РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 7 ноември 2014 година
за даване на разрешение на Република Естония да прилага мярка за дерогация от член 26, параграф 1, буква а) и членове 168 и 168а от Директива 2006/112/ЕО относно общата система на данъка върху добавената стойност
(2014/797/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (1), и по-специално член 395, параграф 1 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
С писмо, заведено в Комисията на 26 май 2014 г., Естония поиска разрешение за дерогация от разпоредбите на Директива 2006/112/ЕО, уреждащи правото на приспадане на данък върху входящите ресурси във връзка с леки автомобили.
(2)
С писмо от 11 юни 2014 г. Комисията съобщи на останалите държави членки за отправеното от Естония искане. С писмо от 12 юни 2014 г. Комисията уведоми Естония, че разполага с цялата информация, която ѝ е необходима за разглеждане на искането.
(3)
С членове 168 и 168а от Директива 2006/112/ЕО се установява правото на данъчно задълженото лице да приспада данъка върху добавената стойност (ДДС), начислен върху доставките на стоки и услуги, получени от това лице с цел използването им за неговите облагаеми сделки. Съгласно член 26, параграф 1, буква а) от същата директива се изисква данъчнозадължените лица да отчитат ДДС при използване на стопански актив за нестопански цели.
(4)
Често е трудно да се определи точно кога даден стопански актив се използва за нестопански цели и дори когато това е възможно, процедурата често е обременителна. Съгласно исканото разрешение размерът на ДДС върху разходите, подлежащи на приспадане по отношение на леките автомобили, които не се използват изцяло за целите на стопанската дейност, следва да бъде установен с фиксирана процентна ставка, при спазването на някои изключения. Въз основа на наличната в момента информация естонските власти смятат, че има основание тази ставка да бъде 50 %. В същото време, с цел да се избегне двойното данъчно облагане, следва да бъде спряно прилагането на изискването за отчитане на ДДС при използването за нестопански цели на леките автомобили, за които се прилага ограничението, допустимо съгласно настоящата директива. С тази мярка за опростяване се премахва необходимостта да се води документация на използването за нестопански цели на служебни автомобили и се предотвратява отклонение от данъчно облагане чрез неправилно водене на документацията.
(5)
Ограничаването на правото на приспадане в съответствие с поисканото разрешение следва да се прилага по отношение на ДДС, платен при покупката, лизинга, вътреобщностното придобиване и вноса на определени категории леки автомобили, както и по отношение на свързаните с тях разходи, включително за закупуване на гориво.
(6)
Исканото разрешение следва да се прилага само по отношение на леките автомобили с допустима максимална маса до 3 500 килограма и с до осем места за сядане без мястото на водача. Използването за нестопански цели на леки автомобили с маса над 3 500 килограма или с повече от осем места за сядане без мястото на водача е незначително поради характеристиките на тези автомобили или поради вида на стопанската дейност, за която се използват. Следва да се осигури също така подробен списък на категориите леки автомобили, за които това разрешение не се прилага поради специфичната им употреба.
(7)
Срокът на разрешението следва да бъде ограничен до 31 декември 2017 г., за да се даде възможност да бъде направен преглед на необходимостта от него и на неговата ефективност, както и на съотношението между използването за целите на стопанската дейност и използването за лични цели, на което то се основава.
(8)
Ако Естония прецени, че е необходимо удължаване на срока на разрешението след 2017 г., тя следва най-късно до 31 март 2017 г. да представи на Комисията доклад, който включва преглед на прилагания процент, заедно с искането за удължаване на срока.
(9)
Дерогацията ще има незначително въздействие върху общия размер на данъчните приходи, събирани на етапа на крайно потребление, и няма да окаже отрицателно въздействие върху собствените ресурси на Съюза, формирани от ДДС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Чрез дерогация от членове 168 и 168а от Директива 2006/112/ЕО на Естония се дава разрешение да ограничи правото на приспадане на данък върху добавената стойност (ДДС) за разходите за леки автомобили, които не се използват изцяло за стопански цели, до 50 %.
Член 2
Чрез дерогация от член 26, параграф 1, буква а) от Директива 2006/112/ЕО Естония не третира като възмездна доставка на услуги използването за нестопански цели на лек автомобил, който е част от стопанските активи на данъчнозадължено лице, когато за автомобила се прилага ограничение, допустимо съгласно член 1 от настоящото решение.
Член 3
Разходите, посочени в член 1, обхващат покупката, лизинга, вътреобщностното придобиване и вноса на леки автомобили, които не се използват изцяло за целите на стопанската дейност, както и свързаните с това разходи, включително за закупуване на гориво.
Член 4
Настоящото решение се прилага само по отношение на леките автомобили с допустима максимална маса до 3 500 килограма и с не повече от осем места за сядане без мястото на водача.
Член 5
Членове 1 и 2 не се прилагат за следните категории леки автомобили:
а)
автомобили, закупени с цел препродажба, отдаване под наем или отдаване на лизинг;
б)
автомобили, използвани за превоз на пътници срещу възнаграждение, включително за таксиметрови услуги;
в)
автомобили, използвани за обучение на водачи на моторни превозни средства.
Член 6
1. Настоящото решение поражда действие в деня на нотификацията му.
Прилага се до 31 декември 2017 г.
2. Всяко искане за удължаване на срока на разрешението, предвидено в настоящото решение, се представя на Комисията в срок до 31 март 2017 г. и се придружава от доклад, който включва преглед на процента, определен в член 1.
Член 7
Адресат на настоящото решение е Република Естония.
Съставено в Брюксел на 7 ноември 2014 година.
A TANÁCS VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2014. november 7.)
az Észt Köztársaságnak a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv 26. cikke (1) bekezdésének a) pontjától, valamint 168. és 168a. cikkétől eltérő intézkedés alkalmazására történő felhatalmazásáról
(2014/797/EU)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 395. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)
A Bizottságnál 2014. május 26-án iktatott levelében Észtország felhatalmazást kért, hogy a személygépkocsik tekintetében eltérést alkalmazhasson a 2006/112/EK irányelvnek az előzetesen felszámított adóra vonatkozó adólevonási jogot szabályozó rendelkezéseitől.
(2)
A Bizottság 2014. június 11-én kelt levelében tájékoztatta a többi tagállamot Észtország kérelméről. A Bizottság 2014. június 12-én kelt levelében értesítette Észtországot, hogy a kérelem elbírálásához általa szükségesnek tartott minden információ a rendelkezésére áll.
(3)
A 2006/112/EK irányelv 168. és 168a. cikke úgy rendelkezik, hogy az adóalany jogosult az adóköteles tevékenységéhez felhasznált, részére teljesített termékértékesítésre és szolgáltatásnyújtásra kivetett hozzáadottérték-adó (a továbbiakban: héa) levonására. A szóban forgó irányelv 26. cikke (1) bekezdésének a) pontja előírja a héaelszámolást abban az esetben, ha egy vállalkozás vagyonát képező terméket az adóalany nem üzleti célokra használja.
(4)
Gyakran igen nehéz pontosan meghatározni a nem üzleti célú felhasználást, és még ha lehetséges is, az eljárás rendszerint nagy terhekkel jár. A kért felhatalmazás értelmében a nem kizárólag üzleti célokra használt személygépkocsikkal kapcsolatos kiadásokat terhelő héa levonható mértékét - néhány kivételtől eltekintve - átalányszázalékban kell megállapítani. A jelenleg rendelkezésre álló információk alapján az észt hatóságok úgy vélik, hogy 50 %-os mérték indokolt. Egyúttal a kettős adóztatás elkerülése érdekében a személygépkocsik nem üzleti célú használata esetében fel kell függeszteni a héaelszámolásra vonatkozó követelményt, ha a szóban forgó személygépkocsi az e határozat által engedélyezett korlátozás hatálya alá esik. Az egyszerűsítési intézkedés révén nem szükséges nyilvántartást vezetni a nem kizárólag üzleti célokra használt személygépkocsik magáncélú használatáról, és ezzel a hamis nyilvántartások révén történő adócsalás is megelőzhető.
(5)
Az adólevonási jognak a kért felhatalmazás szerinti korlátozását az egyes meghatározott személygépkocsik vásárlása, lízingje, Közösségen belüli beszerzése és importja, valamint az ezen személygépkocsikhoz kapcsolódó kiadások után fizetett héára kell alkalmazni, ideértve az üzemanyag vásárlását is.
(6)
A kért felhatalmazást kizárólag a 3 500 kilogrammot nem meghaladó megengedett legnagyobb össztömegű és a vezetőülésen kívül legfeljebb nyolc üléssel rendelkező személygépkocsikra kell alkalmazni. Bármely 3 500 kilogrammot meghaladó össztömegű és a vezetőülésen kívül nyolcnál több üléssel rendelkező személygépkocsik nem üzleti célú használata elhanyagolható e személygépkocsik jellegéből, illetve azon üzleti tevékenységekből adódóan, amelyekre azokat használják. Meg kell továbbá határozni azon konkrét személygépkocsik részletes kategóriáit, amelyekre egyedi jellegű felhasználásuk miatt a felhatalmazás nem vonatkozik.
(7)
A felhatalmazásnak korlátozott időtartamra, 2017. december 31-ig kell szólnia, hogy lehetővé váljon az üzleti és nem üzleti célú használat közötti megosztási ráta szükségességének és hatékonyságának felülvizsgálata.
(8)
Amennyiben Észtország úgy véli, hogy szükséges a felhatalmazás időbeli hatályának 2017-en túli időpontig történő meghosszabbítása, az alkalmazott százalékos korlát értékelését tartalmazó jelentést a meghosszabbítás iránti kérelemmel együtt legkésőbb 2017. március 31-ig be kell nyújtania a Bizottság számára.
(9)
Az eltérés a végső fogyasztói szinten beszedett adóbevétel teljes összegét csak elhanyagolható mértékben fogja befolyásolni és nem lesz kedvezőtlen hatással az Unió hozzáadottérték-adóból származó saját forrásaira,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A 2006/112/EK irányelv 168. és 168a. cikkétől eltérve Észtország felhatalmazást kap, hogy a nem kizárólag üzleti célokra használt személygépkocsikkal kapcsolatos kiadások hozzáadottérték-adójára vonatkozó adólevonási jogot 50 %-ra korlátozza.
2. cikk
A 2006/112/EK irányelv 26. cikke (1) bekezdésének a) pontjától eltérve Észtország az adóalanyok vállalkozási vagyonának részét képező személygépkocsik nem üzleti célú használatát nem tekinti ellenérték fejében nyújtott szolgáltatásnak, amennyiben az adott személygépkocsi az e határozat 1. cikke értelmében engedélyezett korlátozás hatálya alá esik.
3. cikk
Az 1. cikkben említett kiadások közé a nem kizárólag üzleti célokra használt személygépkocsik vásárlása, lízingje, Közösségen belüli beszerzése és importja, valamint az ezzel kapcsolatos kiadások - ideértve az üzemanyagvásárlást is - tartoznak.
4. cikk
A határozat kizárólag a 3 500 kilogrammot nem meghaladó megengedett legnagyobb össztömegű és a vezetőülésen kívül legfeljebb nyolc üléssel rendelkező személygépkocsikra alkalmazandó.
5. cikk
Az 1. és 2. cikk nem alkalmazandó az alábbi személygépkocsi-kategóriákra:
a)
viszonteladás, bérbeadás vagy lízing céljából vásárolt személygépkocsik;
b)
díjazás ellenében személyszállításra használt személygépkocsik, ideértve a taxiszolgáltatásokat is;
c)
gépjárművezető-oktatáshoz használt személygépkocsik.
6. cikk
(1) Ez a határozat a róla szóló értesítés napján lép hatályba.
Ez a határozat 2017. december 31-ig alkalmazandó.
(2) Az e határozatban megadott felhatalmazás meghosszabbítására irányuló kérelmet legkésőbb 2017. március 31-ig be kell nyújtani a Bizottsághoz, és ahhoz csatolni kell egy jelentést az 1. cikkben meghatározott százalékos érték felülvizsgálatáról.
7. cikk
Ennek a határozatnak az Észt Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2014. november 7-én.