ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 342/2014 НА КОМИСИЯТА
от 21 януари 2014 година
за допълване на Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета, по отношение на регулаторните технически стандарти за приложение на методите за изчисляване на изискванията за капиталова адекватност на финансовите конгломерати
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (1), и по-специално член 49, параграф 6 от него,
като взе предвид Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 година относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници към един финансов конгломерат и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО, 79/267/ЕИО, 92/49/ЕИО, 92/96/ЕИО, 93/6/ЕИО и 93/22/ЕИО на Съвета и Директиви 98/78/ЕО и 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2), и по-специално член 21а, параграф 3 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Следва да бъдат премахнати възможностите финансовите конгломерати със значителна банкова или инвестиционна и застрахователна дейност да използват многократно капиталови елементи, т.е. допустими при изчисляването на собствените средства, на равнище финансов конгломерат, както и да създават неправомерно собствен капитал в рамките на групата, за да се получи точна картина на собствените средства на конгломерата за покриване на загуби и да се осигури допълнителна капиталова адекватност на равнище финансов конгломерат.
(2)
Важно е да се гарантира, че собствените средства над изискуемите според изискванията за платежоспособност на равнище сектор се включват на равнище финансов конгломерат само ако не съществуват пречки за прехвърлянето на активи и изплащането на задължения между различните субекти в него, включително между различните сектори.
(3)
При изчислението на собствените си средства финансовият конгломерат следва да включва собствените средства над изискуемите според изискванията за платежоспособност на равнище сектор само ако тези средства са прехвърлими между субектите в неговите рамки.
(4)
Фактът, че специфичните за сектора капиталови изисквания са изготвени съобразно рисковете, свързани с дадения сектор, а не с оглед покриването на рискове извън него, следва да бъде взет предвид посредством подходящи правила.
(5)
С оглед осигуряването на последователен подход при изчисляването на допълнителната капиталова адекватност следва да бъдат изброени секторните изисквания, които включват изисквания за платежоспособност за тази цел. Тези изисквания следва да не засягат разпоредбите относно необходимите мерки при нарушаване на изискванията за платежоспособност на равнище сектор. По-специално при недостиг на равнище финансов конгломерат, породен от нарушаване на комбинираното изискване за буфер по дял VII, глава 4 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), необходимите мерки следва да произтичат от посочените в тази глава.
(6)
При изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на даден финансов конгломерат следва да се изчислява изискването както за платежоспособност по дефиниция, така и за собствени средства по дефиниция за неговите нерегламентирани финансови дружества.
(7)
В приложение I, част II от Директива 2002/87/ЕО са посочени три метода за изчисляване на изискванията за капиталова адекватност на равнище финансов конгломерат: „счетоводно консолидиране“ (метод 1), „дедукция и агрегация“ (метод 2) и метод, комбиниращ методи 1 и 2 (метод 3). С оглед последователното прилагане на методи 1 и 2 те следва да бъдат уточнени. Същото се отнася и за условията за използването на метод 3, като следва да се гарантира, че компетентните органи разрешават използването на този метод при сходни обстоятелства, прилагат общи критерии и изискват еднообразното му прилагане при всички финансови конгломерати. Компетентните органи следва да разрешават прилагане на метод 3 само когато даден финансов конгломерат може да докаже, че самостоятелното прилагане на метод 1 или 2 не би било разумно осъществимо. Използването на метод 3 следва да бъде последователно във времето, така че да се осигурят равностойни условия. Изчислителните методи са в съответствие с посочените в приложение I, част I от Директива 2002/87/ЕО принципи, поради което последните следва също да бъдат уточнени.
(8)
Метод 1 за изчисляване на платежоспособността на група в Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) и метод 1 за изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност в Директива 2002/87/ЕО следва да се приемат за равностойни, тъй като и двата са в съответствие с основните цели на допълнителния надзор. И двата метода изключват, от една страна, създаването в рамките на групата на собствени средства, а от друга - осигуряват изчисляване на собствените средства, което е в съответствие с определенията и ограниченията съобразно съответните секторни правила.
(9)
Предоставеното по член 49, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 575/2013 право за приемане на регулаторни технически стандарти е тясно свързано с правото по член 21а, параграф 3 от Директива 2002/87/ЕО, тъй като и двата случая се отнасят за последователното прилагане на посочените в приложението към директивата изчислителни методи. Постигането на последователност при посочените методи за целите на тези законодателни актове и улесняване постигането на цялостен поглед и компактен достъп до тях от подотчетните лица прави желателно определянето на породените от посочените правомощия регулаторни технически стандарти в един единствен регламент.
(10)
Настоящият регламент следва да се основава на новите режими за платежоспособност на равнище сектор, установени в Съюза с оглед постигането на възможно най-последователно прилагане на изчислителните методи. Поради това настоящият регламент следва да се прилага не по-рано от датата на прилагане на Регламент (ЕС) № 575/2013. Правилата, чието прилагане е свързано с прилагането на Директива 2009/138/ЕО, следва да се прилагат от датата на нейното прилагане. В областите, останали нехармонизирани от настоящия регламент преди пълното му влизане в сила, следва да продължи използването на действащите национални практики на изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност, като съответните основани на правилата за застрахователния сектор изчисления ще се основават на тези от тях, които се прилагат към момента на изчисляването.
(11)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, представени на Комисията съвместно от Европейските надзорни органи - Европейски банков орган (ЕБО), Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване (ЕОЗППО) и Европейски орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП).
(12)
ЕБО, ЕОЗППО и ЕОЦКП проведоха открити обществени консултации във връзка със залегналите в основата на настоящия регламент проекти на регулаторни технически стандарти и анализираха потенциалните разходи и ползи в съответствие с член 10 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (5), член 10 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (6) и член 10 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (7), като също така потърсиха становището на създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 Група на участниците от банковия сектор, създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 Група на участниците от застрахователния сектор и създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 Група на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят посочените в приложение I към Директива 2002/87/ЕО принципи и изчислителни методи за целите на алтернативи на изискването за приспадане по член 49, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, както и с оглед изчисляването на собствените средства и на допълнителните изисквания за капиталова адекватност по член 6, параграф 2 от Директива 2002/87/ЕО.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„принципно застрахователен финансов конгломерат“ е финансов конгломерат, чийто най-съществен финансов сектор е секторът на застрахователната дейност - в съответствие с посоченото в член 3, параграф 2 от Директива 2002/87/ЕО;
2)
„принципно банков или инвестиционен финансов конгломерат“ е финансов конгломерат, чийто най-съществен финансов сектор е секторът на инвестиционни или на банкови услуги - в съответствие с посоченото в член 3, параграф 2 от Директива 2002/87/ЕО.
ГЛАВА II
ПРИНЦИПИ
Член 3
Изключване на многократното използване на капиталови елементи и на създаването в рамките на групата на собствени средства
Собствените средства в резултат, пряко или непряко, от операции в рамките на групата, не се включват при изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на равнище финансов конгломерат.
Член 4
Прехвърлимост и достъпност на собствените средства
1. Собствените средства, признати на равнище регламентиран субект, които надхвърлят необходимите според изискванията по член 9 за платежоспособност на равнище сектор, не се включват в изчисляването на собствените средства на даден финансов конгломерат, нито в сбора на собствените средства на всички регламентирани и нерегламентирани субекти от финансовия сектор, принадлежащи към такъв конгломерат, освен ако съществува настояща пречка от практическо или правно естество - или се очаква такава - за прехвърлянето на средства между субекти от конгломерата.
2. Когато в съответствие с член 6, параграф 2, пета алинея от Директива 2002/87/ЕО регламентиран субект по същата алинея представя на координатора резултатите от изчислението и съответните данни, на които то се основава, той потвърждава пред координатора, предоставяйки му необходимите доказателства, че параграф 1 е спазен.
Член 5
Собствени средства, специфични за даден сектор
1. Собствените средства по параграф 2, които са налични на равнище регламентиран субект, са допустими за покриването на рисковете в сектор, който признава тези собствени средства. Те не са допустими за покриването на рискове в други финансови сектори.
2. Собствените средства по параграф 1 са собствените средства, които не са елементи на:
а)
базовия собствен капитал от първи ред, допълнителния капитал от първи ред или капитала от втори ред по смисъла на Регламент (ЕС) № 575/2013;
б)
основните собствени средства на предприятията, обхванати от Директива 2009/138/ЕО, когато тези елементи са причислени, в съответствие с член 94, параграфи 1 и 2 от нея, към капитала от първи или втори ред.
Член 6
Недостиг на собствени средства на равнище финансов конгломерат
1. Недостигът на собствени средства на равнище финансов конгломерат се запълва само със собствените средства, които са допустими според правилата както за банковия, така и за застрахователния сектор.
2. Собствените средства по параграф 1 са:
а)
базовият собствен капитал от първи ред по член 50 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
б)
елементите на основните собствени средства, когато, в съответствие с член 94, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО, са причислени към капитала от първи ред без ограничение, наложено от приет в съответствие с член 99 от нея делегиран акт;
в)
допълнителният собствен капитал от първи ред по член 61 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
г)
елементите на основните собствени средства, когато, в съответствие с член 94, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО, са причислени към капитала от първи ред, като причисляването е ограничено от приет в съответствие с член 99 от нея делегиран акт;
д)
капиталът от втори ред по член 71 от Регламент (ЕС) № 575/2013; както и
е)
елементите на основните собствени средства, когато, в съответствие с член 94, параграф 2 от Директива 2009/138/ЕО, са причислени към капитала от втори ред.
3. Използването на елементи на собствените средства за запълване на недостига е съобразено с член 4, параграф 1.
Член 7
Последователност
Регулираните субекти или смесеният финансов холдинг, принадлежащи към финансов конгломерат, прилагат изчислителния метод последователно във времето.
Член 8
Консолидиране
По отношение на принципно застрахователните финансови конгломерати, ако обхватът на груповия надзор по дял III от Директива 2009/138/ЕО не се различава съществено от този на допълнителния надзор по глава II от Директива 2002/87/ЕО, метод 1 за изчисляване на груповата платежоспособност на застрахователните и презастрахователните предприятия, както е посочено в членове 230, 231 и 232 от Директива 2009/138/ЕО, се приема за равностоен на метод 1 за изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на регламентираните субекти във финансов конгломерат, както е посочено в приложение I към Директива 2002/87/ЕО.
Член 9
Изискване за платежоспособност
1. За целите на изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност при прилагането на правилата за застрахователния сектор, за изискване за платежоспособност се приема капиталовото изискване за платежоспособност по членове 100 и 218 от Директива 2009/138/ЕО, включително всяко добавяне на капитал в съответствие с член 37 от нея в резултат на член 216, параграф 4, член 231, параграф 7, член 232, член 233, параграф 6 и член 238, параграфи 2 и 3 от нея.
2. За целите на изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност при прилагането на правилата за банковия или инвестиционния сектор, за изисквания за платежоспособност се приемат капиталовите изисквания в трета част, дял I, глава 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013 и задълженията, по силата на посочения регламент или Директива 2013/36/ЕС, за наличие на собствени средства в допълнение към тези изисквания, включително задължението в резултат на вътрешна оценка на капиталовата адекватност по член 73 от посочената директива, евентуално наложеното от компетентен орган задължение по член 104, параграф 1, буква а) от нея, комбинираното изискване за буфер по член 128, параграф 6 от нея и мерките, приети по силата на членове 458 или 459 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
Член 10
Капиталови изисквания и изисквания за платежоспособност по отношение на финансов конгломерат
1. В съответствие с член 14, параграфи 7-9 капиталовите изисквания и изискванията за платежоспособност по отношение на финансов конгломерат се изчисляват съобразно границите и определенията в съответните секторни правила.
2. Собствените средства на дружествата за управление на активи се изчисляват в съответствие с член 2, параграф 1, буква л) от Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8). Изискванията за платежоспособност на дружествата за управление на активи са упоменатите в член 7, параграф 1, буква а) от посочената директива.
3. Собствените средства на алтернативните инвестиционни фондове се изчисляват в съответствие с член 4, параграф 1, буква аг) от Директива 2011/61/ЕС (9). Изискванията за платежоспособност на алтернативните инвестиционни фондове са упоменатите в член 9 от посочената директива.
Член 11
Третиране на междусекторни позиции
1. Когато субект в принципно банков или инвестиционен финансов конгломерат има позиция в принадлежащо към застрахователния сектор финансово дружество, приспадната в съответствие с член 14, параграф 3 или член 15, параграф 3, тази позиция не поражда допълнително изискване за капиталова адекватност на равнището на конгломерата.
2. Когато прилагането на параграф 1 непосредствено изменя размера на очакваната загуба при вътрешнорейтинговия подход по трета част, дял II, глава 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, към собствените средства на финансовия конгломерат се добавя сума, равна на това изменение.
Член 12
Собствени средства по дефиниция и изисквания за платежоспособност по дефиниция за нерегламентирани субекти от финансовия сектор
1. Когато смесен финансов холдинг има позиция в нерегламентиран субект от финансовия сектор, собствените средства по дефиниция и изискванията за платежоспособност по дефиниция на този субект се изчисляват в съответствие със секторните правила, приложими към най-съществения сектор във финансовия конгломерат.
2. За нерегламентиран субект от финансовия сектор, различен от посочения в параграф 1, собствените средства по дефиниция и изискванията за платежоспособност по дефиниция се изчисляват в съответствие със секторните правила, приложими към най-близкия до този субект финансов сектор. Най-близкият финансовия сектор се определя въз основа на обхвата на дейността на съответния субект и степента, в която той я упражнява. Ако не е възможно ясно да се определи най-близкият финансов сектор, се прибягва до секторните правила, приложими към най-съществения сектор във финансовия конгломерат.
Член 13
Приложими на секторно равнище преходни разпоредби и разпоредби във връзка със заварено положение
Приложимите при изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на равнище сектор правила включват приложимите на същото равнище преходни разпоредби или такива във връзка със заварено положение.
ГЛАВА III
ИЗЧИСЛИТЕЛНИ МЕТОДИ
Член 14
Уточняване на изчисляването при метод 1 по Директива 2002/87/ЕО
1. Собствените средства на финансов конгломерат се изчисляват въз основа на консолидираните отчети, изготвени според приложимите с оглед допълнителния надзор по Директива 2002/87/ЕО счетоводни норми, като, където е приложимо, се взима предвид параграф 5.
2. При изчисляването на собствените средства на финансов конгломерат, неконсолидираните инвестиции на принципно банков или инвестиционен такъв конгломерат се третират по следния начин:
а)
значителните неконсолидирани инвестиции в субект от финансовия сектор по смисъла на член 43 от Регламент (ЕС) № 575/2013 се приспадат изцяло от собствените средства на конгломерата, когато субектът принадлежи към застрахователния сектор;
б)
в съответствие с член 46 от Регламент (ЕС) № 575/2013 неконсолидираните инвестиции, различни от посочените в буква а), в субект от финансовия сектор, който принадлежи към застрахователния сектор, се приспадат изцяло от собствените средства на конгломерата.
3. При спазване на параграф 2, собствените средства, емитирани от субект от финансов конгломерат и държани от друг субект от същия конгломерат, се приспадат от собствените средства на конгломерата, ако вече не са били премахнати при счетоводното консолидиране.
4. Предприятие, което е съвместно контролирано предприятие за целите на съответната нормативна уредба на счетоводното отчитане, се третира в съответствие със секторните правила за пропорционална консолидация или включване на пропорционален дял.
5. Когато обхванат от Директива 2009/138/ЕО субект принадлежи към финансов конгломерат, изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на равнището на конгломерата се основава на активите и пасивите, остойностени в съответствие с дял I, глава VI, раздели 1 и 2 от посочената директива.
6. Когато по отношение на стойността на актив или пасив се прилагат пруденциални филтри и приспадания в съответствие с втора част, дял I от Регламент (ЕС) № 575/2013, използваната за изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност стойност е относимата към съответния субект, обхванат от настоящия регламент, като се изключват активите и пасивите, относими към останалите субекти от конгломерата.
7. Когато секторните правила налагат изчисляването на праг или ограничение, прагът или ограничението на равнище конгломерат се изчислява въз основа на консолидираните данни на финансовия конгломерат и след приспаданията, изисквани от параграфи 2 и 3.
8. При изчисляването на праговете и ограниченията регламентираните субекти във финансов конгломерат, които са включени в консолидираната основа по първа част, дял II, глава 2, раздел 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, се разглеждат заедно.
9. При изчисляването на праговете и ограниченията регламентираните субекти във финансов конгломерат, които са включени в надзора на равнище група по дял III от Директива 2009/138/ЕО, се разглеждат заедно.
10. При изчисляването на праговете и ограниченията на равнище регламентиран субект, регламентираните субекти във финансов конгломерат, за които параграфи 8 и 9 не се прилагат, ги изчисляват на индивидуална основа в съответствие с приложимите секторни правила.
11. При сумирането на съответните изисквания за платежоспособност на равнище сектор се извършва единствено корекцията по член 11 или породената в резултат от корекциите на секторните прагове и ограничения по силата на параграф 7.
Член 15
Уточняване на изчисляването при метод 2 по Директива 2002/87/ЕО
1. Когато приложимите секторни правила налагат пруденциален филтър на собствените средства на регламентиран субект, се използва някое от следните третирания:
а)
ако филтрираният размер, т.е. нетният размер, който се взима при изчисляването на собствените средства на участията, увеличава изискуемия капитал, той се добавя към балансовата стойност на участията в съответствие с член 6, параграф 4, втора алинея от Директива 2002/87/ЕО;
б)
ако филтрираният размер по буква а) намалява изискуемия капитал, той се приспада от балансовата стойност на участията в съответствие с член 6, параграф 4, втора алинея от Директива 2002/87/ЕО.
2. За принципно банковите или инвестиционни финансови конгломерати съществените инвестиции, които не са участия, в субекти от финансовия сектор по смисъла на член 43 от Регламент (ЕС) № 575/2013, които принадлежат към застрахователния сектор, се приспадат изцяло от собствените средства на субекта, който държи инвестицията, в съответствие с приложимите секторни правила.
3. Вътрешногруповите инвестиции в капиталови инструменти, които според секторните правила могат да бъдат елементи на собствените средства, се приспадат или изключват, като се вземат предвид съответните секторни граници, от изчисляването на собствените средства.
4. Изчисляването на допълнителните капиталови изисквания се извършва по формулата в приложението.
Член 16
Уточняване на обстоятелствата, при които се използва метод 3 по Директива 2002/87/ЕО
1. Компетентните органи могат да разрешат използването на метод 3 по приложение I към Директива 2002/87/ЕО при наличието на някое от следните обстоятелства:
а)
не е разумно осъществимо прилагането към всички регламентирани субекти във финансов конгломерат на методи 1 или 2 по приложение I към Директива 2002/87/ЕО, по-специално поради факта, че метод 1 е неприложим за един или повече от тях, тъй като някой е извън консолидацията или е установен в трета държава, което прави невъзможно получаването на достатъчно информация за прилагането към него на метод 1;
б)
субектите, които ще прилагат някой от методите, представляват, взети заедно, незначителен интерес за целите на надзора на регламентираните субекти във финансов конгломерат.
2. Метод 1 или 2 се използват от всички регламентирани субекти във финансов конгломерат, които не са посочени в параграф 1.
3. Финансовият конгломерат прилага разрешения му от компетентния орган метод 3 последователно във времето.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 17
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 5, член 6, параграф 2, член 8, член 9, параграф 1 и член 14, параграфи 5 и 9 се прилагат от посочената в член 309, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО дата.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 21 януари 2014 година.
A BIZOTTSÁG 342/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. január 21.)
a 2002/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek és az 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a pénzügyi konglomerátumokra irányadó tőkemegfelelési követelményekre vonatkozó számítási módszerek alkalmazását meghatározó szabályozási technikai standardok tekintetében történő kiegészítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről és a 648/2012/EU rendelet módosításáról szóló, 2013. június 26-i 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 49. cikke (6) bekezdésére,
tekintettel a pénzügyi konglomerátumhoz tartozó hitelintézetek, biztosítóintézetek és befektetési vállalkozások kiegészítő felügyeletéről, valamint a 73/239/EGK, a 79/267/EGK, a 92/49/EGK, a 92/96/EGK, a 93/6/EGK és a 93/22/EGK tanácsi irányelvek, illetve a 98/78/EK és 2000/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek módosításáról szóló, 2002. december 16-i 2002/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (2) és különösen annak 21a. cikke (3) bekezdésére,
mivel:
(1)
A jelentős banki, befektetési vagy biztosítási tevékenységet folytató pénzügyi konglomerátumok esetében ki kell küszöbölni a pénzügyi konglomerátumok szintjén a szavatoló tőke kiszámítása során bevonható elemek többszörös felhasználását, azaz a többszörös számbavételt, valamint ki kell küszöbölni a szavatoló tőke csoporton belüli helytelen képzését is annak érdekében, hogy pontos képet lehessen alkotni a konglomerátum veszteségek viselésére alkalmas szavatoló tőkéjének rendelkezésre állásáról, továbbá hogy a pénzügyi konglomerátum szintjén biztosítani lehessen a kiegészítő tőkemegfelelési követelményeket.
(2)
Biztosítani kell, hogy az ágazati tőkemegfelelési követelményeket meghaladó szavatoló tőkét csak akkor vegyék figyelembe a konglomerátum szintjén, ha ez nem hátráltatja a pénzügyi konglomerátumhoz tartozó vállalkozások közötti eszköztranszfert vagy a kötelezettségek visszafizetését, abban az esetben sem, ha ezek a vállalkozások különböző ágazatokhoz tartoznak.
(3)
A pénzügyi konglomerátum szavatoló tőkéjének kiszámítása során csak akkor vehető figyelembe az ágazati tőkemegfelelési követelményeket meghaladó szavatoló tőke, ha az átruházható a pénzügyi konglomerátumhoz tartozó vállalkozások között.
(4)
A megfelelő szabályoknak figyelembe kell venniük, hogy az ágazatspecifikus szavatolótőke-követelmények az adott ágazattal kapcsolatos kockázatok fedezésére tekintettel kerültek kialakításra, és nem terjednek ki az ágazaton kívül eső kockázatok fedezésére.
(5)
A kiegészítő tőkemegfelelési követelmények egységes alkalmazása érdekében fel kell sorolni a vonatkozó tőkemegfelelési követelményeket is tartalmazó ágazati követelményeket. Ezek a követelmények nem sérthetik azokat az ágazati rendelkezéseket, amelyek az ágazati tőkemegfelelési követelmények megszegését követően hozott intézkedéseket szabályozzák. Különösen, ha a hiány a pénzügyi konglomerátum szintjén, a 2013/36/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) VII. címének 4. fejezete szerinti kombinált pufferkövetelmény megsértéséből adódik, a szükséges intézkedéseket az említett fejezetben meghatározottak alapján kell meghatározni.
(6)
A pénzügyi konglomerátum kiegészítő tőkemegfelelési követelményeinek kiszámítása során a pénzügyi konglomerátumhoz tartozó, nem szabályozott pénzügyi vállalkozás esetében mind a fiktív tőkemegfelelési követelményeket, mind pedig a szavatoló tőke fiktív szintjét ki kell számítani.
(7)
A 2002/87/EK irányelv I. mellékletének II. része három technikai módszert határoz meg a tőkemegfelelési követelményeknek a pénzügyi konglomerátum szintjén való kiszámítására: A számviteli konszolidáció módszere (1. módszer), a levonás és összesítés módszere (2. módszer), valamint a kombinált módszer (3. módszer), amely lehetővé teszi az 1. és 2. módszer kombinálását. Az egységes alkalmazás biztosításának érdekében az 1. és 2. technikai számítási módszert tovább kell pontosítani. Ezenkívül meg kell határozni a 3. módszer alkalmazásához szükséges körülményeket, valamint biztosítani kell, hogy az illetékes hatóságok engedélyezik a módszer használatát hasonló körülmények között, azonos feltételeket alkalmaznak, és elrendelik, hogy a módszert valamennyi pénzügyi konglomerátum egységesen alkalmazza. Az illetékes hatóságok csak akkor engedélyezhetik a 3. módszer alkalmazását, ha a pénzügyi konglomerátum bizonyítani tudja, hogy az 1. vagy 2. módszer alkalmazása önmagában nem lenne ésszerűen megvalósítható. Az egyenértékű feltételek biztosításához a 3. módszert időben következetesen kell alkalmazni. Mivel a technikai számítási módszerek elvégzésére a 2002/87/EK irányelv I. mellékletének I. részében említett technikai alapelvekkel összhangban kerül sor, ezeket az elveket is szükséges meghatározni.
(8)
A csoportszintű fizetőképesség kiszámítása során alkalmazott, a 2009/138/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (4) meghatározott 1. módszert, és a kiegészítő tőkemegfelelési követelmények kiszámítása során alkalmazott, a 2002/87/EK irányelvben meghatározott 1. módszert egyenértékűnek kell tekinteni, mivel mindkét módszer összhangban áll a kiegészítő felügyelet fő célkitűzéseivel. Mindkét módszer biztosítja a szavatoló tőke csoporton belüli képzésének kiküszöbölését, valamint a szavatoló tőkének a vonatkozó ágazati szabályokban rögzített meghatározásokkal és korlátozásokkal összhangban történő kiszámítását.
(9)
Az 575/2013/EU rendelet 49. cikke (6) bekezdése szerinti, a szabályozási technikai standardok elfogadására vonatkozó felhatalmazás szorosan összefügg a 2002/87/EK irányelv 21a. cikkének (3) bekezdésében meghatározott felhatalmazással, mivel mindkettő az ezen irányelv mellékletében szereplő számítási módszerek következetes alkalmazására vonatkozik. Az említett jogalkotási aktusok céljára meghatározott számítási módszerek koherenciájának biztosítására, valamint annak elősegítése érdekében, hogy az említett kötelezettségek hatálya alá tartozó személyek átfogó rálátással rendelkezzenek a szóban forgó rendelkezésekre és könnyen hozzáférhessenek azokhoz, az említett felhatalmazások értelmében elfogadott szabályozási technikai standardokat célszerű egyetlen rendeletbe foglalni.
(10)
Ennek a rendeletnek az új ágazati tőkemegfelelési szabályokon kell alapulnia, amelyeket az Unióban annak érdekében hoztak létre, hogy biztosítható legyen a számítási módszerek lehető legegységesebb alkalmazása. Ezért e rendelet nem alkalmazható az 575/2013/EU rendelet alkalmazásának időpontját megelőzően. A 2009/138/EK irányelv alkalmazásától függő szabályok az említett irányelv alkalmazásának napjától kezdve érvényesek. A kiegészítő tőkemegfelelési követelmények kiszámítása tekintetében meglévő nemzeti átültetési előírásokat ezért a rendelet teljes alkalmazhatóságáig a rendelet által nem harmonizált területeken továbbra is alkalmazni kell, és a biztosítási ágazati szabályokra épülő, alapul szolgáló számítások a kiszámítás idején alkalmazandó biztosítási ágazati szabályokra támaszkodnak majd.
(11)
E rendelet alapját az Európai Bankhatóság (EBH), az Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-felügyeleti Hatóság (EIOPA) és az Európai Értékpapír-piaci Hatóság (ESMA) által a Bizottság részére közösen benyújtott szabályozási technikai standardok képezik.
(12)
Az EBH, az EIOPA és az ESMA - összhangban az 1093/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) 10. cikkével, az 1094/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) 10. cikkével és az 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (7) 10. cikkével - nyilvános konzultációt folytatott azon szabályozási technikai standardok tervezetéről, amelyeken ez a rendelet alapul, elemezte az ezekkel összefüggésben felmerülő költségeket és hasznokat, és kikérte az 1093/2010/EU rendelet 37. cikke szerint létrehozott banki érdekképviseleti csoport, az 1094/2010/EU rendelet 37. cikke szerint létrehozott biztosítási és viszontbiztosítási érdekképviseleti csoport, valamint az 1095/2010/EU rendelet 37. cikke szerint létrehozott értékpapír-piaci érdekképviseleti csoport véleményét,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
TÁRGY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet az 575/2013/EU rendelet 49. cikke (1) bekezdésében említett levonás alternatívái céljára és a 2002/87/EK irányelv 6. cikke (2) bekezdésében meghatározott szavatoló tőke és kiegészítő tőkemegfelelési követelmény kiszámítása céljára pontosítja a 2002/87/EK irányelv I. mellékletében felsorolt technikai elveket és technikai számítási módszereket.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
1. „biztosításalapú pénzügyi konglomerátum”: pénzügyi konglomerátum, amelynek legjelentősebb pénzügyi ágazata a biztosítás, összhangban a 2002/87/EK irányelv 3. cikkének (2) bekezdésével;
2. „bankalapú vagy befektetésalapú pénzügyi konglomerátum”: pénzügyi konglomerátum, amelynek legjelentősebb pénzügyi ágazata a banki ágazat vagy a befektetési szolgáltatási ágazat, összhangban a 2002/87/EK irányelv 3. cikkének (2) bekezdésével.
II. FEJEZET
TECHNIKAI ELVEK
3. cikk
A többszörös számbavétel és a szavatoló tőke csoporton belüli képzésének kiküszöbölése
A közvetlenül vagy közvetve a csoporton belüli ügyletekből eredő szavatoló tőkét nem lehet figyelembe venni a kiegészítő tőkemegfelelési követelményeknek a pénzügyi konglomerátum szintjén történő kiszámítása során.
4. cikk
A szavatoló tőke átruházhatósága és elérhetősége
(1) A szabályozott vállalkozás szintjén elismert szavatoló tőke, amely meghaladja az ágazati tőkemegfelelési követelmények teljesítéséhez szükséges, a 9. cikkben meghatározott szintet, csak akkor vehető figyelembe a pénzügyi konglomerátum szavatoló tőkéjének vagy a pénzügyi konglomerátumhoz tartozó egyes szabályozott és nem szabályozott pénzügyi vállalkozások szavatoló tőkéje összegének kiszámítása során, ha ez nem jelent gyakorlati vagy jogi akadályt a pénzügyi konglomerátumhoz tartozó vállalkozások közötti tőketranszfer tekintetében.
(2) A 2002/87/EK irányelv 6. cikke (2) bekezdésének ötödik albekezdésében említett vállalkozásnak az ebben az albekezdésben említett számítások eredményeinek és a számítások alapjául szolgáló lényeges adatoknak a koordinátor részére történő előterjesztése során igazolnia és bizonyítania kell, hogy megfelelt az (1) bekezdésnek.
5. cikk
Ágazatspecifikus szavatoló tőke
(1) A (2) bekezdésben említett, valamely szabályozott vállalkozás szintjén rendelkezésre álló szavatoló tőke abban az ágazatban vehető figyelembe a kockázatok fedezésére, amely elismeri ezt a szavatoló tőkét, és más pénzügyi ágazatokban nem vehető figyelembe a kockázatfedezés céljára.
(2) Az (1) bekezdésben említett szavatoló tőke alatt nem a következők értendők:
a)
az 575/2013/EU rendelet szerinti elsődleges alapvető tőkeelemek, egyéb alapvető tőkeelemek vagy járulékos tőkeelemek;
b)
a 2009/138/EK irányelvben foglalt követelmények hatálya alá tartozó vállalkozások alapvető szavatolótőke-elemei, amennyiben ezek az elemek az említett irányelv 94. cikke (1) és (2) bekezdésének értelmében alapvető szavatolótőke-elemeknek vagy kiegészítő szavatolótőke-elemeknek minősülnek.
6. cikk
Szavatolótőke-hiány a pénzügyi konglomerátum szintjén
(1) Amennyiben pénzügyi konglomerátum szintjén szavatolótőke-hiány mutatkozik, csak a banki és a biztosítási ágazatra vonatkozó ágazati szabályok szerint egyaránt elfogadhatónak minősülő szavatoló tőke vehető igénybe e hiány fedezésére.
(2) Az (1) bekezdésben említett szavatoló tőke lehet:
a)
az 575/2013/EU rendelet 50. cikke szerinti elsődleges alapvető tőke;
b)
alapvető szavatolótőke-elemek, amennyiben ezek a 2009/138/EK irányelv 94. cikkének (1) bekezdésével összhangban az első szintre sorolandók, és bevonásukat nem korlátozzák az említett irányelv 99. cikkének megfelelően elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusok;
c)
az 575/2013/EU rendelet 61. cikke szerinti egyéb alapvető tőke;
d)
alapvető szavatolótőke-elemek, amennyiben ezek a 2009/138/EK irányelv 94. cikkének (1) bekezdésével összhangban az első szintre sorolandók, és bevonásukat korlátozzák az említett irányelv 99. cikkének megfelelően elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusok;
e)
az 575/2013/EU rendelet 71. cikke szerinti járulékos tőke; valamint
f)
alapvető szavatolótőke-elemek, amennyiben ezek a 2009/138/EK irányelv 94. cikkének (2) bekezdésével összhangban a második szintre sorolandók.
(3) A hiány fedezésére felhasznált szavatolótőke-elemeknek meg kell felelniük a 4. cikk (1) bekezdésének.
7. cikk
Következetesség
A szabályozott vállalkozásoknak vagy a pénzügyi konglomerátumhoz tartozó vegyes pénzügyi holdingtársaságnak a számítási módszert időben következetesen kell alkalmaznia.
8. cikk
Konszolidálás
A biztosításalapú pénzügyi konglomerátumok vonatkozásában a biztosítók és viszontbiztosítók csoportszintű fizetőképességének kiszámítására alkalmazott, a 2009/138/EK irányelv 230., 231. és 232. cikkében meghatározott 1. módszert egyenértékűnek kell tekinteni a pénzügyi konglomerátumokhoz tartozó szabályozott vállalkozásokra vonatkozó kiegészítő tőkemegfelelési követelmények kiszámítására alkalmazott, a 2002/87/EK irányelv I. mellékletében meghatározott 1. módszerrel, feltéve, hogy a 2009/138/EK irányelv III. címe alá tartozó csoportszintű felügyelet alkalmazási köre nem tér el lényegesen a 2002/87/EK irányelv II. fejezetének megfelelő kiegészítő felügyelet alkalmazási körétől.
9. cikk
Tőkemegfelelési követelmény
(1) Amennyiben a biztosítási ágazatra vonatkozó szabályokat kell alkalmazni, úgy a kiegészítő tőkemegfelelési követelmények kiszámításának céljára a 2009/138/EK irányelv 100. és 218. cikkében említett szavatolótőke-szükséglet tekintendő tőkemegfelelési követelménynek, ideértve bármely, az említett irányelv 216. cikkének (4) bekezdéséből, 231. cikkének (7) bekezdéséből, 232. cikkéből, 233. cikkének (6) bekezdéséből, 238. cikkének (2) és (3) bekezdéséből következő, és az említett irányelv 37. cikkének megfelelően alkalmazott többlettőkét.
(2) Amennyiben a banki vagy befektetési szolgáltatási ágazatra vonatkozó szabályokat kell alkalmazni, úgy a kiegészítő tőkemegfelelési követelmények kiszámításának céljára az alábbiak tekintendők tőkemegfelelési követelményeknek: az 575/2013/EU rendelet harmadik része I. címének I. fejezetében meghatározott szavatolótőke-követelmények és az említett rendelet vagy a 2013/36/EU irányelv szerinti, a szavatolótőke-követelményeket meghaladó szavatoló tőke rendelkezésre állására vonatkozó követelmény, ideértve az említett irányelv 73. cikke szerint a tőkemegfelelés belső értékelési eljárásából eredő követelményt, egy illetékes hatóság által az ezen irányelv 104. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében megszabott bármely követelmény, az ezen irányelv 128. cikkének (6) bekezdése értelmében meghatározott kombinált pufferkövetelmény, valamint az 575/2013/EU rendelet 458. vagy 459. cikke szerint elfogadott intézkedések.
10. cikk
A pénzügyi konglomerátum szavatoló tőkéje és a pénzügyi konglomerátumra vonatkozó tőkemegfelelési követelmények
(1) A 14. cikk (7), (8) és (9) bekezdésére is figyelemmel, a pénzügyi konglomerátum szavatoló tőkéjét és a pénzügyi konglomerátumra vonatkozó tőkemegfelelési követelményeket a vonatkozó ágazati szabályokban rögzített meghatározásokkal és korlátozásokkal összhangban kell kiszámítani.
(2) A vagyonkezelő társaságok szavatoló tőkéjét a 2009/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (8) 2. cikke (1) bekezdésének l) pontjával összhangban kell kiszámítani. A vagyonkezelő társaságok tőkemegfelelési követelményeit az említett irányelv 7. cikke (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott követelményekkel összhangban kell kiszámítani.
(3) Az alternatívbefektetésialap-kezelők szavatoló tőkéjét a 2011/61/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (9) 4. cikke (1) bekezdésének ad) pontjával összhangban kell kiszámítani. Az alternatívbefektetésialap-kezelők tőkemegfelelési követelményeit az említett irányelv 9. cikkében meghatározott követelményekkel összhangban kell kiszámítani.
11. cikk
Az ágazatközi részesedések kezelése
(1) Ha a bank- vagy befektetésalapú pénzügyi konglomerátumhoz tartozó vállalkozás részesedéssel rendelkezik egy olyan pénzügyi ágazatbeli vállalkozásban, amely a biztosítási ágazathoz tartozik és amely a 14. cikk (3) bekezdése vagy a 15. cikk (3) bekezdése szerint levonásra kerül, az adott részesedés vonatkozásában, a pénzügyi konglomerátum szintjén nem keletkezik kiegészítő tőkemegfelelési követelmény.
(2) Amennyiben az (1) bekezdés alkalmazása az 575/2013/EU rendelet harmadik része II. címe 3. fejezetének értelmében alkalmazott belső minősítésen alapuló módszer keretében várható veszteség összegében közvetlen változást eredményez, a pénzügyi konglomerátum szavatoló tőkéjét ki kell egészíteni a változással egyenértékű összeggel.
12. cikk
Fiktív szavatoló tőke és fiktív tőkemegfelelési követelmények a nem szabályozott pénzügyi ágazatbeli vállalkozások vonatkozásában
(1) Amennyiben egy vegyes pénzügyi holdingtársaság részesedéssel rendelkezik egy nem szabályozott pénzügyi ágazatbeli vállalkozásban, a fiktív szavatoló tőkét és a fiktív tőkemegfelelési követelményeket a pénzügyi konglomerátum legjelentősebb ágazatára vonatkozó ágazati szabályokkal összhangban kell kiszámítani.
(2) Egy az (1) bekezdésben említettől eltérő, nem szabályozott pénzügyi ágazatbeli vállalkozás esetében a fiktív szavatoló tőkét és a fiktív tőkemegfelelési követelményeket a nem szabályozott pénzügyi ágazatbeli vállalkozáshoz legközelebbi pénzügyi ágazatra vonatkozó ágazati szabályokkal összhangban kell kiszámítani. A nem szabályozott pénzügyi vállalkozáshoz legközelebbi pénzügyi szektor meghatározása az érintett vállalkozás tevékenységi köre és a folytatott tevékenység terjedelme alapján történik. Ha nem lehetséges egyértelműen meghatározni a legközelebbi pénzügyi szektort, a pénzügyi konglomerátum legjelentősebb ágazatára vonatkozó ágazati szabályokat kell alkalmazni.
13. cikk
Átmeneti és szerzett jogokkal kapcsolatos ágazati rendelkezések
A kiegészítő tőkemegfelelési követelmények kiszámítása során alkalmazott ágazati szabályok tartalmazzák az összes olyan, átmeneti vagy szerzett jogokkal kapcsolatos rendelkezést, amelyet ágazati szinten alkalmaznak.
III. FEJEZET
TECHNIKAI SZÁMÍTÁSI MÓDSZEREK
14. cikk
A 2002/87/EK irányelv 1. módszere szerinti technikai számítás részletes meghatározása
(1) A pénzügyi konglomerátumok szavatoló tőkéjét a 2002/87/EK irányelv szerinti kiegészítő felügyelet hatókörében alkalmazott vonatkozó számviteli szabályozásnak megfelelően a konszolidált beszámoló alapján kell számítani, szükség esetén az (5) bekezdés figyelembevételével.
(2) Bank- vagy befektetésalapú pénzügyi konglomerátum szavatoló tőkéjének kiszámításakor a konszolidálatlan befektetéseket a következőképpen kell figyelembe venni:
a)
az 575/2013/EU rendelet 43. cikke szerinti, pénzügyi - azon belül biztosítási - ágazatbeli szervezetben lévő jelentős konszolidálatlan befektetést teljes mértékben le kell vonni a konglomerátum szavatoló tőkéjéből;
b)
a pénzügyi - azon belül biztosítási - ágazatbeli szervezetben lévő, az a) pontban említettől eltérő konszolidálatlan befektetést az 575/2013/EU rendelet 46. cikkének megfelelően teljes mértékben le kell vonni a konglomerátum szavatoló tőkéjéből.
(3) A (2) bekezdéstől függően a pénzügyi konglomerátumon belüli vállalkozás által kibocsátott, és a pénzügyi konglomerátumon belüli másik vállalkozás által tartott szavatoló tőkét - ha a számviteli konszolidációs folyamat során még nem történt meg - le kell vonni a konglomerátum szavatoló tőkéjéből.
(4) A vonatkozó számviteli szabályozás alkalmazásában közös irányítás alatt álló gazdálkodó egységnek minősülő vállalkozást az arányos konszolidációra vagy az arányos részesedések bevonására vonatkozó ágazati szabályoknak megfelelően kell kezelni.
(5) Amennyiben a 2009/138/EK irányelv hatályába tartozó szervezet pénzügyi konglomerátum része, úgy a pénzügyi konglomerátum szintjén érvényes kiegészítő tőkemegfelelési követelmények számításának a 2009/138/EK irányelv I. címe VI. fejezete 1. és 2. szakaszának megfelelően számított eszköz- és kötelezettségértékeken kell alapulnia.
(6) Amennyiben az eszköz- vagy kötelezettségértékek az 575/2013/EU rendelet 2. része I. címének megfelelő prudenciális szűrők és levonások hatálya alá esnek, úgy a kiegészítő tőkemegfelelési követelmények számításához használt eszköz- vagy kötelezettségértékek megegyeznek az említett rendelet értelmében a vonatkozó szervezethez rendelhető követelményekkel, kizárva ebből a pénzügyi konglomerátum más szervezeteihez rendelhető eszközöket és kötelezettségeket.
(7) Amennyiben az ágazati szabályok küszöb- vagy határértéket írnak elő, úgy a konglomerátumszintű küszöb- vagy határértéket a pénzügyi konglomerátum konszolidált adatai alapján kell számítani, a (2) és a (3) bekezdésben előírt levonások után.
(8) A küszöb- vagy határértékek számítása céljából együttesen kell figyelembe venni a pénzügyi konglomerátumon belüli azon szabályozott szervezeteket, amelyek az 575/2013/EU rendelet első része II. címe 2. fejezetének 1. szakasza értelmében beletartoznak az intézmény összevont helyzetébe.
(9) A küszöb- vagy határértékek számítása céljából együttesen kell figyelembe venni a pénzügyi konglomerátumon belüli azon szabályozott szervezeteket, amelyek a 2009/138/EK rendelet III. címe szerinti csoportfelügyelet alá tartoznak.
(10) A küszöb- vagy határértékek szabályozott szervezet szintjén való számítása céljából a pénzügyi konglomerátumon belüli, mind a (8), mind a (9) bekezdés hatályán kívül eső szabályozott szervezet saját küszöb- vagy határértékét a szabályozott szervezetre vonatkozó ágazati szabályok szerinti egyedi alapon számítja.
(11) A vonatkozó ágazati fizetőképességi követelmények összesítésekor a 11. cikkben előírton vagy a (7) bekezdés szerinti ágazati küszöb- és határértékekhez igazítás eredményén kívül nem alkalmazható más kiigazítás.
15. cikk
A 2002/87/EK irányelv 2. módszere szerinti technikai számítás részletes meghatározása
(1) Amennyiben a szabályozott szervezet szavatoló tőkéje a vonatkozó ágazati szabályok értelmében prudenciális szűrő hatálya alá tartozik, úgy a következőképpen kell eljárni:
a)
ha a szűrt összeg, vagyis a részesedések szavatoló tőkéjének számításához figyelembe veendő nettó összeg növeli a szabályozói tőkét, akkor a szűrt összeget a 2002/87/EK irányelv 6. cikke (4) bekezdése második albekezdésének megfelelően hozzá kell adni a részesedések könyv szerinti értékéhez;
b)
ha az a) pontban említett szűrt összeg csökkenti a szabályozói tőkét, akkor azt a 2002/87/EK irányelv 6. cikke (4) bekezdése második albekezdésének megfelelően le kell vonni a részesedések könyv szerinti értékéből.
(2) Bank- vagy befektetésalapú pénzügyi konglomerátumok esetében az 575/2013/EU rendelet 43. cikke szerinti, pénzügyi - azon belül biztosítási - ágazatbeli szervezetben lévő jelentős befektetést a vonatkozó ágazati szabályoknak megfelelően teljes mértékben le kell vonni az instrumentumot tartó szervezet szavatolótőke-elemeiből.
(3) Az ágazati szabályok szerint szavatoló tőkének minősülő tőkeinstrumentumokba történő, csoporton belüli befektetéseket a vonatkozó ágazati határértékek figyelembevétele mellett le kell vonni, vagy ki kell zárni a szavatoló tőke számításából.
(4) A kiegészítő tőkekövetelmények számítását a mellékletben szereplő képletnek megfelelően kell elvégezni.
16. cikk
A 2002/87/EK irányelv 3. módszere alkalmazási feltételeinek részletes meghatározása
(1) Az illetékes hatóságok a 2002/87/EK irányelv I. mellékletében említett 3. módszer alkalmazását csak a következő feltételek mellett engedélyezhetik:
a)
az ésszerűség határán belül sem a 2002/87/EK irányelv I. mellékletében említett 1. módszer, sem a 2002/87/EK irányelv I. mellékletében említett 2. módszer nem alkalmazható a pénzügyi konglomerátumon belüli összes szervezetre, különösen ha az 1. módszer azért nem alkalmazható, mert egy vagy több szervezet kívül esik a konszolidáció körén, vagy ha valamely szabályozott szervezet harmadik országban letelepedett, és vonatkozásában nem lehet beszerezni az említett módszerek egyikének alkalmazásához szükséges információkat sem;
b)
a módszerek valamelyikét esetlegesen alkalmazó szervezetek összességében elhanyagolható súlyúak a pénzügyi konglomerátumon belüli szabályozott szervezetek felügyeletének célját tekintve.
(2) A pénzügyi konglomerátumok (1) bekezdésben nem említett szabályozott szervezeteinek vagy az 1., vagy a 2. módszert kell alkalmazniuk.
(3) A 3. módszernek az adott pénzügyi konglomerátum tekintetében az illetékes hatóság által engedélyezett alkalmazása időben következetes.
IV. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
17. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Az 5. cikk, a 6. cikk (2) bekezdése, a 8. cikk, a 9. cikk (1) bekezdése, továbbá a 14. cikk (5) és (9) bekezdése a 2009/138/EK irányelv 309. cikkének (1) bekezdésében említett alkalmazási dátumtól alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. január 21-én.