изпълнение на процедурите в рамките на съответните механизми, които могат да включват по целесъобразност участието на Комисията в съответните процедури.
Член 14
Поверителност
При уведомяването на Комисията относно преговорите и резултата от тях в съответствие с членове 8 и 11 държавите членки могат да посочат дали дадена информация, предоставена от тях, трябва да се разглежда като поверителна и дали тя може да бъде споделяна с другите държави членки.
Член 15
Преразглеждане
1. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на настоящия регламент преди 10 януари 2020 г.
2. Докладът включва преглед на поисканите и дадени разрешения съгласно глава III и преглед на необходимостта от по-нататъшното прилагане на посочената глава.
3. Ако в доклада се съдържа препоръка за прекратяване на прилагането на глава III или за изменение на нейните разпоредби, същият доклад се придружава от съответното законодателно предложение.
Член 16
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет за инвестиционните споразумения. Посоченият комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 17
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 12 декември 2012 година.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 1219/2012/EU RENDELETE
(2012. december 12.)
a tagállamok és harmadik országok közötti kétoldalú beruházási megállapodások tekintetében átmeneti rendelkezések megállapításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében (1),
mivel:
(1)
A Lisszaboni Szerződés hatálybalépése óta a közvetlen külföldi befektetések a közös kereskedelempolitika keretébe tartoznak. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 3. cikke (1) bekezdésének e) pontja szerint a közös kereskedelempolitika területén az Európai Unió kizárólagos hatáskörrel rendelkezik. Ennek megfelelően e területen kizárólag az Unió alkothat és fogadhat el kötelező erejű jogi aktust. A tagállamok csak annyiban tehetnek így, amennyiben erre őket az Unió az EUMSZ 2. cikkének (1) bekezdésével összhangban felhatalmazza.
(2)
Ezenkívül az EUMSZ harmadik része IV. címének 4. fejezete közös szabályokat állapít meg a tagállamok és harmadik országok közötti tőkemozgásokra, többek között a beruházással összefüggő tőkemozgásokra is. Ezeket a szabályokat érinthetik a tagállamok által kötött, külföldi beruházásokkal kapcsolatos nemzetközi megállapodások.
(3)
Ez a rendelet nem sérti az Unió és tagállamai közötti, az EUMSZ szerinti hatáskörmegosztást.
(4)
A Lisszaboni Szerződés hatálybalépésének idején számos olyan kétoldalú beruházási megállapodás volt érvényben, amelyet a tagállamok harmadik országokkal kötöttek. Az ilyen - azóta az Unió kizárólagos hatáskörébe került - megállapodásokra vonatkozóan az EUMSZ nem tartalmaz kifejezett átmeneti rendelkezéseket. Ráadásul e megállapodások némelyike olyan rendelkezéseket is tartalmazhat, amelyek érintik a tőkemozgásoknak az EUMSZ harmadik része IV. címének 4. fejezetében megállapított közös szabályait.
(5)
Jóllehet a kétoldalú beruházási megállapodások a nemzetközi közjog szerint továbbra is kötelező erejűek a tagállamokra nézve, és az Unió azonos tárgyú megállapodásai fokozatosan fogják felváltani őket, mind további érvényességük feltételeinek meghatározása, mind pedig az Unió beruházási politikájával való kapcsolatuk megfelelő irányítást kíván. Ez a kapcsolat az Unió hatáskörének gyakorlása során tovább fog fejlődni.
(6)
A harmadik országokban működő uniós beruházók és beruházásaik, illetve a külföldi beruházókat és beruházásokat befogadó tagállamok érdekében célszerű, hogy a beruházások feltételeit meghatározó és garantáló kétoldalú beruházási megállapodások érvényben maradjanak, és az Uniónak a beruházások magas szintű védelmét biztosító beruházási megállapodásai fokozatosan váltsák fel őket.
(7)
E rendelet rendezi a tagállamok azon kétoldalú beruházási megállapodásainak az uniós jog szerinti helyzetét, amelyeket 2009. december 1. előtt írtak alá. E rendelettel összhangban e megállapodások továbbra is hatályban maradhatnak, vagy hatályba léphetnek.
(8)
E rendeletnek meg kell állapítania továbbá, hogy a tagállamok mely feltételek mellett kapnak felhatalmazást az olyan kétoldalú beruházási megállapodások megkötésére és/vagy fenntartására, amelyek aláírására a 2009. december 1. és 2013. január 9. közötti időszakban került sor.
(9)
Ezen túlmenően, e rendeletnek meg kell állapítania azokat a feltételeket, amelyek mellett a tagállamok felhatalmazást kapnak arra, hogy 2013. január 9-ét követően módosítsák a harmadik országokkal meglévő kétoldalú beruházási megállapodásaikat, vagy ilyen megállapodásokat kössenek.
(10)
Az, hogy a tagállamok e rendelet értelmében fenntartják harmadik országokkal meglévő kétoldalú beruházási megállapodásaikat, illetve felhatalmazást kapnak arra, hogy ilyen megállapodásokra irányuló tárgyalásokat kezdjenek és ilyen megállapodásokat kössenek meg, nem akadályozhatja meg az Uniót abban, hogy beruházási megállapodásokról tárgyaljon vagy ilyen megállapodásokat kössön meg.
(11)
A tagállamoknak meg kell tenniük az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy megszüntessék a közöttük és harmadik országok között megkötött kétoldalú beruházási megállapodások uniós joggal való esetleges összeegyeztethetetlenségét. E rendelet végrehajtása nem érintheti az EUMSZ 258. cikkének alkalmazását, amennyiben a tagállamok elmulasztják az uniós jog szerinti kötelezettségük teljesítését.
(12)
Annak, hogy e rendelet szerint felhatalmazás adható kétoldalú beruházási megállapodások módosítására vagy megkötésére, lehetővé kell tennie a tagállamok számára, hogy megszüntessék a beruházással kapcsolatos nemzetközi megállapodásaik és az uniós jog közötti összeegyeztethetetlenségeket, amennyiben ezek nem az Unió és a tagállamok közötti hatáskörmegosztásból erednek, amely utóbbi kérdést e rendelet szabályozza.
(13)
A Bizottságnak jelentést kell benyújtania az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e rendelet alkalmazásáról. Az említett jelentésnek meg kell vizsgálnia többek között azt, hogy szükséges-e a III. fejezet további alkalmazása. Ha a jelentés a III. fejezetben foglalt rendelkezések alkalmazásának megszüntetését vagy e rendelkezések módosítását ajánlja, adott esetben jogalkotási javaslat is kísérheti.
(14)
Az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Bizottságnak gondoskodnia kell arról, hogy a bizalmas információkat az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (2) megfelelően kezeljék.
(15)
A tagállamok közötti beruházási megállapodások nem tartozhatnak e rendelet hatálya alá.
(16)
Rendelkezni kell arról, hogy azon kétoldalú beruházási megállapodások, amelyek hatályát a rendelet értelmében fenntartják, - többek között a vitarendezés tekintetében -, végrehajthatók maradjanak, és egyúttal tiszteletben tartsák az Unió kizárólagos hatáskörét.
(17)
E rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (3) megfelelően kell gyakorolni.
(18)
E hatásköröket mindenekelőtt azért kell a Bizottságra ruházni, mert az e rendelet 9., 11. és 12. cikkében foglalt eljárások feljogosítják a tagállamokat arra, hogy az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozó területeken lépjenek fel, és az erre vonatkozó döntéseket uniós szinten kell meghozni.
(19)
A 9., 11. és 12. cikk szerinti felhatalmazást tanácsadó bizottsági eljárással kell elfogadni, tekintettel arra, hogy a felhatalmazásokat a rendeletben foglalt, világosan meghatározott kritériumok alapján kell megadni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
HATÁLY
1. cikk
Tárgy és hatály
(1) Az Európai Unió működéséről szóló szerződésben lefektetett hatáskörmegosztást nem érintve, e rendelet rendezi a tagállamok kétoldalú beruházási megállapodásainak az uniós jog szerinti helyzetét, és megállapítja azokat a feltételeket és eljárásokat, amelyek mellett a tagállamok jogosultak kétoldalú beruházási megállapodások módosítására vagy megkötésére.
(2) E rendelet alkalmazásában „kétoldalú beruházási megállapodás” minden olyan, harmadik országgal való megállapodás, amely rendelkezéseket tartalmaz a beruházások védelméről. E rendelet a beruházási megállapodásoknak csak az említett, a beruházások védelmével foglalkozó rendelkezéseire terjed ki.
II. FEJEZET
A MEGLÉVŐ KÉTOLDALÚ BERUHÁZÁSI MEGÁLLAPODÁSOK HATÁLYBAN TARTÁSA
2. cikk
A Bizottság értesítése
A tagállamok 2013. február 8-ig, vagy az Unióhoz való csatlakozásuk időpontjától számított harminc napon belül értesítik a Bizottságot valamennyi olyan, harmadik országgal fennálló kétoldalú beruházási megállapodásról, amelynek aláírására 2009. december 1-jét, illetve a csatlakozás időpontját megelőzően került sor - attól függően, hogy melyik a későbbi időpont -, és amelyet e fejezet szerint hatályban kívánnak tartani, vagy amelyet hatályba kívánnak léptetni. Az értesítés tartalmazza az adott kétoldalú beruházási megállapodás egy példányát is. A tagállamok a megállapodást érintő valamennyi változásról is értesítik a Bizottságot.
3. cikk
Hatályban tartás
Az uniós jog szerinti egyéb tagállami kötelezettségek sérelme nélkül az e rendelet 2. cikke szerint bejelentett kétoldalú beruházási megállapodások az EUMSZ-szel és e rendelettel összhangban hatályban tarthatók, vagy hatályba léptethetők, amíg nem lép hatályba kétoldalú beruházási megállapodás ugyanazon harmadik ország és az Unió között.
4. cikk
Közzététel
(1) A Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában tizenkét havonta közzéteszi az e rendelet 2. cikke, 11. cikkének (6) bekezdése vagy 12. cikkének (6) bekezdése alapján bejelentett kétoldalú beruházási megállapodások listáját.
(2) Az e cikk (1) bekezdésében említett kétoldalú beruházási megállapodások listájának első közzétételére legkésőbb három hónappal az e rendelet 2. cikke szerint megtett értesítések határidejét követően kerül sor.
5. cikk
Értékelés
A Bizottság értékelheti az e rendelet 2. cikke szerint bejelentett kétoldalú beruházási megállapodásokat annak vizsgálatával, hogy - a 2. cikk szerint bejelentett kétoldalú beruházási megállapodások fokozatos felváltására tekintettel - az említett megállapodások valamely rendelkezése nem állít-e komoly akadályt az elé, hogy az Unió kétoldalú beruházási megállapodásokról folytasson tárgyalásokat, illetve ilyen megállapodásokat kössön harmadik országokkal.
6. cikk
Együttműködési kötelezettség
(1) A 2. cikk szerint bejelentett kétoldalú beruházási megállapodások fokozatos felváltására tekintettel a tagállamok meghoznak minden szükséges intézkedést annak biztosítására, hogy az említett megállapodások rendelkezései ne állítsanak komoly akadályt az elé, hogy az Unió harmadik országokkal kétoldalú beruházási megállapodásokról tárgyalásokat folytasson, illetve, hogy ilyen megállapodásokat kössön.
(2) Amennyiben a Bizottság valamely, a 2. cikk szerint bejelentett kétoldalú beruházási megállapodás fokozatos felváltására tekintettel arra a megállapításra jut, hogy az említett megállapodás egy vagy több rendelkezése komoly akadályt állít az elé, hogy az Unió harmadik országokkal kétoldalú beruházási megállapodásokról tárgyalásokat folytasson, illetve ilyen megállapodásokat kössön, a Bizottság és az érintett tagállam haladéktalanul konzultál és együttműködik egymással annak érdekében, hogy meghatározza a kérdés megoldására alkalmas intézkedéseket. A konzultációs időszak nem lehet hosszabb 90 napnál.
(3) Az (1) bekezdés sérelme nélkül a Bizottság a konzultációk lezárását követő 60 napon belül megállapíthatja, hogy az érintett tagállamnak mely intézkedéseket kell meghoznia annak érdekében, hogy felszámolja a (2) bekezdésben említett akadályokat.
III. FEJEZET
FELHATALMAZÁS A KÉTOLDALÚ BERUHÁZÁSI MEGÁLLAPODÁSOK MÓDOSÍTÁSÁRA VAGY MEGKÖTÉSÉRE
7. cikk
Felhatalmazás kétoldalú beruházási megállapodás módosítására vagy megkötésére
Az e rendelet 8-11. cikkében meghatározott feltételek mellett a tagállamok felhatalmazást kapnak arra, hogy egy meglévő kétoldalú beruházási megállapodás módosításáról vagy egy új kétoldalú beruházási megállapodás megkötéséről tárgyalásokat folytassanak egy harmadik országgal.
8. cikk
A Bizottság értesítése
(1) Amennyiben egy tagállam meglévő kétoldalú beruházási megállapodás módosításáról vagy új kétoldalú beruházási megállapodás megkötéséről tárgyalásokat kíván folytatni egy harmadik országgal, erről a szándékáról írásban értesíti a Bizottságot.
(2) Az (1) bekezdésben említett értesítés tartalmazza a megfelelő dokumentációt, valamint a tárgyalások során megvitatandó vagy újratárgyalandó rendelkezések megjelölését, a tárgyalások célkitűzéseit és minden más lényeges információt.
(3) Az (1) bekezdésben említett értesítést legalább öt naptári hónappal a hivatalos tárgyalások megkezdése előtt továbbítani kell.
(4) Ha a tagállam által nyújtott információ nem elégséges ahhoz, hogy az érintett tagállam a 9. cikkel összhangban felhatalmazást kapjon a hivatalos tárgyalások megkezdésére, a Bizottság további információkat kérhet.
(5) A Bizottság - a 14. cikkben leírt bizalmas kezelésre vonatkozó követelmények figyelembevételével - az e cikk (1) bekezdésében említett értesítést, és kérésre a kísérő dokumentációt is a többi tagállam rendelkezésére bocsátja.
9. cikk
Felhatalmazás a hivatalos tárgyalások megkezdésére
(1) A Bizottság felhatalmazást ad a meglévő kétoldalú beruházási megállapodás módosítására vagy egy új kétoldalú beruházási megállapodás megkötésére irányuló, harmadik országgal történő hivatalos tárgyalások megkezdésére, kivéve, ha arra a megállapításra jut, hogy a tárgyalások megkezdése:
a)
az Unió és a tagállamok közötti hatáskörmegosztásból eredő összeegyeztethetetlenségeket meghaladó mértékben ellentétes lenne az uniós joggal;
b)
felesleges lenne, mivel a Bizottság az EUMSZ 218. cikkének (3) bekezdése értelmében ajánlást nyújtott be az érintett harmadik országgal való tárgyalások megkezdésére, illetve úgy határozott, hogy ilyen ajánlást nyújt be;
c)
összeegyeztethetetlen lenne az Európai Unióról szóló szerződés V. címének I. fejezetében meghatározott általános rendelkezések alapján a külső tevékenységre vonatkozóan kidolgozott uniós elvekkel és célokkal; vagy
d)
komoly akadályt állítana az elé, hogy az Unió harmadik országokkal kétoldalú beruházási megállapodásokról folytasson tárgyalást, vagy ilyen megállapodást kössön.
(2) Az (1) bekezdésben említett felhatalmazás részeként a Bizottság előírhatja a tagállamnak, hogy a tárgyalásokba és a jövőbeli kétoldalú beruházási megállapodásokba építsen bele bizonyos rendelkezéseket, amelyek az Unió beruházási politikájával és az uniós joggal való összeegyeztethetőség biztosításához szükségesek, vagy ugyanezen célból töröljön bizonyos rendelkezéseket.
(3) Az e cikk (1) bekezdésében említett felhatalmazást a 16. cikk (2) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárással összhangban kell megadni. A Bizottság határozatát a 8. cikkben említett értesítés kézhezvételétől számított 90 napon belül hozza meg. Amennyiben a határozat meghozatalához további információra van szükség, a 90 napos határidőt ezen információ kézhezvételétől kezdődően kell számítani.
(4) A Bizottság a (3) bekezdésnek megfelelően hozott határozatokról tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(5) Amennyiben a Bizottság úgy határoz, hogy nem adja meg az e cikk (1) bekezdése szerinti felhatalmazást, erről tájékoztatja az érintett tagállamot és megindokolja döntését.
10. cikk
A Bizottság részvétele a tárgyalásokon
A beruházásokkal kapcsolatban a Bizottságot a különböző szakaszokban tájékoztatni kell a meglévő kétoldalú beruházási megállapodás módosítására vagy egy új kétoldalú beruházási megállapodás megkötésére irányuló tárgyalások előrehaladásáról és az elért eredményekről, valamint kérelmezheti, hogy részt vehessen a tagállam és a harmadik ország között folytatott tárgyalásokon.
11. cikk
Felhatalmazás a kétoldalú beruházási megállapodás aláírására és megkötésére
(1) A kétoldalú beruházási megállapodás aláírása előtt az érintett tagállam értesíti a Bizottságot a tárgyalások kimeneteléről, és továbbítja a Bizottságnak a megállapodás szövegét.
(2) Ez a cikk a 2013. január 9. előtt megtárgyalt kétoldalú beruházási megállapodásokra is alkalmazandó, amelyekre azonban nem vonatkozik a 2. és 12. cikk szerinti értesítési kötelezettség.
(3) Az értesítés alapján a Bizottság értékeli, hogy a megtárgyalt kétoldalú beruházási megállapodás ellentétes-e a 9. cikk (1) és (2) bekezdésében foglalt követelményekkel.
(4) Ha a Bizottság úgy értékeli, hogy a tárgyalások eredményeképpen olyan kétoldalú beruházási megállapodás született, amely nem ellentétes a 9. cikk (1) és (2) bekezdésében foglalt követelményekkel, felhatalmazza a tagállamot a megállapodás aláírására és megkötésére. A 3., 5., és 6. cikk úgy alkalmazandó az ilyen megállapodásokra, mintha azokról a 2. cikk szerint értesítést küldtek volna.
(5) Az e cikk (4) bekezdése szerinti határozatokat a 16. cikk (2) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárással összhangban kell meghozni. A Bizottság határozatát az e cikk (1) és (2) bekezdésében említett értesítések kézhezvételétől számított 90 napon belül hozza meg. Amennyiben a határozat meghozatalához további információra van szükség, a 90 napos határidőt ezen információ kézhezvételétől kezdődően kell számítani.
(6) Amennyiben a Bizottság úgy dönt, hogy megadja a (4) bekezdés szerinti felhatalmazást, az érintett tagállam értesíti a Bizottságot a kétoldalú beruházási megállapodás megkötéséről és hatálybalépéséről, valamint a megállapodást érintő valamennyi változásról.
(7) A Bizottság a (4) bekezdésnek megfelelően hozott határozatokról tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(8) Amennyiben a Bizottság úgy dönt, hogy nem adja meg a (4) bekezdés szerinti felhatalmazást, erről tájékoztatja az érintett tagállamot, és megindokolja a döntését.
IV. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
12. cikk
A tagállamok által 2009. december 1. és 2013. január 9. között aláírt megállapodások
(1) Amennyiben egy tagállam 2009. december 1. és 2013. január 9. között kétoldalú beruházási megállapodásokat írt alá, értesíti a Bizottságot azokról a megállapodásokról, amelyeket hatályban kíván tartani, vagy amelynek 2013. február 8-ig történő hatálybalépéséhez hozzájárul. Az értesítésnek tartalmaznia kell az adott megállapodás egy példányát is.
(2) Az értesítés alapján a Bizottság értékeli, hogy az e cikk (1) bekezdése szerint bejelentett kétoldalú beruházási megállapodás ellentétes-e a 9. cikk (1) és (2) bekezdésében foglalt követelményekkel.
(3) Amennyiben a Bizottság úgy határoz, hogy az e cikk (1) bekezdése szerint bejelentett kétoldalú beruházási megállapodás nem ellentétes a 9. cikk (1) és (2) bekezdésében említett követelményekkel, felhatalmazást ad az adott megállapodás uniós jog szerinti hatályban tartására vagy hatálybalépésére.
(4) Az e cikk (3) bekezdésében említett határozatát a Bizottság az e cikk (1) bekezdése szerinti értesítés kézhezvételétől számított 180 napon belül hozza meg. Amennyiben a határozat meghozatalához további információra van szükség, a 180 napos határidőt ezen információ kézhezvételétől kezdődően kell számítani. Az e cikk (3) bekezdése szerinti határozatokat a 16. cikk (2) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárással összhangban kell meghozni.
(5) A tagállam mindaddig, amíg a kétoldalú beruházási megállapodás vonatkozásában nem kapja meg a (3) bekezdés szerinti felhatalmazást, nem tehet semmilyen további lépést a megállapodás megkötésére, illetve visszavonja a már megtett lépéseket.
(6) Amennyiben a Bizottság megadja az e cikk (3) bekezdése szerinti felhatalmazást, az érintett tagállam értesíti a Bizottságot a kétoldalú beruházási megállapodás hatálybalépéséről, valamint az e megállapodást érintő valamennyi változásról. E rendelet 3., 5. és 6. cikke úgy alkalmazandó az ilyen megállapodásokra, mintha azokról a 2. cikk szerinti értesítést küldtek volna.
(7) A Bizottság a (3) bekezdésnek megfelelően hozott határozatokról tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(8) Amennyiben a Bizottság nem adja meg a (3) bekezdés szerinti felhatalmazást, erről tájékoztatja az érintett tagállamot, és megindokolja döntését.
13. cikk
A tagállamok magatartása a harmadik országokkal kötött kétoldalú beruházási megállapodások tekintetében
Az e rendelet hatálya alá tartozó kétoldalú beruházási megállapodás esetében az érintett tagállam:
a)
indokolatlan késedelem nélkül tájékoztatja a Bizottságot minden olyan ülésről, amelyre a megállapodás rendelkezései szerint kerül sor. A Bizottságnak meg kell küldeni az ülés napirendjét és minden olyan lényeges információt, amely lehetővé teszi az adott ülésen megvitatandó témák megértését. E tekintetben a Bizottság további tájékoztatást kérhet az érintett tagállamtól. Ha egy megvitatandó téma érintheti az Unió beruházással kapcsolatos szakpolitikáinak, többek között különösen a közös kereskedelempolitikának a végrehajtását, a Bizottság előírhatja az érintett tagállamnak hogy milyen álláspontot képviseljen;
b)
indokolatlan késedelem nélkül tájékoztatja a Bizottságot minden olyan hozzá benyújtott észrevételről, amely szerint egy adott intézkedés összeegyeztethetetlen a megállapodással. A tagállam továbbá, amint tudomást szerez róla, azonnal tájékoztatja a Bizottságot a kétoldalú beruházási megállapodás keretében benyújtott valamennyi vitarendezési kérelemről. A tagállam és a Bizottság teljes mértékben együttműködik, és az eredményes védelem biztosításához szükséges minden intézkedést megtesz, ami adott esetben többek között azt is jelentheti, hogy a Bizottság részt vesz az eljárásban;
c)
a kétoldalú beruházási megállapodásban szereplő, a harmadik országgal felmerült viták rendezésére szolgáló mechanizmusok igénybevétele előtt megkísérli megszerezni a Bizottság beleegyezését, és amennyiben a Bizottság kéri, igénybe veszi ezeket a mechanizmusokat. Az említett mechanizmusok a kétoldalú beruházási megállapodásban részes másik féllel folytatott konzultációból és vitarendezési eljárásból állnak, amennyiben erről a megállapodás rendelkezik. A tagállam és a Bizottság teljes mértékben együttműködik az adott mechanizmusok keretében zajló eljárások lefolytatásában, ami adott esetben többek között azt is jelentheti, hogy a Bizottság részt vesz az eljárásban.
14. cikk
Titoktartás
Amikor a tagállamok a 8. és a 11. cikkel összhangban értesítik a Bizottságot a tárgyalásokról és azok eredményéről, jelezhetik, hogy a megadott információk valamelyikét bizalmasnak kell-e tekinteni, és az megosztható-e a többi tagállammal.
15. cikk
Felülvizsgálat
(1) A Bizottság legkésőbb 2020. január 10-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e rendelet alkalmazásáról.
(2) A Bizottság az (1) bekezdésben említett jelentésben áttekinti a III. fejezet szerint kért és megadott felhatalmazásokat, valamint felülvizsgálja, hogy szükséges-e az említett fejezet további alkalmazása.
(3) Amennyiben az (1) bekezdésben említett jelentés az e rendelet III. fejezete további alkalmazásának megszüntetését vagy rendelkezéseinek módosítását ajánlja, a jelentést megfelelő jogalkotási javaslatnak kell kísérnie.
16. cikk
A bizottság eljárása
(1) A Bizottságot a n beruházási megállapodások bizottsága segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottság.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 4. cikkét kell alkalmazni.
17. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2012. december 12-én.