РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 30 октомври 2014 година
относно еквивалентността на регулаторната рамка на Австралия по отношение на централните контрагенти с изискванията на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции
(2014/755/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции (1), и по-специално член 25, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
Целта на определената в член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета процедура по признаване на централните контрагенти („ЦК“), установени в трети държави, е да се позволи на ЦК, установени и получили разрешение в трети държави, чиито регулаторни стандарти са еквивалентни на предвидените в същия регламент, да предоставят клирингови услуги на клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза. Тази процедура по признаване и предвиденото в нея решение относно еквивалентността следователно допринасят за постигане на общата цел на Регламент (ЕС) № 648/2012 за намаляване на системния риск чрез по-широко използване на сигурни и стабилни ЦК и по отношение на клиринга на договорите за извънборсови деривати, включително когато тези ЦК са установени и получили разрешение в трета държава.
(2)
Правният режим на трета държава се счита за еквивалентен на правния режим на Съюза по отношение на ЦК, когато по същество значителен дял от приложимата правна и надзорна уредба е еквивалентен на изискванията на Съюза по отношение на постиганите регулаторни цели. Целта на настоящата оценка на еквивалентността е да се провери дали правната и надзорната уредба на Австралия гарантира, че установените и получили разрешение там ЦК не излагат клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза, на по-високо равнище на риск, отколкото те биха могли да бъдат изложени от ЦК, получили разрешение в Съюза, и следователно не създават неприемливи равнища на системен риск в Съюза.
(3)
На 1 септември 2013 г. Комисията получи техническото становище на Европейския орган за ценни книжа и пазари („ЕОЦКП“) относно правната и надзорната уредба, приложима по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия. В техническото становище се стига до заключението, че всички разпоредби на дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012 са възпроизведени от съответните правно обвързващи изисквания, които са приложими в рамките на националната юрисдикция по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия.
(4)
В съответствие с член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, за да бъде установено, че правната и надзорната уредба на трета държава по отношение на получилите разрешение там ЦК е еквивалентна на предвидената в същия регламент, трябва да бъдат удовлетворени три условия.
(5)
Според първото условие ЦК, получили разрешение в трета държава, трябва да спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(6)
Правно обвързващите изисквания на Австралия по отношение на получилите разрешение там ЦК обхващат Корпоративния закон от 2001 г., който заедно с Корпоративните наредби от 2001 г. установява правната рамка за системите за клиринг и сетълмент („СКС“). Част 7.3 от Корпоративния закон постановява, че преди предоставянето на лиценз за осъществяване на дейности по клиринг или сетълмент министърът трябва да се увери, наред с другото, че съответният ЦК разполага с подходящи оперативни правила и процедури, които са в съответствие с действащите законови и подзаконови актове, за да бъде гарантирано, доколкото е практически осъществимо, че системният риск е намален и че ЦК е управляван по честен и ефективен начин. ЦК трябва също да разполага с подходящи механизми за разрешаване на конфликти на интереси и прилагане на своите вътрешни правила и процедури. Австралийската комисия за ценни книжа и инвестиции („АКЦКИ“) и Централната банка на Австралия („ЦБА“) консултират министъра по въпросите, свързани с издаването на лицензи на СКС и промените на техните вътрешни правила, и отговарят за оценката на спазването на задълженията на ЦК по Корпоративния закон, като АКЦКИ разполага и със съответните правоприлагащи правомощия.
(7)
АКЦКИ предоставя регулаторни насоки на поднадзорните лица, с които разяснява специфични, вече обхванати от законодателството въпроси. По-специално, през декември 2012 г. АКЦКИ преразгледа своите регулаторни насоки относно лицензирането и надзора на СКС чрез приемането на актуализирани Регулаторни насоки 211 „Системи за клиринг и сетълмент: австралийски и чуждестранни оператори“ („РН 211“). С тези насоки АКЦКИ прилага принципите за инфраструктурите на финансовия пазар (PFMIs), издадени през април 2012 г. от Комитета по платежни и сетълмент системи (2) (CPSS) и Международната организация на комисиите по ценни книжа (IOSCO), отнасящи се до изложените в Корпоративния закон задължения, и дава насоки на ЦК във връзка със спазването на техните задължения по Корпоративния закон. Следователно неспазването на Корпоративния закон и на неговите разяснения в РН 211 би могло да доведе до налагане на правоприлагащи и наказателни мерки.
(8)
По силата на Корпоративния закон Централната банка на Австралия разполага с правомощия да определя стандарти за финансова стабилност, с които да се гарантира, че ЦК действат по начин, който подкрепя или допринася за цялостната стабилност на австралийската финансова система. По-специално, през ноември 2012 г. Съветът по платежната система към ЦБА одобри установяването на нови стандарти за финансова стабилност - Стандарти за финансова стабилност на централните контрагенти („СФФ“), обхващащи 21 стандарта за ЦК и придружаващите ги подстандарти и насоки. СФФ влязоха в сила през март 2013 г., с изключение на някои подстандарти, които влязоха в сила на 31 март 2014 г. СФФ трябва да бъдат спазвани от всички лицензирани ЦК.
(9)
Основните принципи по отношение на СКС, установени в част 7.3 от Корпоративния закон и в Корпоративните наредби, разяснени от АКЦКИ чрез РН 211, както и СФФ, определени от Централната банка на Австралия, формират заедно т.нар. „основни правила“, налагащи високи стандарти, на които ЦК трябва да отговарят, за да получат разрешение да предоставят клирингови услуги в Австралия. Тези основни правила представляват първия стълб на правно обвързващите изисквания в Австралия. С цел да се съобразят с основните правила, ЦК приемат допълнително свои вътрешни правила и процедури, които трябва да отговарят на специфичните изисквания, определени в Корпоративния закон и в Корпоративните наредби, разяснени чрез РН 211, и в СФФ, които се представят на министъра преди издаването на разрешение за извършване на дейност като СКС. Промените на вътрешните правила и процедури на ЦК трябва да бъдат съобщени на министъра. Министърът може да не разреши въвеждането на промени във вътрешните правила и процедури на ЦК. Вътрешните правила и процедури на ЦК имат характеристиките на договора и са правно обвързващи за ЦК и съответните участници в тях.
(10)
Вследствие на правно обвързващите изисквания, определени в основните правила, приложими за ЦК, получили разрешение в Австралия, се постигат съществени резултати, еквивалентни на тези от изискванията, определени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(11)
Поради това Комисията стига до заключението, че австралийската правна и надзорна уредба гарантира, че ЦК, получили разрешение в Австралия, спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(12)
Според второто условие по член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Австралия по отношение на ЦК, получили разрешение там, трябва да предвижда, че тези ЦК подлежат на текущ ефективен надзор и правоприлагане.
(13)
Текущият надзор и контрол по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия, се осъществява от АКЦКИ и ЦБА. АКЦКИ осигурява спазването на задълженията, наложени на ЦК по силата на Корпоративния закон, и в тази връзка оценява периодично спазването от страна на ЦК на задълженията, свързани с получения от тях лиценз, различни от задълженията им, свързани със СФФ и намаляване на системния риск, и конкретно на задължението им да действат по справедлив и ефективен начин, доколкото е практически осъществимо, като представя доклад до министъра, който се публикува. ЦБА следи за спазването на задълженията, поети от ЦК по силата на предоставените им лицензи и свързани с финансовата стабилност и намаляване на системния риск, извършва периодични оценки на спазването на СФФ от всеки ЦК и представя доклад до министъра, който също се публикува. ЦК, които са получили разрешение в Австралия, може да получават писмени указания от министъра и от АКЦКИ. Когато ЦК не спази писмено указание, АКЦКИ може да сезира съда, който може да нареди на ЦК да спази съответното указание.
(14)
Поради това Комисията стига до заключението, че австралийската правна и надзорна уредба по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия, осигурява текущ ефективен надзор и правоприлагане.
(15)
Според третото условие по член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Австралия трябва да включва ефективна еквивалентна система за признаването на ЦК, получили разрешение по силата на правен режим на трета държава („ЦК от трета държава“).
(16)
ЦК от трета държава може да кандидатстват за лиценз за чуждестранни системи за клиринг и сетълмент („лиценз за чуждестранен ЦК“), позволяващ им да предоставят в Австралия част или всички клирингови услуги, които могат да предоставят по силата на получено разрешение в собствената си държава.
(17)
Критериите, прилагани спрямо ЦК от трети държави, кандидатстващи в Австралия за лиценз за чуждестранен ЦК, са сравними с предвидените за ЦК от трета държава, кандидатстващи за признаване по член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012. За да бъде признат, регулаторният режим на третата държава, в която ЦК е получил разрешение, трябва да се счита - според установените при него степен на защита от системен риск и равнище на ефективност и справедливост на предлаганите услуги - за „достатъчно еквивалентен“ на регулаторния режим, приложим в Австралия спрямо подобни местни ЦК. При оценяването на „достатъчната еквивалентност“ се вземат предвид съображения, подобни на оценяваните в рамките на Регламент (ЕС) № 648/2012. За да бъде издаден лиценз за чуждестранен ЦК, е необходимо също да съществуват установени договорености за сътрудничество между австралийските органи и съответните чуждестранни надзорни органи.
(18)
Поради това следва да се счита, че правната и надзорната уредба на Австралия осигурява ефективна еквивалентна система за признаване на ЦК от трета държава.
(19)
Следователно може да се счита, че австралийската правна и надзорна уредба изпълнява условията, посочени в член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия, и тази уредба следва да се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012. Комисията, с помощта на предоставената от ЕОЦКП информация, следва да продължи да наблюдава развитието на австралийската правна и надзорна уредба за ЦК и изпълнението на условията, въз основа на които е взето настоящото решение.
(20)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Европейския комитет по ценни книжа,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
За целите на член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Австралия по отношение на ЦК, получили разрешение там, обхващаща част 7.3 от Корпоративния закон от 2001 г. и Корпоративните наредби от 2001 г., разяснени чрез Регулаторни насоки 211 „Системи за клиринг и сетълмент: австралийски и чуждестранни оператори“, и Стандартите за финансова стабилност на централните контрагенти, се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 30 октомври 2014 година.
A BIZOTTSÁG VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2014. október 30.)
Ausztrália központi szerződő felekre vonatkozó szabályozási keretének a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, a központi szerződő felekről és a kereskedési adattárakról szóló 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet követelményeivel való egyenértékűségéről
(2014/755/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, a központi szerződő felekről és a kereskedési adattárakról szóló, 2012. július 4-i 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 25. cikke (6) bekezdésére,
mivel:
(1)
A harmadik országban székhellyel rendelkező központi szerződő felek elismerésére vonatkozó, a 648/2012/EU rendelet 25. cikkében rögzített eljárás célja, hogy az említett rendeletben rögzítettekkel egyenértékű szabályozási standardokat alkalmazó harmadik országban székhellyel rendelkező és ott engedélyezett központi szerződő felek számára lehetővé tegye elszámolási szolgáltatások nyújtását az Unióban székhellyel rendelkező klíringtagoknak vagy kereskedési helyszíneknek. Az elismerési eljárás és az annak keretében hozott, az egyenértékűségre vonatkozó határozat így hozzájárul a 648/2012/EU rendelet átfogó céljának eléréséhez: a stabil és biztonságos központi szerződő felek - ideértve a harmadik országban székhellyel rendelkező és ott engedélyezett központi szerződő feleket is - alkalmazásának a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek elszámolására történő kiterjesztése révén csökkenti a rendszerszintű kockázatot.
(2)
Annak érdekében, hogy valamely harmadik ország jogi szabályozását az uniós jogi szabályozással egyenértékűnek lehessen elismerni a központi szerződő felek tekintetében, a harmadik ország jogi és felügyeleti keretrendszerének alkalmazása lényegileg az uniós követelményekkel egyenértékű eredményre kell vezessen az elért szabályozási célkitűzések tekintetében. Az egyenértékűség értékelésének célja ezért annak ellenőrzése, hogy Ausztrália jogi és felügyeleti keretrendszere biztosítja: az ott székhellyel rendelkező és engedélyezett központi szerződő felek nem teszik ki az Unióban székhellyel rendelkező klíringtagokat és kereskedési helyszíneket nagyobb kockázatnak, mint amekkorának az Unióban engedélyezett központi szerződő felek tennék ki őket, és következésképpen nem okoznak elfogadhatatlan szintű rendszerszintű kockázatot az Unióban.
(3)
A Bizottság 2013. szeptember 1-jén megkapta az Európai Értékpapír-piaci Hatóságnak (ESMA) az Ausztráliában engedélyezett központi szerződő felekre alkalmazandó jogi és felügyeleti keretrendszerről alkotott szakvéleményét. A szakvélemény következtetése szerint a 648/2012/EU rendelet IV. címében foglalt rendelkezések mindegyike esetében létezik megfelelő, az Ausztráliában engedélyezett központi szerződő felekre igazságszolgáltatási szinten alkalmazandó, jogilag kötelező érvényű követelmény.
(4)
A 648/2012/EU rendelet 25. cikkének (6) bekezdésével összhangban három feltételnek kell teljesülnie annak megállapításához, hogy a harmadik ország jogi és felügyeleti keretrendszere az adott harmadik országban engedéllyel rendelkező központi szerződő felek tekintetében egyenértékű az említett rendeletben rögzített követelményekkel.
(5)
Az első feltétel értelmében az adott harmadik országban engedéllyel rendelkező központi szerződő feleknek olyan, jogilag kötelező érvényű követelményeket kell teljesíteniük, amelyek egyenértékűek a 648/2012/EU rendelet IV. címében megállapított követelményekkel.
(6)
Az Ausztráliában engedéllyel rendelkező központi szerződő felekre vonatkozó, jogilag kötelező érvényű követelményeket a 2001. évi gazdasági társasági törvény tartalmazza; e törvény és a 2001. évi gazdasági társasági rendelet együtt alkotják az elszámolási és kiegyenlítési mechanizmusok jogi keretét. A gazdasági társasági törvény 7.3. része úgy rendelkezik, hogy az elszámolási, illetve kiegyenlítési tevékenység folytatására jogosító engedély megadása előtt a miniszternek meg kell győződnie többek között arról, hogy az érintett központi szerződő fél az alkalmazandó törvényekkel és rendeletekkel összhangban lévő, megfelelő működési szabályokkal és eljárásokkal rendelkezik annak - ésszerű keretek közötti - biztosítására, hogy a rendszerszintű kockázat csökken és a központi szerződő felet tisztességes és hatékony módon működtetik. A központi szerződő félnek továbbá megfelelő mechanizmusokkal kell rendelkeznie az összeférhetetlenség kezelésére, valamint belső szabályainak és eljárásainak érvényesítésére. Az ausztrál értékpapír- és befektetési bizottság (Australian Securities and Investments Commission - ASIC) és az ausztrál központi bank (Reserve Bank of Australia, RBA) látja el tanáccsal a minisztert az elszámolási és kiegyenlítési mechanizmusok engedélyének megadására, valamint belső szabályaik és eljárásaik módosítására vonatkozóan, és e két intézmény feladata annak értékelése (illetve az ASIC esetében annak értékelése és kikényszerítése), hogy a központi szerződő felek megfelelnek-e a gazdasági társasági törvényben foglalt kötelezettségeiknek.
(7)
Az ASIC szabályozási iránymutatást nyújt szabályozott vállalkozásoknak, ennek során jogszabályok által már lefedett, konkrét témákhoz szolgáltat magyarázatot. Az ASIC 2012 decemberében a 211. számú, aktualizált szabályozási iránymutatás (Elszámolási és kiegyenlítési mechanizmusok: ausztrál és tengerentúli piaci szereplők) keretében felülvizsgálta az elszámolási és kiegyenlítési mechanizmusok engedélyezéséről és az engedélyek felügyeletéről szóló szabályozási iránymutatását. Az ASIC 211. számú szabályozási iránymutatása a Fizetési és Elszámolási Rendszerek Bizottsága (2) és az Értékpapír-felügyeletek Nemzetközi Szervezete által 2012 áprilisában kiadott, a pénzpiaci infrastruktúrákra vonatkozó, a gazdasági társasági törvényben foglalt kötelezettségek szempontjából releváns elveket hajtja végre, emellett iránymutatást nyújt a központi szerződő feleknek arra vonatkozóan, hogyan feleljenek meg a gazdasági társasági törvényben foglalt kötelezettségeiknek. Ezért a gazdasági társasági törvény 211. számú szabályozási iránymutatás által értelmezett rendelkezéseinek való megfelelés elmulasztása végrehajtási intézkedéseket és szankciókat vonhat maga után.
(8)
Az RBA a gazdasági társasági törvény által rá ruházott hatáskörben pénzügyi stabilitási standardokat határozhat meg annak biztosítására, hogy a központi szerződő felek az ausztrál pénzügyi rendszer általános stabilitását megteremtő vagy azt elősegítő módon működjenek. 2012 novemberében az RBA fizetésirendszer-testülete új pénzügyi stabilitási standardok meghatározását hagyta jóvá; a központi szerződő felekre vonatkozó pénzügyi stabilitási standardok (a továbbiakban: pénzügyi stabilitási standardok) 21 standardot, valamint kapcsolódó alstandardokat és iránymutatást foglalnak magukban. A központi szerződő felekre vonatkozó pénzügyi stabilitási standardok 2013 márciusában, míg egyes alstandardok 2014. március 31-én léptek hatályba. A központi szerződő felekre vonatkozó pénzügyi stabilitási standardokat minden engedélyezett központi szerződő félnek teljesítenie kell.
(9)
A gazdasági társasági törvény 7.3. részében és a gazdasági társasági rendeletben rögzített, az ASIC 211. számú szabályozási iránymutatásában értelmezett, az elszámolási és kiegyenlítési mechanizmusokra vonatkozó alapvető elvek és az RBA által meghatározott pénzügyi stabilitási standardok (együttesen az elsődleges szabályok) határozzák meg azokat a magas szintű előírásokat, amelyeknek a központi szerződő feleknek meg kell felelniük ahhoz, hogy elszámolási szolgáltatások Ausztráliában történő nyújtására jogosító engedélyt szerezhessenek. Ezek az elsődleges szabályok alkotják a jogilag kötelező érvényű kötelezettségek első szintjét Ausztráliában. Az elsődleges szabályoknak való megfelelés érdekében a központi szerződő felek emellett belső szabályokat és eljárásokat fogadnak el, amelyeknek összhangban kell lenniük a gazdasági társasági törvényben és a gazdasági társasági rendeletben rögzített, a 211. számú szabályozási iránymutatásban értelmezett specifikus követelményekkel és a pénzügyi stabilitási standardokkal; a belső szabályokat és eljárásokat az elszámolási és kiegyenlítési mechanizmusként való engedélyezés előtt be kell nyújtani a miniszternek. A központi szerződő fél belső szabályainak és eljárásainak módosításáról tájékoztatni kell a minisztert. A miniszter elutasíthatja a központi szerződő fél belső szabályainak és eljárásainak módosítását. A központi szerződő felek belső szabályainak és eljárásainak joghatása a szerződések joghatásával egyenértékű és jogilag kötelező érvényű a központi szerződő felekre és az azokban részt vevőkre.
(10)
Az Ausztráliában engedélyezett központi szerződő felekre alkalmazandó elsődleges szabályokban rögzített, jogilag kötelező érvényű követelmények lényegileg a 648/2012/EU rendelet IV. címében foglalt követelményekkel egyenértékű eredményre vezetnek.
(11)
A Bizottság ezért arra a következtetésre jut, hogy Ausztrália jogi és felügyeleti keretrendszere biztosítja, hogy az ott engedéllyel rendelkező központi szerződő felek olyan, jogilag kötelező érvényű követelményeket teljesítsenek, amelyek egyenértékűek a 648/2012/EU rendelet IV. címében megállapított követelményekkel.
(12)
A 648/2012/EU rendelet 25. cikkének (6) bekezdésében foglalt második feltétel értelmében Ausztrália jogi és felügyeleti keretrendszerének biztosítania kell, hogy az ott engedéllyel rendelkező központi szerződő felek folyamatos és hatékony felügyelet és végrehajtás hatálya alá essenek.
(13)
Az Ausztráliában engedéllyel rendelkező központi szerződő felek az ASIC és az RBA folyamatos felügyelete és felvigyázása alatt állnak. Az ASIC felelősségi körébe tartozik annak kikényszerítése, hogy a központi szerződő felek eleget tegyenek a gazdasági társasági törvényből eredő kötelezettségeiknek; e tekintetben az ASIC rendszeresen értékeli, hogy a központi szerződő felek teljesítik-e az engedélyből eredő, a pénzügyi stabilitási standardokhoz kapcsolódó és a rendszerszintű kockázat csökkentésére vonatkozó kötelezettségüktől eltérő kötelezettségeiket, mindenekelőtt tisztességes és hatékony módon működnek-e az ésszerűség keretei között - az értékelésről az ASIC jelentést nyújt be a miniszternek, a jelentést közzéteszik. Az RBA nyomon követi, hogy a központi szerződő felek eleget tesznek-e az engedélyükből fakadó és a pénzügyi stabilitáshoz, valamint a rendszerszintű kockázat csökkentéséhez kapcsolódó kötelezettségeiknek, minden egyes központi szerződő fél esetében rendszeres értékelést készít a pénzügy stabilitási standardok teljesítéséről és jelentést nyújt be a miniszternek - ez a jelentés ugyancsak közzétételre kerül. Az Ausztráliában engedéllyel rendelkező központi szerződő felek írásos utasítást kaphatnak a minisztertől és az ASIC-tól. Amennyiben valamely központi szerződő fél nem teljesíti az írásos utasításban foglaltakat, az ASIC bírósághoz fordulhat, a bíróság pedig elrendelheti, hogy a központi szerződő fél hajtsa végre az írásos utasítást.
(14)
A Bizottság ezért megállapítja, hogy Ausztrália jogi és felügyeleti keretrendszere biztosítja, hogy az ott engedéllyel rendelkező központi szerződő felek folyamatos és hatékony felügyelet és végrehajtás hatálya alá esnek.
(15)
A 648/2012/EU rendelet 25. cikkének (6) bekezdésében foglalt harmadik feltétel értelmében Ausztrália jogi és felügyeleti keretrendszerének ténylegesen egyenértékű rendszert kell biztosítania a harmadik ország jogi szabályozása alapján engedélyezett központi szerződő felek (a továbbiakban: harmadik országbeli központi szerződő felek) elismerése tekintetében.
(16)
A harmadik országbeli központi szerződő felek „tengerentúli elszámolási és kiegyenlítési mechanizmusokra vonatkozó engedélyért” (tengerentúli központi szerződő felek engedélye) folyamodhatnak, ez az engedély lehetővé teszi számukra azon elszámolási szolgáltatások mindegyikének vagy egy részének Ausztráliában történő nyújtását, amely szolgáltatások nyújtására a székhelyük szerinti országban engedéllyel rendelkeznek.
(17)
A tengerentúli központi szerződő felek engedélyéért folyamodó harmadik országbeli központi szerződő felekre Ausztráliában alkalmazott kritériumok összehasonlíthatóak azokkal, amelyek a 648/2012/EU rendelet 25. cikke szerinti elismerést kérelmező harmadik országbeli központi szerződő felekre alkalmazandók. Az elismerés előfeltétele, hogy azon harmadik ország szabályozási rendszerét, ahol a központi szerződő fél engedéllyel rendelkezik, a rendszerszintű kockázattal szembeni védelem mértéke és a szolgáltatások hatékonyságának és tisztességességének szintje tekintetében a hasonló belföldi központi szerződő felekre alkalmazandó ausztrál szabályozási rendszerrel „kellően egyenértékűnek” minősítsék. A „kellő mértékű egyenértékűség” értékelése során a 648/2012/EU rendelet szerinti értékelés során figyelembe vett szempontokhoz hasonlóak kerülnek mérlegelésre. A tengerentúli központi szerződő felek engedélyének megadásához szükség van az ausztrál hatóságok és az érintett illetékes külföldi felügyeleti hatóságok közötti együttműködési megállapodásra is.
(18)
Ezért úgy tekintendő, hogy Ausztrália jogi és felügyeleti keretrendszere ténylegesen egyenértékű rendszert biztosít a harmadik országbeli központi szerződő felek elismerése tekintetében.
(19)
Úgy tekinthető tehát, hogy Ausztrália jogi és felügyeleti keretrendszere az ott engedéllyel rendelkező központi szerződő felek tekintetében teljesíti a 648/2012/EU rendelet 25. cikkének (6) bekezdésében foglalt feltételeket, és e jogi és felügyeleti keretrendszer a 648/2012/EU rendeletben foglalt követelményekkel egyenértékűnek tekintendő. A Bizottságnak - az ESMA-tól kapott tájékoztatást figyelembe véve - továbbra is nyomon kell követnie a központi szerződő felekkel kapcsolatos ausztrál jogi és felügyeleti keretrendszer alakulását, valamint az e határozat meghozatalának alapját képező feltételek teljesülését.
(20)
Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak az Európai Értékpapír-bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A 648/2012/EU rendelet 25. cikke alkalmazásában Ausztráliának az ott engedéllyel rendelkező központi szerződő felekre alkalmazandó jogi és felügyeleti keretrendszere, amely a 2001. évi gazdasági társasági törvény 7.3. részét és a 2001. évi gazdasági társasági rendeletet (mindkettőt a 211. számú szabályozási iránymutatás „Elszámolási és kiegyenlítési mechanizmusok: ausztrál és tengerentúli piaci szereplők” értelmezésében), valamint a központi szerződő felekre vonatkozó pénzügyi stabilitási standardokat foglalja magában, egyenértékűnek tekintendő a 648/2012/EU rendeletben rögzített követelményekkel.
2. cikk
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2014. október 30-án.