РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1247/2012 НА КОМИСИЯТА
от 19 декември 2012 година
за установяване на технически стандарти за изпълнение по отношение на формата и периодичността на отчетите за трансакциите, предавани на регистрите на трансакции съгласно Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 6 юли 2012 година относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции (2), и по-специално член 9, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
За да не се допусне непоследователност, всички данни, изпращани на регистрите на трансакции съгласно член 9 от Регламент (ЕС) № 648/2012, следва да отговарят на едни и същи правила и стандарти и да са в еднаква форма за всички регистри на трансакции, всички контрагенти и всички видове деривати. Следователно за описанието на всички сделки с деривати следва да се използва единен набор от данни.
(2)
Тъй като извънборсовите деривати обикновено не могат да бъдат идентифицирани еднозначно чрез съществуващите кодове, които са широко използвани на финансовите пазари, например международните идентификационни номера на ценни книжа (ISIN номера), нито могат да бъдат описани чрез кодовете за класификация на финансовите инструменти (CFI кодове) на Международната организация по стандартизация (ISO), трябва да бъде разработен нов универсален метод за идентификация. Ако има единен идентификационен код на продуктите, който е съобразен с принципите на единност, неутралност, надеждност, отворен код, възможност за допълнително разширяване, достъпност, който може да се ползва при разумни разходи, който се предлага в рамките на подходящи разпоредби за управление и който е приет за използване в Съюза, той следва да се използва. Ако няма единен идентификационен код на продуктите, отговарящ на тези изисквания, следва да бъде използвана временна класификация.
(3)
Базовият актив следва да бъде идентифициран чрез единен идентификационен код, но понастоящем няма общоприета стандартизирана система от кодове за идентифициране на базовите активи в дадена кошница активи. Ето защо от контрагентите следва да се изисква поне да посочват, че базовите активи са кошница от активи, и да използват ISIN номерата за стандартизираните индекси, когато това е възможно.
(4)
За да се осигури последователност, всички страни по договор за дериватив следва да бъдат идентифицирани с единен код. За идентифицирането на всички финансови и нефинансови контрагенти, брокери, централни контрагенти и ползващи се лица следва да се използва система от глобални идентификационни кодове на правните субекти или система от временни идентификационни кодове на субектите - когато вече има такава система - която трябва да бъде определена съгласно разпоредби за управлението, съвместими с препоръките на Съвета за финансова стабилност относно изискванията за данните, и да бъде приета за използване в Съюза; целта по-конкретно е да бъде взет предвид докладът на Комитета по платежните и сетълмент системите и Международната организация на комисиите по ценни книжа, който се отнася до предаването на данни за извънборсовите деривати и изискванията за агрегирането и в който системите от идентификационни кодове на правните субекти са посочени като средство за агрегиране. При трансакциите с посредник ползващите се лица следва да бъдат идентифицирани като физическото или юридическото лице, за чиято сметка е сключен договорът.
(5)
Следва да бъде отчетен подходът, който се възприема в трети държави и от самите регистри на трансакции при започването на дейността им. Ето защо за да се осигури икономически ефективно решение за контрагентите и да се ограничи операционният риск за регистрите на трансакции, за различните класове деривати следва да се предвиди постепенно въвеждане на отчитането, като се започне от най-стандартизираните класове активи и се премине към другите класове. Договорите за деривати, сключени преди, на или след датата на влизане в сила на Регламент (ЕС) № 648/2012, които са били изпълнени до началната дата на отчитането, не са от голямо значение за регулаторни цели. Въпреки това те трябва да бъдат отчетени съгласно член 9, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012. За да се осигури ефикасен и пропорционален ред за отчитане в тези случаи и като се има предвид, че е трудно да се събират данни за договори с приключило изпълнение, за предаването на тези отчети следва да се предвиди по-дълъг срок.
(6)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на технически стандарти за изпълнение, представени на Комисията от Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП).
(7)
Съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 година за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (3) ЕОЦКП проведе открити обществени консултации по тези проекти на технически стандарти за изпълнение, анализира потенциалните свързани с тях разходи и ползи и поиска становището на Групата на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите, създадена в съответствие с член 37 от посочения регламент,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Форма на отчетите за договорите за деривати
Информацията в отчетите по член 9 от Регламент (ЕС) № 648/2012 се представя във формата, изложена в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Периодичност на отчетите за договорите за деривати
Оценките на договорите по пазарна стойност или оценките им на базата на модел се отчитат пред регистрите на трансакции ежедневно, когато това е предвидено в член 11, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 648/2012. Всички други данни за отчитане, предвидени в приложението към настоящия регламент и приложението към делегирания акт относно регулаторните технически стандарти за определяне на минимално изискваните данни за отчитане пред регистрите на трансакции съгласно член 9, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 648/2012, се предават текущо и съобразно срока по член 9 от Регламент (ЕС) № 648/2012, по-специално във връзка със сключването, изменението или приключването на договорите.
Член 3
Идентифициране на контрагентите и други субекти
1. Във всеки отчет се използва идентификационен код на правния субект, за да се идентифицира:
а)
ползващо се лице, което е юридическо лице;
б)
посредник;
в)
централен контрагент;
г)
клирингов член, който е юридическо лице;
д)
контрагент, който е юридическо лице;
е)
предаващ отчета субект.
2. Когато няма идентификационен код на правния субект, в отчета се посочва временен идентификационен код на субекта, който е определен на равнището на Съюза и който е:
а)
единен;
б)
неутрален;
в)
надежден;
г)
с отворен код;
д)
с възможност за допълнително разширяване;
е)
достъпен;
ж)
с възможност за ползване при разумни разходи;
з)
уреден от подходящи разпоредби за управление.
3. Когато няма нито идентификационен код на правния субект, нито временен идентификационен код на субекта, в отчета се използва бизнес идентификационен код съгласно стандарта ISO 9362, ако има такъв.
Член 4
Идентификация на дериватите
1. Във всеки отчет договорите за деривати се идентифицират чрез единен идентификационен код на продукта, който е:
а)
единен;
б)
неутрален;
в)
надежден;
г)
с отворен код;
д)
с възможност за допълнително разширяване;
е)
достъпен;
ж)
с възможност за ползване при разумни разходи;
з)
уреден от подходящи разпоредби за управление.
2. Когато не съществува единен идентификационен код на продукта, във всеки отчет договорите за деривати се идентифицират чрез използване на комбинация от определения международен идентификационен номер на ценни книжа (ISIN номер) съгласно стандарта ISO 6166 или алтернативен идентификационен код на продукта и съответстващия код за класификация на финансовите инструменти (CFI код) съгласно стандарта ISO 10962.
3. Когато не е възможно да се използва съчетанието по параграф 2, видът на деривата се определя по следния начин:
а)
класът на деривата се идентифицира като един от следните:
i)
дериват върху стоки;
ii)
дериват върху кредит;
iii)
дериват върху чуждестранна валута;
iv)
дериват върху капиталов инструмент;
v)
дериват върху лихвен процент;
vi)
друг.
б)
видът на деривата се идентифицира като един от следните:
i)
договори за разлики;
ii)
споразумения за форуърдния курс;
iii)
форуърдни договори;
iv)
фючърсни договори;
v)
опции;
vi)
суапи;
vii)
друг.
в)
при деривати, които не могат да бъдат отнесени към определен клас или вид, в отчета се посочва класът или видът, на който договорът за дериват най-много прилича по общото мнение на контрагентите.
Член 5
Начална дата на отчитането
1. Договорите за деривати върху кредити и върху лихвени проценти се отчитат, както следва:
а)
до 1 юли 2013 г., когато за съответния клас деривати има регистриран преди 1 април 2013 г. регистър на трансакции съгласно член 55 от Регламент (ЕС) № 648/2012;
б)
90 дни след регистрацията на регистър на трансакции за съответния клас деривати съгласно член 55 от Регламент (ЕС) № 648/2012, когато за съответния клас деривати към 1 април 2013 г. включително няма регистриран регистър на трансакции;
в)
до 1 юли 2015 г., когато за съответния клас деривати няма регистриран до 1 юли 2015 г. регистър на трансакции съгласно член 55 от Регламент (ЕС) № 648/2012. Задължението за отчитане започва на тази дата, а договорите се отчитат пред ЕОЦКП съгласно член 9, параграф 3 от посочения регламент до регистрацията на регистър на трансакции за съответния клас деривати.
2. Договорите за деривати извън посочените в параграф 1 се отчитат, както следва:
а)
до 1 януари 2014 г., когато за съответния клас деривати има регистриран преди 1 октомври 2013 г. регистър на трансакции съгласно член 55 от Регламент (ЕС) № 648/2012;
б)
90 дни след регистрацията на регистър на трансакции за съответния клас деривати съгласно член 55 от Регламент (ЕС) № 648/2012, когато за съответния клас деривати към 1 октомври 2013 г. включително няма регистриран регистър на трансакции;
в)
до 1 юли 2015 г., когато за съответния клас деривати няма регистриран до 1 юли 2015 г. регистър на трансакции съгласно член 55 от Регламент (ЕС) № 648/2012. Задължението за отчитане започва на тази дата, а договорите се отчитат пред ЕОЦКП съгласно член 9, параграф 3 от посочения регламент до регистрацията на регистър на трансакции за съответния клас деривати.
3. Договорите за деривати, чието изпълнение не е било приключило към 16 август 2012 г. включително и все още не е приключило към началната дата на отчитането, се отчитат пред регистър на трансакции в срок от 90 дни от началната дата на отчитане за определен клас деривати.
4. Договорите за деривати, които:
а)
са сключени преди 16 август 2012 г. и чието изпълнение не е приключило към 16 август 2012 г. включително, или
б)
които са сключени на или след 16 август 2012 г.,
и чието изпълнение е приключило преди началната дата на отчитането, се отчитат пред регистър на трансакции в срок от 3 години от началната дата на отчитане за определен клас деривати.
5. Началната дата на отчитането се отлага със 180 дни по отношение на информацията по член 3 от делегирания акт относно регулаторните технически стандарти за определяне на минимално изискваните данни за отчитане пред регистрите на трансакции съгласно член 9, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
Член 6
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 декември 2012 година.
A BIZOTTSÁG 1247/2012/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2012. december 19.)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, a központi szerződő felekről és a kereskedési adattárakról szóló 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelően a kereskedési adattáraknak benyújtandó kereskedési jelentések formátumára és gyakoriságára vonatkozó végrehajtási technikai standardok meghatározásáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Központi Bank véleményére (1),
tekintettel a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, a központi szerződő felekről és a kereskedési adattárakról szóló, 2012. július 4-i 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 9. cikke (6) bekezdésére,
mivel:
(1)
A következetlenségek elkerülése érdekében a 648/2012/EU rendelet 9. cikke értelmében a kereskedési adattáraknak bejelentett minden adatnak ugyanazon szabályokat, standardokat és formátumokat kell követnie minden kereskedési adattár, minden szerződő fél és a származtatott termékek minden típusa vonatkozásában. A származtatott ügyletek leírásához ezért egy egyedi adatkészletet kell használni.
(2)
Mivel a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek jellemzően nem azonosíthatók egyedileg a pénzügyi piacokon széles körben használt meglévő kódokkal - mint például a nemzetközi értékpapír-azonosító szám (ISIN) -, és nem is írhatók körül az ISO pénzügyi instrumentumok besorolása (CFI) kód használatával, az azonosítás új és univerzális módját kell kidolgozni. Amennyiben rendelkezésre áll egy egyedi termékazonosító, amely követi az egyediség, semlegesség, megbízhatóság, nyílt forrás, méretezhetőség, hozzáférhetőség elvét, ésszerű a költségalapja, megfelelő irányítási keretrendszerbe tartozik és használata az Unióban elfogadott, akkor azt kell használni. Amennyiben az említett követelményeknek megfelelő egyedi termékazonosító nem áll rendelkezésre, ideiglenes taxonómiát kell használni.
(3)
Az alapul szolgáló eszközt egyetlen azonosító használatával kell azonosítani, mindazonáltal jelenleg nincs a kosáron belüli alapul szolgáló eszköz azonosítására szolgáló, az egész piacon elterjedt szabványosított kód. A szerződő felek számára ezért elő kell írni legalább annak a feltüntetését, hogy az alapul szolgáló eszköz kosár, valamint, ha lehetséges, a szabványosított indexekre vonatkozó ISIN használatát.
(4)
A következetesség biztosítása érdekében a származtatott ügyletben részt vevő minden felet egyedi kóddal kell azonosítani. Az Unión belüli használatra elfogadott, az adatkövetelményekkel kapcsolatos FSB ajánlásokkal összeegyeztethető, irányítási keretrendszerben meghatározandó globális jogalany-azonosítót vagy ideiglenes jogalany-azonosítót kell használni minden pénzügyi és nem pénzügyi szerződő fél, bróker, központi szerződő fél és kedvezményezett azonosítására, amint rendelkezésre áll, különösen a Fizetési és Elszámolási Rendszerek Bizottság (CPPS) és az Értékpapír-felügyeletek Nemzetközi Szervezete (IOSCO) által kiadott, az adatszolgáltatási és adatösszesítési követelményekről szóló, a jogalany-azonosítókat az adatösszesítés eszközeként meghatározó jelentéssel való összhang biztosítása érdekében. Az ügynökön keresztüli kereskedés esetében a kedvezményezetteket azon magánszemélyként vagy jogalanyként kell azonosítani, akinek a nevében a szerződést kötötték.
(5)
Figyelembe kell venni a harmadik országokban használt, és üzleti tevékenységük megkezdésekor a kereskedési adattárak által is alkalmazott megközelítést. A szerződő felek számára költséghatékony megoldás biztosítása, valamint a kereskedési adattárak számára a működési kockázat mérséklése érdekében ezért a jelentéstétel kezdő időpontját a származtatott termékek különböző kategóriái szerint fokozatosan kell bevezetni, kezdve legszabványosítottabb kategóriával, majd kiterjesztve a többi kategóriára. A 648/2012/EU rendelet hatálybalépésének napján, azt megelőzően vagy azt követően kötött származtatott ügyleteknek, amelyek a jelentéstétel kezdő időpontjában vagy azt követően lezártak, szabályozási szempontból nincs nagy jelentőségük. Mindazonáltal ezeket a 648/2012/EU rendelet 9. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében be kell jelenteni. Ezekben az esetekben a hatékony és arányos jelentéstételi rendszer biztosítása érdekében, valamint a lezárt ügyletekre vonatkozó adatok rekonstrukciójának nehézségeit figyelembe véve hosszabb határidőt kell megállapítani az ilyen jelentéstételre.
(6)
Ez a rendelet az Európai Értékpapírpiaci Hatóság (EÉPH) által a Bizottságnak benyújtott végrehajtási technikai standardtervezeten alapul.
(7)
Az EÉPH az európai felügyeleti hatóság (Európai Értékpapírpiaci Hatóság) létrehozásáról szóló, 2010. november 24-i 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) 15. cikkével összhangban nyilvános konzultációkat folytatott e végrehajtási technikai standardtervezetek kapcsán, elemezte a lehetséges kapcsolódó költségeket és hasznokat, és kikérte az említett rendelet 37. cikke szerint létrehozott EÉPH Értékpapírpiaci Érdekképviseleti Csoport véleményét,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A származtatott ügyletekre vonatkozó bejelentés formátuma
A 648/2012/EU rendelet 9. cikke szerinti bejelentésben foglalt információt az e rendelet mellékletében meghatározott formátumban kell megadni.
2. cikk
A származtatott ügyletekre vonatkozó bejelentés gyakorisága
Amennyiben a 648/2012/EU rendelet 11. cikkének (2) bekezdése úgy rendelkezik, a kereskedési adattárnak bejelentett ügyletek piaci értéken történő vagy modell alapú értékelését naponta kell elvégezni. Az e rendelet mellékletében, valamint a 648/2012/EU rendelet 9. cikkének (5) bekezdése alapján a kereskedési adattáraknak bejelentendő adatok minimális részleteit meghatározó szabályozási technikai standardokat létrehozó, felhatalmazáson alapuló jogi aktus mellékletében előírt egyéb jelentéstételi elemeket azok előfordulásakor, az ügylet megkötése, módosítása vagy lezárása tekintetében a 648/2012/EU rendelet 9. cikkében meghatározott határidő figyelembevételével kell bejelenteni.
3. cikk
Szerződő felek és egyéb jogalanyok azonosítása
(1) A bejelentésben jogalany-azonosítót kell alkalmazni a következők azonosítására:
a)
jogi személy kedvezményezett;
b)
bróker jogalany;
c)
központi szerződő fél;
d)
jogi személy klíringtag;
e)
jogalany szerződő fél;
f)
benyújtó jogalany;
(2) Amennyiben a jogalany-azonosító nem áll rendelkezésre, a bejelentésnek uniós szinten meghatározott olyan ideiglenes jogalany-azonosítót kell tartalmaznia, amely:
a)
egyedi;
b)
semleges;
c)
megbízható;
d)
nyílt forrású;
e)
méretezhető;
f)
hozzáférhető;
g)
ésszerű költségalapon rendelkezésre áll;
h)
megfelelő irányítási keretrendszer alá tartozik.
(3) Ha sem jogalany-azonosító, sem ideiglenes jogalany-azonosító nem áll rendelkezésre, a bejelentésben az ISO 9362 szerinti vállalatazonosító kódot kell alkalmazni, amennyiben rendelkezésre áll.
4. cikk
Származtatott ügyletek azonosítása
(1) A bejelentésben a származtatott ügyletet olyan egyedi termékazonosító használatával kell azonosítani, amely:
a)
egyedi;
b)
semleges;
c)
megbízható;
d)
nyílt forrású;
e)
méretezhető;
f)
hozzáférhető;
g)
ésszerű költségalapon rendelkezésre áll;
h)
megfelelő irányítási keretrendszer alá tartozik.
(2) Amennyiben nem létezik egyedi termékazonosító, a bejelentésben a származtatott ügyletet a hozzárendelt ISO 6166 ISIN kód vagy az alternatív eszközazonosító kód, valamint a megfelelő ISO 10962 CFI kód kombinációjának használatával kell azonosítani.
(3) Ha a (2) bekezdésben említett kombináció nem áll rendelkezésre, a származtatott ügylet típusát a következők alapján kell azonosítani:
a)
a származtatott termék kategóriáját a következők egyikeként kell azonosítani:
i.
áruk;
ii.
hitel;
iii.
deviza;
iv.
részvény;
v.
kamatláb;
vi.
egyéb.
b)
a származtatottügylet-típust a következők egyikeként kell azonosítani:
i.
különbözetre vonatkozó szerződések,
ii.
tőzsdén kívüli határidős kamatláb-megállapodások;
iii.
forward ügyletek;
iv.
határidős ügyletek;
v.
opciók;
vi.
swapügyletek;
vii.
egyéb.
c)
az olyan származtatott termékek esetében, amelyek nem esnek a származtatott termékek egy konkrét kategóriájába vagy típusába, a bejelentést a származtatott termékek azon kategóriája vagy típusa alapján kell megtenni, amelyhez a származtatott ügylet a szerződő felek megegyezése szerint a leginkább hasonlít.
5. cikk
A jelentéstétel kezdő időpontja
(1) A hitelderivatíva-ügyletek és a származtatott kamatügyletek bejelentését meg kell tenni:
a)
2013. július 1-jéig, ha a származtatott termékek meghatározott kategóriájának vonatkozásában 2013. április 1-je előtt sor került a kereskedési adattár 648/2012/EU rendelet 55. cikke szerinti nyilvántartásba vételére;
b)
90 nappal azt követően, hogy sor került a kereskedési adattár a származtatott termékek adott kategóriájának vonatkozásában történő, a 648/2012/EU rendelet 55. cikke szerinti nyilvántartásba vételére, amennyiben a származtatott termékek meghatározott kategóriájának vonatkozásában 2013. április 1-jén vagy azt megelőzően nem került sor a kereskedési adattár nyilvántartásba vételére;
c)
2015. július 1-jéig, ha a származtatott termékek meghatározott kategóriájának vonatkozásában 2015. július 1-jéig nem került sor a kereskedési adattár 648/2012/EU rendelet 55. cikke szerinti nyilvántartásba vételére. A jelentéstételi kötelezettség ezen a napon kezdődik, az ügyleteket pedig az említett rendelet 9. cikke (3) bekezdésének megfelelően az EÉPH-nak kell bejelenteni, amíg a származtatott termékek meghatározott kategóriájának vonatkozásában sor kerül a kereskedési adattár nyilvántartásba vételére.
(2) Az (1) bekezdésben nem említett származtatott ügyleteket be kell jelenteni:
a)
2014. január 1-jéig, ha a származtatott termékek meghatározott kategóriájának vonatkozásában 2013. október 1-je előtt sor került a kereskedési adattár 648/2012/EU rendelet 55. cikke szerinti nyilvántartásba vételére;
b)
90 nappal azt követően, hogy sor került a kereskedési adattár a származtatott termékek egy adott kategóriájának vonatkozásában történő, a 648/2012/EU rendelet 55. cikke szerinti nyilvántartásba vételére, amennyiben a származtatott termékek meghatározott kategóriájának vonatkozásában 2013. október 1-jén vagy azt megelőzően nem került sor a kereskedési adattár nyilvántartásba vételére;
c)
2015. július 1-jéig, ha a származtatott termékek meghatározott kategóriájának vonatkozásában 2015. július 1-jéig nem került sor a kereskedési adattár 648/2012/EU rendelet 55. cikke szerinti nyilvántartásba vételére. A jelentéstételi kötelezettség ezen a napon kezdődik, az ügyleteket pedig az említett rendelet 9. cikke (3) bekezdésének megfelelően az EÉPH-nak kell bejelenteni, amíg a származtatott termékek meghatározott kategóriájának vonatkozásában sor kerül a kereskedési adattár nyilvántartásba vételére.
(3) A 2012. augusztus 16-án nem lezárt, és a jelentéstétel kezdő időpontjában még mindig nem lezárt származtatott ügyleteket a származtatott termékek adott kategóriájára vonatkozó jelentéstétel kezdő időpontjától számított 90 napon belül be kell jelenteni a kereskedési adattárnak.
(4) Azokat a származtatott ügyleteket, amelyek:
a)
megkötésére 2012. augusztus 16. előtt került sor, és amelyeket 2012. augusztus 16-án még nem zártak le, vagy
b)
amelyek megkötésére 2012. augusztus 16-án vagy azt követően került sor,
és amelyeket a jelentéstétel kezdő időpontjában vagy azt követően lezártak, a származtatott termékek adott kategóriájára vonatkozó jelentéstétel kezdő időpontjától számított 3 éven belül be kell jelenteni a kereskedési adattárnak.
(5) A jelentéstétel kezdő időpontját 180 nappal el kell halasztani a 648/2012/EU rendelet 9. cikkének (5) bekezdése alapján a kereskedési adattáraknak bejelentendő adatok minimális részleteit meghatározó szabályozási technikai standardokat létrehozó, felhatalmazáson alapuló jogi aktus 3. cikkében említett információ bejelentése céljából.
6. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. december 19-én.