РЕШЕНИЕ (ЕС, Евратом) 2015/443 НА КОМИСИЯТА
от 13 март 2015 година
относно сигурността в Комисията
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 249 от него,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия,
като взе предвид Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз, приложен към Договорите, и по-специално член 18 от него,
като имат предвид, че:
(1)
Целта на сигурността в Комисията е да се предостави възможност на Комисията да работи в безопасна и сигурна среда чрез прилагане на последователен, комплексен подход в тази област, като се осигури подходяща степен на защита на лицата, активите и информацията, отговаряща на установените рискове, и се гарантира ефективно и навременно обезпечаване на сигурността.
(2)
Подобно на други международни органи, Комисията е изправена пред сериозни заплахи и предизвикателства в областта на сигурността, особено що се отнася до тероризма, кибератаките и политическия и търговски шпионаж.
(3)
Европейската комисия има сключени споразумения в областта на сигурността за главните си сгради с правителствата на Белгия, Люксембург и Италия (1). Тези споразумения са свидетелство, че Комисията носи отговорност за своята сигурност.
(4)
За да гарантира сигурността на лицата, активите и информацията, е възможно Комисията да трябва да предприеме мерки в области, които се ползват от защита на основните права, залегнали в Хартата на основните права и Европейската конвенция за правата на човека и признати от Съда на Европейския съюз.
(5)
Затова всяка подобна мярка следва да бъде обоснована със значимостта на интереса, който е предназначена да защитава, да бъде пропорционална и да гарантира пълно спазване на основните права, включително по-специално правото на неприкосновеност на личния живот и на защита на данните.
(6)
В рамките на система, основана на принципите на правовата държава и спазването на основните права, Комисията трябва да се стреми към подходящо равнище на сигурност за своя персонал, активи и информация, което да ѝ позволи да извършва своята дейност, без да ограничава основните права повече от строго необходимото.
(7)
Сигурността в Комисията се основава на принципите на законност, прозрачност, пропорционалност и отчетност.
(8)
Членовете на персонала, упълномощени да обезпечават сигурността, не трябва да бъдат поставяни в неблагоприятно положение заради дейността си, освен ако не действат извън обхвата на своите правомощия или в нарушение на закона, и следователно в това отношение настоящото решение следва да се счита за административна инструкция по смисъла на Правилника за длъжностните лица.
(9)
Комисията следва да предприеме необходимите инициативи за подобряване и укрепване на своята култура на сигурност, като осигури по-ефективно обезпечаване на сигурността, подобри нейното управление, активизира допълнително мрежите и сътрудничеството си с компетентните органи на международно, европейско и национално равнище, и подобри наблюдението и контрола на изпълнението на мерките за сигурност.
(10)
Създаването на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) като функционално независим орган на Съюза оказа значително въздействие върху интересите на Комисията в сферата на сигурността и следователно налага необходимостта от въвеждане на правила и процедури за сътрудничество в областта на безопасността и сигурността между ЕСВД и Комисията, особено що се отнася до изпълнението на задължението на Комисията за бдителност по отношение на персонала на Комисията в делегациите на Съюза.
(11)
Политиката на Комисията в областта на сигурността следва да се прилага по начин, който да съответства на останалите вътрешни процеси и процедури, които биха могли да включват елемент на сигурност. По-конкретно те включват управлението на непрекъснатостта на дейностите, което цели запазване на най-важните функции на Комисията в случай на прекъсване на работата, и процеса ARGUS за многосекторна координация на кризи.
(12)
Независимо от мерките, които вече са въведени към момента на приемане на настоящото решение и са нотифицирани на Европейския надзорен орган по защита на данните (2), всяка мярка в съответствие с настоящото решение, включваща обработка на лични данни, е предмет на правилата за прилагане съгласно член 21, който установява подходящи гаранции за субектите на данни.
(13)
Затова е необходимо Комисията да преразгледа, актуализира и консолидира действащата нормативна база за сигурността в Комисията.
(14)
Поради това Решение (94) 2129 (3) следва да бъде отменено,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
1)
„активи“ означава всяка движима или недвижима собственост и имущество на Комисията;
2)
„отдел на Комисията“ означава генерална дирекция или служба на Комисията, или кабинет на член на Комисията;
3)
„комуникационна и информационна система“, или „КИС“, означава всяка система, даваща възможност за работа с информация в електронна форма, включително всички активи, необходими за нейното функциониране, както и необходимите инфраструктура, организация, персонал и информационни ресурси;
4)
„контрол на рисковете“ означава всяка мярка за сигурност, за която може разумно да се очаква, че ще осъществява ефективен контрол над риска за сигурността чрез неговото предотвратяване, смекчаване, избягване или прехвърляне;
5)
„кризисна ситуация“ означава обстоятелство, събитие, инцидент или извънредна ситуация (или поредица или съчетание от такива), излагащи на сериозна или непосредствена заплаха сигурността в Комисията, независимо от своя произход;
6)
„данни“ означава информация под форма, която позволява да бъде съобщавана, записвана или обработвана;
7)
„член на Комисията, отговарящ за сигурността“ означава член на Комисията, под чието ръководство попада генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“;
8)
„лични данни“ означава лични данни съгласно определението по член 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (4);
9)
„сгради“ означава всяка недвижима или приравнена на тях собственост и имущество на Комисията;
10)
„предотвратяване на риска“ означава мерки за сигурност, за които разумно може да се очаква, че ще възпрепятстват, забавят или спрат риска за сигурността;
11)
„риск за сигурността“ означава съчетанието от равнището на заплаха, равнището на уязвимост и възможното въздействие на дадено събитие;
12)
„сигурност в Комисията“ означава сигурността на лицата, активите и информацията в Комисията, и по-конкретно физическата неприкосновеност на лицата и активите, неприкосновеността, поверителността и наличността на информацията и комуникационните и информационни системи, както и безпрепятственото протичане на дейностите на Комисията;
13)
„мярка за сигурност“ означава всяка мярка, предприета в съответствие с настоящото решение, за овладяване на рисковете за сигурността;
14)
„Правилник за длъжностните лица“ означава Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, установен с Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета (5) и актовете за неговото изменение;
15)
„заплаха за сигурността“ означава събитие или извършител, за които разумно може да се очаква, че ще се отразят негативно на сигурността, ако не получат отговор и не бъдат овладени;
16)
„непосредствена заплаха за сигурността“ означава заплаха за сигурността, която се разгръща без или с изключително кратко предварително предупреждение, и
17)
„сериозна заплаха за сигурността“ означава заплаха за сигурността, за която може разумно да се очаква, че ще доведе до загуба на човешки живот, сериозни наранявания или увреждания, значителни имуществени щети, компрометиране на силно чувствителна информация, смущения в работата на информационните системи или в жизненоважния оперативен капацитет на Комисията;
18)
„уязвимост“ означава слабост от всякакъв характер, за която може разумно да се очаква, че ще се отрази негативно на сигурността в Комисията, ако една или повече заплахи се възползват от нея.
Член 2
Предмет
1. Настоящото решение определя целите, основните принципи, организацията и отговорностите в областта на сигурността в Комисията.
2. Настоящото решение се прилага за всички служби на Комисията и във всички нейни сгради. Персоналът на Комисията, работещ в делегациите на Съюза, подлежи на правилата за сигурност за Европейската служба за външна дейност (6).
3. Независимо от всички специфични разпоредби за конкретни групи персонал, настоящото решение се прилага спрямо членовете на Комисията, персонала на Комисията, попадащ в обхвата на Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, националните експерти, командировани в Комисията (КНЕ), доставчиците на услуги и техния персонал, стажантите и всички други лица с достъп до сградите или други активи на Комисията, или с достъп до информация, с която борави Комисията.
4. Разпоредбите на настоящото решение не засягат разпоредбите на Решение 2002/47/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията (7) и Решение 2004/563/ЕО, Евратом на Комисията (8), Решение C(2006) 1623 на Комисията (9) и Решение C(2006) 3602 на Комисията (10).
ГЛАВА 2
ПРИНЦИПИ
Член 3
Принципи на сигурността в Комисията
1. При изпълнението на настоящото решение Комисията спазва разпоредбите на Договорите и по-конкретно на Хартата на основните права и на Протокол № 7 относно привилегиите и имунитетите на Европейският съюз, инструментите, посочени в съображение 2, всички приложими правила на националното законодателство, както и условията на настоящото решение. При необходимост се издават известия по въпросите на сигурността по смисъла на член 21, параграф 2, в които се предоставят указания в това отношение.
2. Сигурността в Комисията се основава на принципите на законност, прозрачност, пропорционалност и отчетност.
3. Принципът на законност показва необходимостта от стриктно придържане към правната рамка при прилагането на настоящото решение и необходимостта от спазване на законовите изисквания.
4. Всяка мярка за сигурност се предприема открито, освен ако може разумно да се очаква, че това ще отслаби нейното въздействие. Адресатите на мярка за сигурност се информират предварително за причините и последиците от мярката, освен ако може разумно да се очаква, че въздействието на мярката ще бъде отслабено вследствие на предоставянето на такава информация. В такъв случай адресатът на мярката за сигурност се информира след като е преустановен рискът от отслабване на въздействието на мярката за сигурност.
5. Службите на Комисията гарантират, че съображенията за сигурност са взети предвид от началото на разработването и прилагането на политиките, решенията, програмите, проектите и дейностите на Комисията, за които те отговарят. За тази цел те осигуряват участието на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ като цяло и на главния завеждащ сигурността на информацията в Комисията още от най-ранните етапи на подготовката на информационните системи.
6. Когато е целесъобразно, Комисията търси съдействието на компетентните органи на държавата домакин, на другите държави членки и на другите институции, агенции или органи на ЕС, когато това е възможно, като взима предвид предприетите или планирани от тези органи мерки за справяне с конкретния риск за сигурността.
Член 4
Задължение за спазване
1. Спазването на настоящото решение и на правилата за неговото прилагане, както и на мерките за сигурност и инструкциите, предоставени от упълномощените служители, е задължително.
2. Неспазването на правилата за сигурност подлежи на дисциплинарни действия в съответствие с Договорите и Правилника за длъжностните лица, на договорни санкции и/или на съдебно производство в съответствие с националните закони и разпоредби.
ГЛАВА 3
ОБЕЗПЕЧАВАНЕ НА СИГУРНОСТТА
Член 5
Упълномощени служители
1. Единствено на служители, упълномощени с поименно пълномощие от генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“, с оглед на текущите им задължения, могат да бъдат възложени правомощия за предприемане на една или няколко от следните мерки:
(1)
да носят лично оръжие;
(2)
да провеждат разследвания на сигурността в съответствие с член 13;
(3)
да предприемат мерки за сигурност в съответствие с член 12, както са описани в пълномощието.
2. Посочените в параграф 1 пълномощия се възлагат за период, който не трябва да надвишава периода, през който съответното лице заема поста или функцията, за която е било възложено пълномощието. Те се възлагат в съответствие с приложимите разпоредби, установени в член 3, параграф 1.
3. По отношение на упълномощените служители настоящото решение представлява административна инструкция по смисъла на член 21 от Правилника за длъжностните лица.
Член 6
Общи разпоредби относно мерките за сигурност
1. Когато предприема мерки за сигурност, Комисията по-конкретно гарантира, доколкото е практически възможно, че:
а)
търси подкрепа или съдействие от съответната държава само ако тази държава е членка на Европейския съюз или, в противен случай, е страна по Европейската конвенция за правата на човека, или гарантира права, които са най-малкото равностойни на правата, гарантирани в тази конвенция.
б)
предоставя информация за дадено лице на получатели, различни от институциите и органите на ЕС, само ако те не са предмет на национален законодателен акт, приет в съответствие с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11), съгласно член 9 от Регламент (ЕО) № 45/2001.
в)
когато дадено лице представлява заплаха за сигурността, всяка мярка за сигурност е насочена срещу това лице и то може да бъде задължено да поеме възникналите вследствие на това разходи. Тези мерки за сигурност могат да бъдат насочени срещу други лица само ако трябва да се овладее непосредствена или сериозна заплаха за сигурността и ако са налице следните условия:
а)
предвидените мерки срещу лицето, представляващо заплаха за сигурността, не могат да бъдат предприети или вероятно няма да бъдат ефективни;
б)
Комисията не може да овладее заплахата за сигурността със самостоятелни действия или не може да го направи своевременно;
в)
мерките не представляват непропорционална опасност за другото лице и неговите права.
2. Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ прави преглед на мерките за сигурност, които могат да изискват съдебна заповед съгласно законите и разпоредбите на държавите членки, в които се намират сградите на Комисията.
3. Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ може да се обърне към подизпълнител, който да изпълнява задачи в областта на сигурността под ръководството и надзора на Дирекцията по сигурността.
Член 7
Мерки за гарантиране на сигурността на лицата
1. На лицата в сградите на Комисията се осигурява подходящо равнище на защита, като се вземат предвид изискванията по отношение на сигурността и безопасността.
2. В случай на сериозен риск за сигурността генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ осигурява непосредствена охрана на членовете на Комисията или другите служители тогава, когато оценката на заплахата е показала, че тази охрана е необходима за гарантиране на тяхната безопасност и сигурност.
3. В случай на сериозен риск за сигурността Комисията може да разпореди евакуация на своите сгради.
4. На жертвите на инциденти или нападения в сградите на Комисията се оказва необходимата помощ.
5. За да предотвратяват и овладяват рисковете за сигурността, упълномощените служители могат да извършват цялостни проверки на лицата, попадащи в обхвата на настоящото решение, с цел да установят дали предоставянето на достъп до сградите на Комисията или информация на тези лица представлява заплаха за сигурността. За тази цел и в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 и с разпоредбите, посочени в член 3, параграф 1, съответните упълномощени служители могат:
а)
да използват всеки източник на информация, който е на разположение на Комисията, като вземат предвид неговата надеждност;
б)
да получат достъп до личните досиета или данните, които Комисията съхранява за лицата, които е наела или възнамерява да наеме на работа, или за персонала на подизпълнителите, когато това е надлежно обосновано.
Член 8
Мерки за гарантиране на физическата сигурност и сигурността на активите
1. Сигурността на активите се гарантира, като се прилагат подходящите мерки за физическа и техническа защита и съответните процедури, наричани по-долу „физическа защита“, които изграждат една многопластова система.
2. В съответствие с настоящия член могат да бъдат приети мерки за защита на лицата или информацията в Комисията, както и за защита на активите.
3. Физическата сигурност има следните цели:
-
да предотвратява актове на насилие, насочени срещу членовете на Комисията или лицата, попадащи в обхвата на настоящото решение;
-
да предотвратява шпионаж и подслушване на чувствителна или класифицирана информация;
-
да предотвратява кражба, актове на вандализъм, саботаж и други актове на насилие, имащи за цел да нанесат щети или да унищожат сградите и активите на Комисията;
-
да позволява разследване и проверка на инциденти, свързани със сигурността, включително чрез справки с регистрационните файлове за контрол при влизане и излизане, системата за видеонаблюдение, записите на телефонните разговори и други сходни данни, посочени в член 22, параграф 2 по-долу, както и с други източници на информация.
4. Физическата сигурност включва:
-
политика по отношение на достъпа, приложима за всички лица или превозни средства, искащи достъп до сградите на Комисията, в това число и паркингите;
-
система за контрол на достъпа, включваща охранители, техническо оборудване и мерки, информационни системи или съчетание от всички тези елементи.
5. За да се гарантира физическата сигурност, могат да се предприемат следните действия:
-
да се записва влизането и излизането от сградите на Комисията на лица, превозни средства, стоки и оборудване;
-
да се извършва проверка на самоличността вътре в сградите;
-
да се извършва визуална или техническа проверка на превозните средства, стоките и оборудването;
-
да се предотвратява влизането в сградите на Комисията на неоторизирани лица, превозни средства и стоки.
Член 9
Мерки за гарантиране на сигурността на информацията
1. Сигурността на информацията обхваща цялата информация, с която работи Комисията.
2. Сигурността на информацията, независимо от нейната форма, поддържа баланс между прозрачността, пропорционалността, отчетността и ефективността, от една страна, и необходимостта от защита на информацията от нерегламентиран достъп, използване, разкриване, изменение или унищожаване, от друга.
3. Сигурността на информацията има за цел опазване на нейната поверителност, неприкосновеност и наличност.
4. С оглед на това се прилагат процедури за управление на риска, за да се класифицират информационните активи и да се разработят пропорционални мерки, процедури и стандарти за сигурност, включително смекчаващи мерки.
5. Тези общи принципи, които са в основата на сигурността на информацията, се прилагат по-специално по отношение на:
а)
„класифицирана информация на ЕС“ (по-долу „КИЕС“), т.е. всяка информация или материал, носещи гриф за сигурност на ЕС, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди в различна степен интересите на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки;
б)
„чувствителна некласифицирана информация“, т.е. информация или материал, които Комисията трябва да защитава по силата на законовите си задължения, залегнали в Договорите или в актовете, приети в тяхно изпълнение, и/или заради чувствителния им характер. Чувствителната некласифицирана информация включва, но не се изчерпва с: информацията или материалите, обхванати от задължението за професионална тайна съгласно член 339 от ДФЕС, информацията, обхваната от интересите, чиято защита е предвидена в член 4 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета (12), разглеждан в съчетание със съответната съдебна практика на Съда на Европейския съюз, или личните данни, попадащи в обхвата на Регламент (ЕО) № 45/2001.
6. Чувствителната некласифицирана информация е подчинена на правилата за нейната обработка и съхранение. Тя се предоставя само на лица, които „имат нужда да знаят“. Когато бъде счетено за необходимо с оглед на ефективната защита на нейната поверителност, информацията се идентифицира с помощта на обозначение за класификация и съгласно съответните инструкции за обработка, одобрени от генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“. Когато този вид информация се обработва или съхранява в комуникационни и информационни системи, защитата ѝ се осигурява и в съответствие с Решение (2006) 3602, правилата за неговото прилагане и съответните стандарти.
7. Всяко лице, което носи отговорност за компрометиране или загуба на КИЕС или чувствителна некласифицирана информация, която е идентифицирана като такава в правилата за нейната обработка и съхранение, може да подлежи на дисциплинарни действия в съответствие с Правилника за длъжностните лица. Тези дисциплинарни действия не засягат евентуалните съдебни или наказателни производства от страна на компетентните национални органи на държавите членки в съответствие с тяхното законодателство и разпоредби, както и договорните корективни мерки.
Член 10
Мерки за гарантиране на сигурността на комуникационните и информационни системи
1. Всички използвани от Комисията комуникационни и информационни системи („КИС“) са в съответствие с политиката на Комисията за гарантиране на сигурността на информационните системи, изложена в Решение C(2006) 3602, правилата за неговото прилагане и съответните стандарти за сигурност.
2. Службите на Комисията, които притежават, управляват или работят с КИС, позволяват на други институции, агенции и органи на Съюза или на други организации да получат достъп до тези системи само ако тези институции, агенции и органи на Съюза или други организации могат да предоставят задоволителни гаранции, че степента на защита на техните информационни системи е равносилна на гарантираната от политиката на Комисията за сигурността на информационните системи съгласно Решение C(2006) 3602, правилата за неговото прилагане и съответните стандарти за сигурност. Комисията наблюдава спазването на това условие и в случай на сериозно нарушение или продължително неспазване има правото да ограничи достъпа.
Член 11
Криминалистични анализи във връзка с киберсигурността
Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ отговаря конкретно за провеждането на криминалистични технически анализи в сътрудничество с компетентните служби на Комисията в помощ на посочените в член 13 разследвания на сигурността, свързани с контраразузнаване, изтичане на данни, кибератаки и сигурността на информационните системи.
Член 12
Мерки за сигурност по отношение на лицата и предметите
1. За да гарантират сигурността в Комисията и да предотвратяват и овладяват рисковете, служителите, упълномощени в съответствие с член 5, могат, съгласно принципите, посочени в член 3, да предприемат, наред с останалото, една или повече от следните мерки за сигурност:
а)
подсигуряване на сцената на действие и доказателствата, включително регистрационните файлове за контрол при влизане и излизане и кадрите от системата за видеонаблюдение, в случай на инциденти или поведение, което може да доведе до административни, дисциплинарни, граждански или наказателни процедури;
б)
ограничени мерки спрямо лица, които представляват заплаха за сигурността, включително издаване на нареждане на лицата на напуснат сградите на Комисията, извеждане на лицата извън сградите на Комисията, налагане на забрана на лицата да влизат в сградите на Комисията за определен период от време, като последната мярка се определя в съответствие с критерии, които ще бъдат формулирани в правилата за прилагане;
в)
ограничени мерки спрямо предмети, които представляват риск за сигурността, включително тяхното преместване, конфискуване и отстраняване;
г)
претърсване на сградите на Комисията, включително на офисите, разположени в тези сгради;
д)
търсене на данни от комуникационната и информационна система и оборудване, телефонния и телекомуникационния трафик, регистрационните файлове, потребителските профили и т.н.;
е)
други специфични мерки за сигурност с подобно въздействие с цел предотвратяване или овладяване на рисковете за сигурността, по-конкретно в контекста на правата на Комисията в качеството ѝ на собственик или на работодател в съответствие с приложимите национални закони.
2. При изключителни обстоятелства служителите на Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, упълномощени в съответствие с член 5, могат да предприемат необходимите извънредни мерки, при стриктно спазване на принципите, посочени в член 3. Възможно най-скоро след предприемането на тези мерки те информират директора на Дирекцията по сигурността, който иска от генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ съответното пълномощие, потвърждаващо предприетите мерки и разрешаващо евентуални допълнителни мерки, и, когато е целесъобразно, осъществява връзка с компетентните национални органи.
3. Мерките за сигурност в съответствие с настоящия член се документират в момента, в който са предприети, или, в случай на непосредствен риск или кризисна ситуация, в разумен срок след тяхното предприемане. Във втория случай документирането трябва да включва и елементите, на които се основава преценката за наличието на непосредствен риск или кризисна ситуация. Документирането може да бъде кратко, но следва да е структурирано по такъв начин, че да позволява на лицето - предмет на мярката, да упражнява правото си на защита и правото си на защита на личните данни в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001, и да позволява проверка на законността на мярката. Никаква информация относно специфични мерки за сигурност, предприети спрямо член на персонала, не може да бъде включвана в личното досие на въпросното лице.
4. Когато се предприемат мерки за сигурност съгласно буква б), Комисията допълнително гарантира, че съответното лице е получило възможност да се свърже с адвокат или с доверено лице и е било уведомено за правото си да се обърне към Европейския надзорен орган по защита на данните.
Член 13
Разследвания
1. Без да се засягат член 86 и приложение IX към Правилника за длъжностните лица и специалните споразумения между Комисията и ЕСВД, като специалното споразумение, подписано на 28 май 2014 г. между генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ на Европейската комисия и Европейската служба за външна дейност относно задължението за грижа спрямо персонала на Комисията на служба в делегациите на Съюза, разследвания на сигурността могат да се провеждат:
а)
в случай на инциденти, засягащи сигурността в Комисията, включително при подозрение за извършено престъпление;
б)
в случай на възможно изтичане, неправилно третиране или компрометиране на чувствителна некласифицирана информация, КИЕС или класифицирана информация на Евратом;
в)
в контекста на контраразузнаването и борбата с тероризма;
г)
в случай на сериозни киберинциденти.
2. Решение за провеждане на разследване на сигурността се взема от генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“, който също така получава доклада от разследването.
3. Разследвания на сигурността се провеждат само от компетентните членове на персонала на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, надлежно упълномощени в съответствие с член 5.
4. Упълномощените служители упражняват правомощията си за провеждане на разследване на сигурността независимо, съгласно посоченото в пълномощието, и имат правомощията, изброени в член 12.
5. Упълномощените служители, компетентни да провеждат разследвания на сигурността, могат да събират информация от всички налични източници, свързани с евентуални административни нарушения или престъпления, които са извършени в сградите на Комисията или в които са замесени лица по член 2, параграф 3, било то като жертви или като извършители на деянията.
6. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ информира компетентните органи на държавата членка домакин или на всяка друга заинтересована държава членка, когато е целесъобразно и по-конкретно ако при разследването са открити улики за извършено престъпно деяние. В този контекст генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ може, когато е целесъобразно или необходимо, да окаже подкрепа на органите на държавата членка домакин или на всяка друга заинтересована държава членка.
7. В случай на сериозни киберинциденти генерална дирекция „Информатика“ поддържа тясно сътрудничество с генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, оказвайки подкрепа по всички технически въпроси. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ решава, след консултация с генерална дирекция „Информатика“, кога е целесъобразно да се информират компетентните органи на държавата домакин или на всяка друга заинтересована държава членка. Службите за координация при инциденти на екипа за незабавно реагиране при компютърни инциденти на ЕС (CERT-EU) ще бъдат използвани за оказване на подкрепа на други евентуално засегнати институции и агенции на ЕС.
8. Разследванията на сигурността се документират.
Член 14
Разграничаване на правомощията във връзка с разследвания на сигурността и други видове разследвания
1. Когато Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ извършва разследвания на сигурността, както е посочено в член 13, и ако тези разследвания са от компетентността на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) или на Службата за разследвания и дисциплинарни въпроси на Комисията (IDOC), тя незабавно осъществява връзка с тези органи с цел по-конкретно да не компрометира по-нататъшните действия от страна на OLAF или IDOC. Когато е целесъобразно, Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ отправя покана към OLAF или IDOC да участват в разследването.
2. Разследванията на сигурността, посочени в член 13, се провеждат без да се засягат правомощията на OLAF и IDOC, залегнали в правилата за дейността на тези органи. От Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ може да бъде поискано да окаже техническа помощ за разследвания, започнати от OLAF или IDOC.
3. От Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ може да бъде поискано да съдейства на служителите на OLAF при престоя им в сградите на Комисията в съответствие с член 3, параграф 5 и член 4, параграф 4 от Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13), с цел да улеснят изпълнението на техните задължения. Дирекцията по сигурността информира генералния секретар и генералния директор на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ за подобни искания за съдействие, или в случай че такова разследване се провежда в сградите на Комисията, в които се помещават нейните членове или генералният секретар, председателят на Комисията и членът на Комисията, отговарящ за човешките ресурси.
4. Без да се засяга член 22, буква а) от Правилника за длъжностните лица, тогава, когато даден случай би могъл да бъде от компетентността както на Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, така и на IDOC, Дирекцията по сигурността, когато докладва на генералния директор на ГД „Човешки ресурси“ в съответствие с член 13, на възможно най-ранен етап дава становището си за това дали са налице основания за сезиране на IDOC във връзка със случая. По-конкретно този етап се счита за достигнат тогава, когато е приключила непосредствената заплаха за сигурността. Генералният директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ взима решение по този въпрос.
5. Когато даден случай би могъл да бъде от компетентността както на Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, така и на OLAF, Дирекцията по сигурността незабавно докладва на генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ и информира генералния директор на OLAF на възможно най-ранен етап. По-конкретно този етап се счита за достигнат тогава, когато е приключила непосредствената заплаха за сигурността.
Член 15
Проверки на сигурността
1. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ извършва проверки на сигурността, за да се увери, че службите на Комисията и лицата спазват настоящото решение и правилата за неговото прилагане, и за да формулира препоръки, когато това бъде счетено за необходимо.
2. Когато е целесъобразно, генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ извършва проверки на сигурността, или наблюдение на сигурността, или посещения за оценка на сигурността, за да се увери, че сигурността на персонала, активите и информацията на Комисията, попадащи под отговорността на други институции, агенции или органи на Съюза, държави членки, трети държави или международни организации, е подходящо гарантирана в съответствие с правила, разпоредби и стандарти за сигурност, които са най-малкото равностойни на тези на Комисията. Когато е целесъобразно и в духа на доброто сътрудничество между администрациите, тези проверки на сигурността включват и инспекциите, провеждани в контекста на обмена на класифицирана информация с други институции, органи и агенции на Съюза, държави членки, трети държави или международни организации.
3. Настоящият член се прилага, mutatis mutandis, за персонала на Комисията в делегациите на Съюза, без да се засягат специалните споразумения между Комисията и ЕСВД, като специалното споразумение, подписано на 28 май 2014 г. между генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ на Европейската комисия и Европейската служба за външна дейност относно задължението за грижа спрямо персонала на Комисията на служба в делегациите на Съюза.
Член 16
Състояние на тревога и управление на кризисни ситуации
1. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ отговаря за прилагането на подходящи мерки за състояние на тревога в очакване или в отговор на заплахи и инциденти, засягащи сигурността в Комисията, както и на необходимите мерки за управление на кризисни ситуации.
2. Посочените в параграф 1 мерки за състояние на тревога съответстват на нивото на заплаха за сигурността. Степените на тревога се определят в тясно сътрудничество с компетентните служби на другите институции, агенции и органи на Съюза, и на държавата членка или държавите членки, в които се намират сградите на Комисията.
3. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ е звеното за контакт относно степените на тревога и управлението на кризисни ситуации.
ГЛАВА 4
ОРГАНИЗАЦИЯ
Член 17
Общи отговорности на службите на Комисията
1. Изложените в настоящото решение задължения на Комисията се изпълняват от генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ под ръководството и отговорността на члена на Комисията, отговарящ за сигурността.
2. Специфичните разпоредби относно киберсигурността са определени в Решение (2006) 3602.
3. Отговорността за изпълнението на настоящото решение и на правилата за неговото прилагане, както и на ежедневното им спазване, може да бъде възложена на други служби на Комисията тогава, когато децентрализираното обезпечаване на сигурността предлага висока ефективност и спестява ресурси или време, например поради географското разположение на въпросните служби.
4. Когато се прилага параграф 3, генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ и, когато е целесъобразно, генерална дирекция „Информатика“, постигат договорка с отделните служби на Комисията за ясно определяне на ролите и отговорностите за изпълнението и наблюдението на политиките в областта на сигурността.
Член 18
Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“
1. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ отговаря по-конкретно за:
(1)
изготвянето на политиката на Комисията в областта на сигурността, правилата за нейното прилагане и известията по въпросите на сигурността;
(2)
събирането на информация за целите на оценката на заплахите и рисковете за сигурността и по всички въпроси, които могат да се отразят на сигурността в Комисията;
(3)
осигуряването на електронно контранаблюдение и защита на всички сайтове на Комисията въз основа на оценките на заплахите и наличните доказателства за неоторизирани действия против интересите на Комисията;
(4)
осигуряването на 24-часови услуги за спешно реагиране за службите и персонала на Комисията по всички въпроси, свързани с безопасността и сигурността;
(5)
прилагането на мерки за сигурност, имащи за цел смекчаване на рисковете за сигурността и разработване и поддържане на подходяща КИС, която да покрива оперативните ѝ нужди, по-специално в областта на контрола на физическия достъп, администрирането на разрешенията за достъп и обработката на чувствителна информация и класифицирана информация на ЕС;
(6)
повишаването на осведомеността, организирането на учения и тренировки, и предоставянето на обучения и консултации по всички въпроси, свързани със сигурността в Комисията, с цел да се насърчи развитието на култура на сигурност и да се създаде резерв от служители, които да са подходящо обучени по въпросите на сигурността.
2. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ поддържа, без да засяга компетентността и отговорностите на другите служби на Комисията, външните връзки:
(1)
със службите за сигурност на другите институции, агенции и органи на Съюза по въпроси, свързани със сигурността на лицата, активите и информацията в Комисията;
(2)
със службите за сигурност, разузнаване и оценка на заплахите, включително националните органи за сигурност на държавите членки или на трети държави, международните организации и органи по въпроси, засягащи сигурността на лицата, активите и информацията в Комисията;
(3)
с полицията и други служби за спешно реагиране по всички рутинни и извънредни въпроси, засягащи сигурността в Комисията;
(4)
с органите за сигурност на другите институции, агенции и органи на Съюза, на държавите членки и на трети държави в областта на реагирането на кибератаки с потенциално въздействие върху сигурността в Комисията;
(5)
във връзка с получаването, оценката и разпространението на разузнавателна информация относно заплахи, произтичащи от терористична дейност и шпионаж, засягащи сигурността в Комисията;
(6)
по въпроси, свързани с класифицираната информацията, както е посочено по-нататък в Решение (ЕС, Евратом) 2015/444 на Комисията (14).
3. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ отговаря за сигурния пренос на информация, извършван съгласно настоящия член, включително за преноса на лични данни.
Член 19
Експертна група за сигурността в Комисията (ComSEG)
Създава се експертна група за сигурността в Комисията, натоварена със задачата да съветва Комисията, когато е целесъобразно, по въпроси, свързани с нейната политика за вътрешна сигурност и по-конкретно със защитата на класифицирана информация на ЕС.
Член 20
Местни служители по сигурността (LSO)
1. Всеки отдел или кабинет на Комисията назначава местен служител по сигурността (LSO), който изпълнява ролята на основно звено за контакт между своята служба и генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ по всички въпроси, свързани със сигурността в Комисията. Когато е целесъобразно, могат да се назначат един или повече заместници на LSO. LSO е длъжностно лице или срочно нает служител.
2. Като основно звено за контакт по въпросите на сигурността в своя отдел или кабинет на Комисията, LSO докладва редовно на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ и на своите началници за въпроси, свързани със сигурността в неговия отдел на Комисията, и докладва незабавно за всякакви инциденти, свързани със сигурността, включително когато може да е била компрометирана КИЕС или чувствителна некласифицирана информация.
3. По въпроси, свързани със сигурността на комуникационните и информационни системи, LSO осъществява връзка със завеждащия сигурността на информацията на местно ниво (LISO) в своя отдел на Комисията, чиято роля и отговорности са определени в Решение C(2006) 3602.
4. Той допринася към дейностите за обучение и повишаване на осведомеността по въпросите на сигурността, насочени към специфичните нужди на персонала, подизпълнителите и други лица, работещи под ръководството на неговия отдел на Комисията.
5. По искане на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ на LSO могат да бъдат възложени специфични задачи в случай на сериозни или непосредствени рискове за сигурността или на извънредни ситуации. Генералният директор или директорът, отговарящ за човешките ресурси, на местната генерална дирекция на LSO бива информиран за тези специфични задачи от генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“.
6. Отговорностите на LSO не засягат ролята и отговорностите, възложени на завеждащите сигурността на информацията на местно ниво (LISO), служителите, отговарящи за здравословните и безопасни условия на труд, служителите за надзор на регистъра (RCO) или на всеки друг служител, чиито функции са в областта на сигурността или са свързани с нея. LSO осъществява връзка с тях, за да гарантира последователен и съгласуван подход към сигурността и ефективен поток на информацията по въпроси, свързани със сигурността в Комисията.
7. LSO има пряк достъп до генералния директор или ръководителя на отдела си, когато трябва да информира преките си началници. Той има разрешение за достъп до КИЕС на ниво най-малко SECRET UE/EU SECRET.
8. С цел да насърчи обмена на информация и най-добрите практики, генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ организира поне два пъти годишно конференция на LSO. Присъствието на LSO на тези конференции е задължително.
ГЛАВА 5
ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 21
Правила за прилагане и известия по въпросите на сигурността
1. Както е необходимо, приемането на правилата за прилагане на настоящото решение ще е предмет на отделно решение на Комисията за оправомощаване на члена на Комисията, отговарящ за сигурността, в пълно съответствие с вътрешния процедурен правилник.
2. След като бъде оправомощен по силата на гореспоменатото решение на Комисията, членът на Комисията, отговарящ за сигурността, може да изготвя известия по въпросите на сигурността, съдържащи насоки и най-добри практики в тази сфера, в обхвата на настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
3. Комисията може да възложи задачите, посочени в първия и втория параграф на настоящия член, на генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ чрез отделно решение за възлагане, в пълно съответствие с вътрешния процедурен правилник.
ГЛАВА 6
РАЗНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 22
Обработка на лични данни
1. Комисията обработва личните данни, необходими за изпълнението на настоящото решение в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001.
2. Независимо от мерките, които вече са въведени към момента на приемане на настоящото решение и са нотифицирани на Европейския надзорен орган по защита на данните (15), всяка мярка в съответствие с настоящото решение, включваща обработка на лични данни, като например данни от регистрационните файлове за контрол при влизане и излизане, записите от системата за видеонаблюдение, записите на телефонните обаждания до дежурните звена или диспечерските центрове, и други подобни данни, изисквани от съображения за сигурност или за реакция при кризи, е предмет на правилата за прилагане съгласно член 21, който установява подходящи гаранции за субектите на данни.
3. Генералният директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ отговаря за сигурността на всяка обработка на лични данни, извършена в контекста на настоящото решение.
4. Тези правила и процедури за прилагане се приемат след консултация с длъжностното лице за защита на данните и Европейския надзорен орган по защита на данните в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 23
Прозрачност
Настоящото решение и правилата за неговото прилагане се свеждат до знанието на персонала на Комисията и на всички лица, спрямо които се прилагат.
Член 24
Отмяна на предходни решения
Решение (94) 2129 се отменя.
Член 25
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 13 март 2015 година.
A BIZOTTSÁG (EU, Euratom) 2015/443 HATÁROZATA
(2015. március 13.)
a Bizottságon belüli biztonságról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 249. cikkére,
tekintettel az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a Szerződésekhez mellékelt, az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló 7. jegyzőkönyvre és különösen annak 18. cikkére,
mivel:
(1)
A Bizottságon belüli biztonság célkitűzése annak biztosítása, hogy a Bizottságon belüli biztonsága vonatkozó következetes, integrált megközelítés kialakításával, a személyek, eszközök és adatok az azonosított kockázatokkal arányban álló, megfelelő mértékű védelméről való gondoskodással, valamint a biztonság hatékony és pontos érvényesülésének garantálásával a Bizottság biztonságos és védett környezetben működhessen.
(2)
Hasonlóan más nemzetközi szervekhez, a Bizottság jelentős biztonsági fenyegetéseknek és kihívásoknak van kitéve, különösen a terrorizmus, az informatikai támadások, valamint a politikai és kereskedelmi kémkedés tekintetében.
(3)
(3) Az Európai Bizottság fő telephelyeinek biztonsági kérdéseivel kapcsolatban megállapodásokat kötött a belga, a luxemburgi és az olasz kormánnyal (1). Ezen megállapodások megerősítik, hogy a Bizottság felel saját biztonságáért.
(4)
A személyek, eszközök és adatok biztonságának biztosítása érdekében előfordulhat, hogy a Bizottságnak intézkedéseket kell hoznia az Európai Unió Alapjogi Chartájában és az Emberi Jogok Európai Egyezményében rögzített és az Európai Unió Bírósága által elismert alapvető jogok által védett területeken.
(5)
Ezért minden ilyen intézkedésnek indokoltnak kell lennie az általa megvédeni hivatott érdek jelentősége szempontjából; arányosnak kell lennie és biztosítania kell az alapvető jogok - ideértve különösen a magánélethez és az adatvédelemhez való jogot - teljes mértékű tiszteletben tartását.
(6)
A jogállamiság és az alapvető jogok tisztelete mellett elkötelezett rendszerben a Bizottságnak törekednie kell személyzetének, eszközeinek és adatainak megfelelő szintű biztonságára, amely biztosítja, hogy tevékenységeit úgy tudja ellátni, hogy az alapvető jogokat az elengedhetetlenül szükséges mértéken túlmenően nem korlátozza.
(7)
A Bizottságon belüli biztonság a jogszerűség, átláthatóság, arányosság és elszámoltathatóság alapelveire épül.
(8)
A személyzet biztonsági intézkedések meghozatalával megbízott tagjai intézkedéseik miatt nem kerülhetnek hátrányos helyzetbe, kivéve, ha megbízatásuk hatáskörén túllépve vagy a jogsértő módon jártak el, ezért e tekintetben ez a határozat a személyzeti szabályzat értelmében vett szolgálati utasításnak tekintendő.
(9)
A Bizottságnak megfelelő kezdeményezéseket kell tennie biztonsági kultúrája előmozdítása és megerősítése, a biztonság hatékonyabb érvényesülésének biztosítása, biztonsági irányításának fejlesztése, a nemzetközi, európai és nemzeti szintű illetékes hatóságokkal való együttműködés és hálózatosodás fokozása, valamint a biztonsági intézkedések végrehajtására vonatkozó felügyelet és ellenőrzés fejlesztése érdekében.
(10)
Az Európai Külügyi Szolgálat - az Európai Unió önálló, függetlenül működő szerveként történő - létrehozásának jelentős hatása volt a Bizottság biztonsági érdekeire, ezért ez a lépés megköveteli, hogy az Európai Külügyi Szolgálat és a Bizottság között a biztonsággal és védelemmel kapcsolatban együttműködési szabályokat és eljárásokat dolgozzanak ki, különös tekintettel a Bizottság uniós küldöttségeken dolgozó bizottsági személyzettel szembeni gondossági kötelezettségeinek teljesítésére.
(11)
A Bizottság biztonsági politikáját a biztonsági elemet magukban foglaló egyéb belső folyamatokkal és eljárásokkal összeegyeztethető módon kell végrehajtani. Ezek különösen a működési zavar esetén a Bizottság kritikus funkcióit megőrző üzletmenet-folytonossági irányítást és a multiszektorális válságkoordinációra vonatkozó ARGUS eljárást foglalják magukban.
(12)
Az ezen határozat elfogadásának idején már meglévő és az európai adatvédelmi biztosnak (2) már bejelentett intézkedések sérelme nélkül, a személyes adatok feldolgozásával járó e határozat szerinti bármely intézkedés esetén az érintettek számára megfelelő biztosítékokat megállapító, 21. cikk szerinti végrehajtási szabályokat kell alkalmazni.
(13)
Ezért szükséges, hogy a Bizottság a Bizottságon belüli biztonságra vonatkozó meglévő szabályozási alapot felülvizsgálja, aktualizálja és egységesítse.
(14)
A 94/2129 bizottsági határozatot (3) ezért hatályon kívül kell helyezni,
ELFOGADTA A KÖVETKEZŐ HATÁROZATOT:
1. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Fogalommeghatározások
E határozat alkalmazásában:
1. „eszközök”: a Bizottság minden ingó és ingatlan vagyona és tulajdona;
2. „a Bizottság szervezeti egysége”: bármely bizottsági főigazgatóság vagy szolgálat vagy a Bizottság bármely tagjának kabinetje;
3. „kommunikációs és információs rendszer” vagy „CIS”: az elektronikus formában történő információkezelést lehetővé tevő rendszer, ideértve a működéséhez szükséges valamennyi eszközt, valamint az infrastruktúrát, a szervezetet, a személyzetet és az információs forrásokat;
4. „kockázatok ellenőrzése”: bármely biztonsági intézkedés, amelyről ésszerűen feltételezhető a biztonsági kockázat hatékony ellenőrzése annak megelőzése, csökkentése, elkerülése vagy áthárítása révén.
5. „válsághelyzet”: a Bizottságon belüli biztonságra jelentős vagy azonnali fenyegetést jelentő körülmény, incidens, véletlen esemény vagy vészhelyzet (illetve ezek egymást követő sorozata vagy kombinációja);
6. „adat”: kommunikálható, rögzíthető és feldolgozható formában elérhető információ;
7. „a Bizottság biztonságért felelős tagja”: a Bizottság azon tagja, akinek a felügyelete alá tartozik a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság;
8. „személyes adat”: az 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 2. cikkének a) pontjában meghatározott személyes adat;
9. „létesítmények”: a Bizottság bármely ingatlan vagy azzal összefüggő vagyontárgya és tulajdona;
10. „kockázat megelőzése”: biztonsági intézkedések, amelyekről ésszerűen feltételezhető a biztonsági kockázat megakadályozása, késleltetése vagy megállítása.
11. „biztonsági kockázat”: a fenyegetettség szintjének, a sebezhetőség mértékének és az esemény lehetséges hatásának kombinációja;
12. „a Bizottságon belüli biztonság”: a személyek, eszközök és adatok biztonsága a Bizottságban és különösen a személyek és eszközök fizikai integritása, az adatok és a kommunikációs és információs rendszerek integritása, bizalmassága és elérhetősége, valamint a Bizottság műveleteinek zavartalan működése;
13. „biztonsági intézkedés”: az ezen határozattal összhangban, a biztonsági kockázatok ellenőrzése céljából meghozott bármely intézkedés;
14. „személyzeti szabályzat”: a 259/68/EGK, Euratom, ESZAK tanácsi rendeletben (5) meghatározott, az Európai Unió tisztviselőire vonatkozó személyzeti szabályzat és annak módosító jogszabályai;
15. „biztonsági fenyegetés”: olyan esemény vagy tényező, amelyről ésszerűen feltételezhető, hogy a biztonságot - válasz vagy ellenőrzés hiányában - hátrányosan befolyásolja;
16. „azonnali biztonsági fenyegetés”: olyan biztonsági fenyegetés, amely rendkívül rövid előzetes figyelmeztetés mellett vagy előzetes figyelmeztetés nélkül következik be, és
17. „jelentős biztonsági fenyegetés”: olyan biztonsági tényező, amelyről ésszerűen feltételezhető, hogy halállal, súlyos sérüléssel vagy kárral, tulajdonban keletkezett jelentős kárral, rendkívül érzékeny adatok illetéktelen tudomására jutásával, az informatikai rendszerek vagy a Bizottság alapvető működési kapacitásainak zavarával jár;
18. „sebezhetőség”: bármilyen jellegű sérülékenység, amelyről ésszerűen feltételezhető, hogy a Bizottságon belüli biztonságot hátrányosan befolyásolja, hogyha azt egy vagy több fenyegetés kihasználja.
2. cikk
A rendelet tárgya
(1) Ez a határozat a Bizottságon belüli biztonsággal kapcsolatos célkitűzéseket, alapelveket, szervezetet és feladatokat határozza meg.
(2) Ez a határozat valamennyi bizottsági szervezeti egységre vonatkozóan, a Bizottság valamennyi létesítményében alkalmazandó. Az Unió küldöttségein dolgozó bizottsági személyzetre az Európai Külügyi Szolgálat biztonsági szabályai (6) irányadók.
(3) A személyzet egyes csoportjaira vonatkozó konkrét utalások ellenére, ezen határozat a Bizottság tagjaira, a személyzeti szabályzat és az Európai Unió egyéb alkalmazottainak alkalmazási feltételeinek hatálya alá tartozó bizottsági személyzetre, a Bizottsághoz kirendelt nemzeti szakértőkre, a szolgáltatókra és azok személyzetére, a gyakornokokra és a Bizottság épületeihez vagy egyéb eszközeihez hozzáféréssel rendelkező bármely személyre vagy a Bizottság által kezelt adatokra vonatkozik.
(4) Ennek a határozatnak a rendelkezései nem érintik a 2002/47/EK, ESZAK, Euratom bizottsági határozatot (7) és a 2004/563/EK, Euratom bizottsági határozatot (8), C(2006) 1623 bizottsági határozatot (9) és C(2006) 3602 bizottsági határozatot (10).
2. FEJEZET
ALAPELVEK
3. cikk
A Bizottságon belüli biztonságra vonatkozó alapelvek
(1) E határozat végrehajtása során a Bizottságnak meg kell felelnie a Szerződéseknek és különösen az Alapjogi Chartának és az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló 7. számú jegyzőkönyvnek, a (2) preambulumbekezdésben említett megállapodásoknak, a nemzeti jog bármely alkalmazandó szabályának, valamint jelen határozat feltételeinek. A Bizottság szükség esetén e tekintetben biztonsági közleményeket bocsát ki a 21. cikk (2) bekezdése értelmében.
(2) A Bizottságon belüli biztonság a jogszerűség, átláthatóság, arányosság és elszámoltathatóság alapelveire épül.
(3) A jogszerűség alapelve annak szükségességét jelenti, hogy ezen határozat végrehajtása során szigorúan a törvényes keretek között kell maradni, és eleget kell tenni a jogi követelményeknek.
(4) Bármely biztonsági intézkedést nyíltan kell meghozni, kivéve, hogyha ésszerűen feltételezhető, hogy ez hátrányosan befolyásolja az intézkedés hatását. A biztonsági intézkedés címzettjét előre tájékoztatni kell adott intézkedés okairól és hatásáról, kivéve, hogyha ésszerűen feltételezhető, hogy ezen információ nyújtása az intézkedés hatását hátrányosan befolyásolja. A biztonsági intézkedés címzettjét ebben az esetben a biztonsági intézkedés hatásának hátrányos befolyásolására vonatkozó kockázat megszűntét követően kell tájékoztatni.
(5) A Bizottság szervezeti egységei biztosítják, hogy a biztonsági kérdéseket a felelősségi körükbe tartozó bizottsági szakpolitikák, határozatok, programok, projektek és tevékenységek fejlesztésének és végrehajtásának kezdetétől figyelembe veszik. A Bizottság szervezeti egységei ennek érdekében az előkészületek legkorábbi szakaszaitól általánosságban bevonják a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóságot, valamint az informatikai rendszerek tekintetében a Bizottság információbiztonsági főtisztviselőjét.
(6) A Bizottság adott esetben együttműködésre törekszik a fogadó állam, más tagállamok és más uniós intézmények, ügynökségek vagy szervek illetékes hatóságaival, lehetőség szerint figyelembe véve az e hatóságok által az érintett biztonsági kockázat kezelése érdekében meghozott vagy tervezett intézkedéseket.
4. cikk
Betartási kötelezettség
(1) Ezt a határozatot és annak végrehajtási szabályait, valamint a megbízott személyzet által kiadott biztonsági intézkedéseket és utasításokat kötelező betartani.
(2) A biztonsági szabályok be nem tartása a Szerződésekkel, személyzeti szabályzattal, szerződéses szankciókkal és/vagy a nemzeti törvények és rendeletek szerinti jogi eljárásokkal összhangban fegyelmi eljárást vonhat maga után.
3. FEJEZET
A BIZTONSÁG ÉRVÉNYESÜLÉSE
5. cikk
Megbízott személyzet
(1) Az alábbi intézkedések közül egy vagy több intézkedés meghozatalához szükséges hatáskörökkel kizárólag a humánerőforrásügyi és biztonsági főigazgató által ráruházott névre szóló megbízás alapján felhatalmazással rendelkező személyzetet lehet, jelenlegi feladatkörére tekintettel, felruházni:
1.
Oldalfegyver viselése;
2.
A 13. cikkben említett biztonsági vizsgálatok lefolytatása;
3.
A 12. cikkben említett biztonsági intézkedések meghozatala, a megbízásban meghatározottak szerint.
(2) Az (1) bekezdésben említett megbízások olyan időtartamra szólnak, amely nem haladja meg az érintett személy azon beosztásának vagy funkciójának időtartamát, amelyre vonatkozóan a megbízást ráruházták. A megbízásokat a 3. cikk (1) bekezdése szerinti alkalmazandó rendelkezésekkel összhangban ruházzák a személyzetre.
(3) A megbízott személyzet tekintetében e határozat a személyzeti szabályzat 21. cikke értelmében szolgálati utasításnak tekintendő.
6. cikk
A biztonsági intézkedésekre vonatkozó általános rendelkezések
(1) Amennyire csak ésszerűen lehetséges, a Bizottság a biztonsági intézkedések meghozatalakor különösen az alábbiakat biztosítja:
a)
kizárólag az érintett állam támogatását vagy segítségét kéri, feltéve, hogy az állam az Európai Unió tagállama vagy amennyiben nem, az emberi jogok európai egyezményének részes fele vagy legalább az egyezményben biztosított jogokkal egyenértékű jogokat biztosít.
b)
a közösségi intézményeken és szerveken kívül kizárólag a 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (11) szerint elfogadott nemzeti jogszabályok hatálya alá nem tartozó címzetteknek továbbít adott személyre vonatkozó információt, a 45/2001/EK rendelet 9. cikkével összhangban.
c)
amennyiben adott személy fenyegetést jelent a biztonságra, bármilyen biztonsági intézkedést meghoz ezen személy ellen és a felmerülő költségeket ezen személy viselheti. Ezen biztonsági intézkedések csak akkor irányulhatnak más személyek ellen, hogyha azonnali vagy jelentős biztonsági fenyegetést kell megfékezni, és az alábbi feltételek megvalósulnak:
a)
a biztonságra fenyegetést jelentő személy ellen tervezett intézkedések nem hozhatók meg vagy valószínűleg hatástalanok lennének;
b)
a Bizottság egyáltalán nem vagy kellő időben nem képes saját intézkedései révén a biztonsági fenyegetést megfékezni;
c)
az intézkedés nem jelent aránytalan veszélyt a többi személyre és azok jogaira.
(2) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság Biztonsági Igazgatósága áttekintést készít azon biztonsági intézkedésekről, amelyek bírói határozatot igényelhetnek a Bizottság létesítményének otthont adó tagállam törvényeivel és rendeleteivel összhangban.
(3) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság Biztonsági Igazgatósága felkérhet egy vállalkozót a biztonsággal kapcsolatos feladatok Biztonsági Igazgatóság irányítása és felügyelet alatt történő végrehajtására.
7. cikk
Személyekre vonatkozó biztonsági intézkedések
(1) A biztonsági követelmények figyelembevételével megfelelő szintű biztonságot és védelmet kell nyújtani a Bizottság létesítményeiben tartózkodó személyeknek.
(2) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság jelentős biztonsági kockázatok esetén a Bizottság tagjainak vagy egyéb alkalmazottainak személyes védelmet biztosít, amennyiben a fenyegetésértékelés szerint ilyen védelem szükséges a tagok és alkalmazottak biztonságának és védelmének biztosításához.
(3) A Bizottság jelentős biztonsági kockázatok esetén elrendelheti a létesítmények kiürítését.
(4) A Bizottság létesítményeiben lezajlott balesetek vagy támadások áldozatai támogatásban részesülnek.
(5) A biztonsági kockázatok megelőzése és ellenőrzése érdekében a megbízott személyzet az e határozat hatálya alá tartozó személyeket háttérellenőrzésnek vetheti alá annak megállapítása érdekében, hogy a Bizottság létesítményeihez vagy adataihoz való hozzáférés ezen személyeknek történő megadása biztonsági fenyegetést jelent-e. Ebből a célból a 45/2001/EK rendeletnek és a 3. cikk (1) bekezdésében említett rendelkezéseknek megfelelően az érintett megbízott személyzet:
a)
a Bizottság rendelkezésére álló bármely információforrást felhasználhat, az információforrás megbízhatóságának figyelembevételével;
b)
kellően indokolt esetben hozzáférhet a Bizottság által foglalkoztatott vagy foglalkoztatni kívánt személynek vagy a vállalkozó alkalmazottjának a Bizottság birtokában levő személyzeti irataihoz vagy adataihoz.
8. cikk
A fizikai biztonságra és eszközökre vonatkozó biztonsági intézkedések
(1) Az eszközök biztonságát megfelelő fizikai és technikai védelmi intézkedések és a megfelelő eljárások alkalmazásával kell biztosítani, egy többszintű rendszert létrehozva (a továbbiakban: „fizikai biztonság”).
(2) A bizottsági személyek és információk, valamint az eszközök védelme érdekében ezen cikk alapján intézkedéseket lehet elfogadni.
(3) A fizikai biztonság célkitűzései a következők:
-
A Bizottság tagjai és az e határozat hatálya alá tartozó személyek ellen irányuló erőszakos cselekmények megakadályozása,
-
A kémkedés és az érzékeny vagy minősített adatok lehallgatásának megakadályozása,
-
A lopás, vandalizmus, szabotázs és a Bizottság épületeinek és eszközeinek megrongálására vagy elpusztítására irányuló egyéb erőszakos cselekedetek megakadályozása,
-
A biztonsági incidensek vizsgálatának vagy nyomozásának lehetővé tétele, ideértve a belépési és kilépési ellenőrző naplóállományok, a zárt láncú televíziós közvetítések, a rögzített telefonhívások és az alábbi 22. cikk (2) bekezdésében említett hasonló adatok és egyéb információforrások ellenőrzését.
(4) A fizikai biztonság az alábbiakat foglalja magában:
-
a Bizottság létesítményeibe - ideértve a parkolóhelyeket is - belépést igénylő valamennyi személyre vagy járműre alkalmazandó belépési politika,
-
egy őrökből, műszaki felszerelésekből és intézkedésekből, információs rendszerekből vagy a fenti elemek kombinációjából álló beléptető rendszer.
(5) A fizikai biztonság biztosítására az alábbi intézkedéseket lehet tenni:
-
személyek, járművek, termékek és felszerelés bizottsági létesítményekbe való belépésének és azokból való kilépésének rögzítése,
-
személyazonosság ellenőrzése a Bizottság létesítményeiben,
-
járművek, termékek és felszerelés szemrevételezés útján vagy műszaki eszközökkel történő vizsgálata,
-
jogosulatlan személyek, járművek és termékek bizottsági létesítményekbe történő belépésének megakadályozása.
9. cikk
Adatokra vonatkozó biztonsági intézkedések
(1) Az adatbiztonság a Bizottság által kezelt valamennyi adatra kiterjed.
(2) Az adatbiztonságnak, függetlenül annak formájától, egyensúlyt kell teremtenie az átláthatóság, arányosság, elszámoltathatóság és hatékonyság, valamint az adatok jogosulatlan hozzáféréstől, használattól, közzétételtől, módosítástól és megsemmisítéstől való védelmének szükségessége között.
(3) Az adatbiztonság a bizalmasságra, sértetlenségre és elérhetőségre irányul.
(4) Ezért a kockázatkezelési folyamatokat az adatvagyonok minősítésére és az arányos biztonsági intézkedések, eljárások és szabványok kidolgozására kell felhasználni, ideértve a mérséklő intézkedéseket is.
(5) Az adatbiztonságot alátámasztó általános alapelveket különösen az alábbiak tekintetében kell alkalmazni:
a) „Az Európai Unió minősített adata” (a továbbiakban: EUCI): bármely olyan EU biztonsági minősítéssel ellátott adat és anyag, amelynek engedély nélküli hozzáférhetővé tétele különböző mértékben sértheti az Európai Unió, illetve egy vagy több tagállam érdekeit.
b) „Nem minősített érzékeny adat”: olyan adat és anyag, amely számára a Bizottságnak a Szerződésekben megállapított jogi kötelezettségek vagy az azok végrehajtása során elfogadott jogi aktusok és/vagy azok érzékenysége miatt védelmet kell biztosítania. A nem minősített érzékeny adatok közé tartozik többek között az EUMSZ 339. cikkében említett, szakmai titoktartás követelménye alá eső információ és anyag, az Európai Unió Bíróságának vonatkozó ítélkezési gyakorlatával vagy a 45/2001/EK rendelet hatálya alá tartozó személyes adatokkal összefüggésben értelmezett 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (12) 4. cikke alapján védelemben részesített érdekek körébe tartozó információ.
(6) A nem minősített érzékeny adatok esetén az azok kezelésére és tárolására vonatkozó szabályokat kell alkalmazni. Az adatok csak olyan személyek számára teszik közzé, akik teljesítik a „szükséges ismeret” feltételét. Ha a bizalmasság hatékony védelméhez szükségesnek mutatkozik, az adatokat biztonsági jelöléssel és a humánerőforrásügyi és biztonsági főigazgató által jóváhagyott megfelelő kezelési útmutatóval kell azonosítani. Ha az adatokat kommunikációs és információs rendszerekben kezelik vagy tárolják, ezeket a (2006) 3602 határozattal, annak végrehajtási szabályaival és megfelelő szabványaival összhangban kell védelemben részesíteni.
(7) A kezelésre és tárolásra vonatkozó szabályokban nem minősített érzékeny adatokként azonosított adatok vagy EU-minősített adatok illetéktelen tudomására jutásáért vagy elvesztéséért felelős bármely személy a személyzeti szabályzat szerint fegyelmi eljárás alá vonható. E fegyelmi eljárás nem érinti a tagállamok illetékes nemzeti hatóságai által, a nemzeti törvények és rendeletek szerint lefolytatott bármely további jogi vagy büntetőeljárást és a szerződéses jogorvoslatot.
10. cikk
A kommunikációs és információs rendszerekre vonatkozó biztonsági intézkedések
(1) A Bizottság által használt valamennyi kommunikációs és információs rendszernek eleget kell tennie a C(2006) 3602 határozatban, annak végrehajtási szabályaiban és megfelelő szabványaiban meghatározott, információs rendszerek biztonságával kapcsolatos bizottsági politikának.
(2) A kommunikációs és információs rendszert tulajdonló, kezelő vagy üzemeltető bizottsági szolgálatok kizárólag akkor adhatnak más uniós intézmények, ügynökségek, szervek vagy egyéb szervezetek számára hozzáférést ezen rendszerekhez, hogyha ezen uniós intézmények, ügynökségek, szervek vagy egyéb szervezetek megfelelő biztosítékot tudnak nyújtani arra vonatkozóan, hogy informatikai rendszereik a C(2006) 3602 határozatban, annak végrehajtási szabályaiban és megfelelő szabványaiban meghatározott, információs rendszerek biztonságával kapcsolatos bizottsági politikában meghatározott szinttel egyenértékű védelmet élveznek. A Bizottság e feltétel betartását nyomon követi, és súlyos meg nem felelés vagy a megfelelés folyamatos elmulasztása esetén joga van a hozzáférést megtagadni.
11. cikk
A kiberbiztonságra vonatkozó igazságügyi szakértői elemzés
A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság felelős különösen a 13. cikkben szereplő, a kémelhárítással, az adatszivárgással, az informatikai támadásokkal és az informatikai rendszerek biztonságával kapcsolatos biztonsági vizsgálatok támogatása érdekében az illetékes bizottsági szervezeti egységekkel közösen lefolytatott igazságügyi szakértői műszaki elemzésért.
12. cikk
Személyekre és tárgyakra vonatkozó biztonsági intézkedések
(1) Az 5. cikk szerint megbízott személyzet - a 3. cikkben megállapított alapelveknek megfelelően - többek között az alábbi biztonsági intézkedések közül hozhat egyet vagy többet a Bizottságon belüli biztonság biztosítása és a kockázatok megelőzése és ellenőrzése érdekében:
a)
igazgatási, fegyelmi, polgári vagy büntetőeljáráshoz vezethető incidensek vagy magatartás esetén a helyszín és bizonyíték biztosítása, ideértve a hozzáférés és kilépési ellenőrző naplóállományokat, a zárt láncú televízió által készített képeket;
b)
a biztonságra fenyegetést jelentő személyekkel kapcsolatos korlátozott intézkedések, ideértve személyek felszólítását a Bizottság létesítményeinek elhagyására, személyek kikísérését a Bizottság létesítményeiből, személyek meghatározott időszakra történő kitiltását a Bizottság létesítményeiből, ez utóbbit a végrehajtási szabályokban meghatározandó feltételekkel összhangban kell meghatározni;
c)
a biztonságra fenyegetést jelentő tárgyakkal kapcsolatos korlátozott intézkedések, ideértve adott tárgy eltávolítását, lefoglalását vagy ártalmatlanítását;
d)
a Bizottság létesítményeinek átkutatása, ideértve az ezen létesítményeken belüli irodákat is;
e)
a kommunikációs és információs rendszer, valamint a felszerelés, telefonok és távközlési forgalmi adatok, naplóállományok, felhasználói fiókok átkutatása, stb.;
f)
hasonló hatással járó egyéb különleges biztonsági intézkedések a biztonsági kockázatok megelőzése vagy ellenőrzése érdekében, különösen a Bizottság tulajdonosként vagy munkáltatóként az alkalmazandó nemzeti jognak megfelelően gyakorolt jogait illetően.
(2) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság Biztonsági Igazgatósága személyzetének az 5. cikk szerint megbízott tagjai kivételes körülmények között, a 3. cikkben megállapított alapelvekkel teljes összhangban minden szükséges sürgős intézkedést meghozhatnak. A megbízott személyzet ezen intézkedések megtétele után a lehető leghamarabb tájékoztatja a Biztonsági Igazgatóság igazgatóját, aki a meghozott intézkedéseket megerősítő és a további szükséges intézkedéseket engedélyező humánerőforrásügyi és biztonsági főigazgatótól megfelelő felhatalmazást kér és adott esetben kapcsolatot tart az illetékes nemzeti hatóságokkal.
(3) Az e cikk szerinti biztonsági intézkedéseket azok meghozatalának időpontjában, vagy azonnali kockázat vagy válsághelyzet esetén, azok meghozatalát követő ésszerű időn belül kell dokumentálni. Utóbbi esetben a dokumentációnak tartalmaznia kell azon elemeket, amelyek az azonnali kockázat vagy válsághelyzet fennállására vonatkozó értékelés alapjául szolgáltak. A dokumentáció lehet rövid, ugyanakkor olyan módon kell összeállítani, hogy lehetővé tegye az intézkedés hatálya alá tartozó személy számára a védelemhez és a személyes adatok védelméhez fűződő jogának 45/2001/EK rendelettel összhangban történő gyakorlását és az intézkedés jogszerűségének vizsgálatát. A személyzet tagjaira irányuló különleges biztonsági intézkedésekkel kapcsolatos semmilyen információ nem képezheti adott személy személyügyi iratának részét.
(4) A Bizottság a b) pont szerinti biztonsági intézkedések meghozatalakor biztosítja továbbá az érintett személy lehetőségét egy ügyvéd vagy a bizalmát élvező adott személy megkeresésére, és felhívja a figyelmét az európai adatvédelmi biztoshoz való fordulásra vonatkozó jogára.
13. cikk
Vizsgálatok
(1) A személyzeti szabályzat 86. cikkének és IX. mellékletének, valamint a Bizottság és az EKSZ közötti bármely különmegállapodásnak - így a 2014. május 28-án aláírt, az Unió küldöttségeire kiküldött bizottsági személyzettel szembeni gondossági kötelezettségről szóló, az Európai Bizottság Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatósága és az Európai Külügyi Szolgálat közötti különmegállapodásnak - a sérelme nélkül biztonsági vizsgálatokat lehet lefolytatni:
a)
a Bizottságon belüli biztonságot érintő incidensek esetén, ideértve a bűncselekmény gyanúját;
b)
a nem minősített érzékeny adatok, EU-minősített vagy Euratom-minősített adatok lehetséges kiszivárgása, helytelen kezelése vagy illetéktelen tudomására jutása esetén;
c)
kémelhárítás és a terrorizmus elleni küzdelem keretében;
d)
súlyos kiberbiztonsági incidensek esetén.
(2) A biztonsági vizsgálat lefolytatására vonatkozó döntést a humánerőforrásügyi és biztonsági főigazgató hozza meg, aki egyúttal a vizsgálati jelentés címzettje is.
(3) A biztonsági vizsgálatokat kizárólag a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság személyzetének az 5. cikk szerint megfelelően megbízott külön tagjai hajthatják végre.
(4) A megbízott személyzet a biztonságra vonatkozó hatásköreit függetlenül, a megbízásban meghatározottak szerint látja el, és a 12. cikkben felsorolt hatáskörökkel rendelkezik.
(5) A biztonsági vizsgálatok végrehajtására hatáskörrel rendelkező megbízott személy a Bizottság létesítményein belül elkövetett bármely szabálysértéssel vagy bűncselekménnyel kapcsolatos vagy a 2. cikk (3) bekezdésében említett személyeket - akár áldozatként, akár ezen törvénysértések elkövetőiként - érintő valamennyi rendelkezésre álló forrásból információt gyűjthet.
(6) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság adott esetben tájékoztatja a fogadó tagállam vagy bármely más érintett tagállam illetékes hatóságait, különösen hogyha a vizsgálat során bűncselekmény elkövetésére utaló jeleket találtak. Ebben az összefüggésben a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság - adott esetben és szükség esetén - támogatást nyújt a fogadó tagállam vagy bármely más érintett tagállam hatóságainak.
(7) Súlyos kiberbiztonsági incidensek esetén az Informatikai Főigazgatóság szorosan együttműködik a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatósággal a műszaki kérdésekben nyújtott támogatás érdekében. A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság az Informatikai Főigazgatósággal egyeztetve dönt a fogadó ország vagy bármely más érintett tagállam illetékes hatóságai tájékoztatásának megfelelő időpontjáról. Az európai intézmények, szervek és ügynökségek számítógépes vészhelyzeteket elhárító csoportjának incidens koordinációs szolgálatai nyújtanak támogatást azon uniós intézményeknek és ügynökségeknek, amelyeket az esemény érinthetett.
(8) A biztonsági vizsgálatokat dokumentálni kell.
14. cikk
A biztonsági vizsgálatok és más típusú vizsgálatok közötti hatásköri megosztás
(1) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság Biztonsági Igazgatósága végrehajtja a 13. cikkben említett biztonsági vizsgálatokat, és amennyiben e vizsgálatok az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) vagy a Bizottság Vizsgálati és Fegyelmi Hivatalának (IDOC) hatáskörébe tartoznak, haladéktalanul kapcsolatba lép ezen szervekkel, különösen az OLAF vagy IDOC későbbi lépéseinek illetéktelen tudomására jutásának elkerülése érdekében. A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság Biztonsági Igazgatósága adott esetben bevonja az OLAF-ot vagy az IDOC-ot a vizsgálatba.
(2) A 13. cikkben említett biztonsági vizsgálatok nem sérthetik az OLAF vagy IDOC az ezen szervekre irányadó szabályok által meghatározott hatásköröket. A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság Biztonsági Igazgatóságától szakmai segítségnyújtás kérhető az OLAF vagy IDOC által kezdeményezett vizsgálatok esetén.
(3) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság Biztonsági Igazgatóságától segítségnyújtás kérhető az OLAF alkalmazottai számára, amikor azok feladataik megkönnyítése érdekében az Európai Parlament és a Tanács 883/2013/EU, Euratom rendelete 3. cikkének (5) bekezdésével és 4. cikkének (4) bekezdésével (13) összhangban belépnek a Bizottság létesítményeibe A Biztonsági Igazgatóság ezen segítségnyújtás iránti kérelmekről tájékoztatja a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóságot és a humánerőforrásügyi és biztonsági főigazgatót vagy, amennyiben a vizsgálatot a Bizottság tagjai vagy a Főtitkár által igénybe vett bizottsági létesítményben hajtják végre, a Bizottság elnökét és a humánerőforrásért felelős biztost.
(4) Amennyiben egy ügy mind a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság Biztonsági Igazgatósága, mind az IDOC hatáskörébe is tartozhat, a Biztonsági Igazgatóság - a személyzeti szabályzat 22. cikke a) pontjának sérelme nélkül - a humánerőforrásügyi főigazgatónak történő, 13. cikk szerinti jelentéstétel során, a lehető legkorábbi szakaszban véleményt mond arról, hogy fennállnak-e az ügy IDOC hatáskörébe való utalását alátámasztó indokok. E szakaszt különösen akkor kell elértnek tekinteni, hogyha egy azonnali biztonsági fenyegetés véget ért. A kérdésben a humánerőforrásügyi és biztonsági főigazgató hoz döntést.
(5) Amennyiben egy ügy mind a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság Biztonsági Igazgatósága, mind az OLAF hatáskörébe is tartozhat, a Biztonság Igazgatóság haladéktalanul beszámol a humánerőforrásügyi és biztonsági főigazgatónak és a lehető legkorábbi szakaszban tájékoztatja az OLAF főigazgatóját. E szakaszt különösen akkor kell elértnek tekinteni, hogyha egy azonnali biztonsági fenyegetés véget ért.
15. cikk
Biztonsági ellenőrzések
(1) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság biztonsági ellenőrzéseket hajt végre a bizottsági szolgálatok és személyek e határozatnak és annak végrehajtási szabályainak való megfelelésének ellenőrzésére, valamint szükség esetén ajánlásokat fogalmaz meg.
(2) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság adott esetben biztonsági ellenőrzéseket vagy biztonsági nyomon követő vagy értékelő látogatásokat hajt végre annak megállapítása érdekében, hogy az egyéb uniós intézmények, ügynökségek vagy szervek, tagállamok, harmadik államok vagy nemzetközi szervezetek felelősségi körébe tartozó bizottsági személyzet, eszközök és információ biztonsága a biztonsági szabályok, rendeletek és szabványok szerint megfelelő, legalább a Bizottság védelmével egyenértékű védelemmel van-e ellátva. Adott esetben és a kormányok közötti jó együttműködés szellemében, e biztonsági ellenőrzések a minősített adatok egyéb uniós intézményekkel, szervekkel és ügynökségekkel, tagállamokkal és harmadik államokkal vagy nemzetközi intézményekkel való megosztása során lefolytatott ellenőrzéseket is magukban foglalhatják.
(3) Az Unió küldöttségein dolgozó bizottsági személyzet tekintetében ezt a cikket értelemszerűen, a Bizottság és az EKSZ közötti bármely különmegállapodás - így a 2014. május 28-án aláírt, az Unió küldöttségeire kiküldött bizottsági személyzettel szembeni gondossági kötelezettségről szóló, az Európai Bizottság Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatósága és az Európai Külügyi Szolgálat közötti különmegállapodás - sérelme nélkül kell végrehajtani.
16. cikk
Riasztási fokozatok és válsághelyzetek kezelése
(1) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság felel a riasztási fokozatokra vonatkozó megfelelő intézkedések - a Bizottságon belüli biztonságot érintő fenyegetések és incidensek előkészítéseképpen vagy azokra válaszul történő - elfogadásáért és a válsághelyzetek kezeléséhez szükséges intézkedésekért.
(2) Az (1) bekezdésben említett riasztási fokozatokra vonatkozó intézkedéseknek arányosnak kell lenniük a biztonsági fenyegetés szintjével. A riasztási fokozatok szintjeit szoros együttműködésben határozzák meg az uniós intézmények, ügynökségek és szervek, valamint a Bizottság létesítményének otthont adó tagállam vagy tagállamok illetékes szolgálataival.
(3) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság a kapcsolattartó pont a riasztási fokozatok és a válsághelyzet kezelése tekintetében.
4. FEJEZET
SZERVEZET
17. cikk
A bizottsági szolgálatok általános feladatai
(1) A Bizottság e határozatban említett feladatait a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság hajtja végre a biztonságért felelős bizottsági tag felügyelete és felelőssége alatt.
(2) A kiberbiztonsággal kapcsolatos különleges rendelkezéséket a (2006) 3602 határozatban határozzák meg.
(3) Az e határozatra és annak végrehajtási szabályainak végrehajtására, valamint a napi szintű megfelelésre vonatkozó feladatok a Bizottság más szervezeti egységeire átruházhatók minden olyan esetben, amikor a biztonság decentralizált érvényesülése jelentős hatékonyságjavulást, erőforrás- vagy időmegtakarítást jelent, például az érintett szolgálatok földrajzi elhelyezkedése miatt.
(4) Amennyiben a (3) bekezdés alkalmazandó, a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság és - adott esetben - az Informatikai Főigazgatóság köt megállapodásokat a Bizottság érintett szervezeti egységeivel a biztonsági politikák végrehajtására és nyomon követésére vonatkozó egyértelmű szerepek és feladatok megállapítása érdekében.
18. cikk
A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság
(1) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság különösen a következőkért felel:
1.
a Bizottság biztonsági politikájának, végrehajtási szabályainak és biztonsági közleményeinek kidolgozása;
2.
információk gyűjtése a biztonsági fenyegetések és kockázatok felmérése érdekében, valamint a Bizottságon belüli biztonságot érinthető valamennyi kérdésre vonatkozóan;
3.
a Bizottság valamennyi telephelyén elektronikus elhárítás és védelem biztosítása, a fenyegetésértékelések és a Bizottság érdekeit sértő jogellenes tevékenységekkel kapcsolatos bizonyítékok figyelembevételével;
4.
a biztonsággal vagy védelemmel kapcsolatos bármely kérdésben segélyhívó szolgálat biztosítása a Bizottság szolgálatai és személyzete számára a hét minden napján 24 órában;
5.
a biztonsági kockázatok mérséklésére irányuló biztonsági intézkedések végrehajtása és a megfelelő kommunikációs és információs rendszer kialakítása és fenntartása üzemeltetési szükségleteinek kielégítése érdekében, különösen a fizikai hozzáférés ellenőrzése, a biztonsági engedélyek intézése és az érzékeny és EU-minősített adatok kezelése területén;
6.
a biztonsági kultúra ösztönzése és a biztonsági kérdésekben megfelelően kiképzett személyzeti állomány létrehozása érdekében a Bizottságon belüli biztonságra vonatkozó valamennyi kérdéssel kapcsolatos figyelemfelhívás, gyakorlatok és kiképzések szervezése, képzés és tanácsadás nyújtása.
(2) A Bizottság más szolgálatai hatásköreinek és feladatainak sérelme nélkül, a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság az alábbiak tekintetében külső kapcsolatot létesít:
1.
más uniós intézmények, ügynökségek és szervek biztonságért felelős szervezeti egységeivel, a Bizottság személyeivel, eszközeivel és információival kapcsolatos biztonságra vonatkozó kérdésekben;
2.
a tagállamok, harmadik államok, valamint nemzetközi szervezetek és szervek biztonsággal, hírszerzéssel, fenyegetésértékeléssel foglalkozó szolgálataival, ideértve a nemzeti biztonsági hatóságokat is, a Bizottság személyeivel, eszközeivel és adataival kapcsolatos biztonságot érintő kérdésekben;
3.
rendőri szervekkel és más segélyhívó szolgálatokkal, a Bizottságon belüli biztonságot érintő valamennyi rutin- vagy sürgősségi kérdésben;
4.
más uniós intézmények, ügynökségek és szervek, valamint tagállamok és harmadik országok biztonsági hatóságaival, a Bizottságon belüli biztonságot esetlegesen befolyásoló számítógépes támadások elleni fellépés területén;
5.
a Bizottságon belüli biztonságot érintő terrorista és kémtevékenységek által jelentett fenyegetésekkel kapcsolatos értesülések fogadása, értékelése és elosztása tekintetében;
6.
A Bizottság (EU, Euratom) 2015/444 határozatában (14) részletesen meghatározott, minősített adatokkal kapcsolatos kérdések tekintetében.
(3) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság felel az információ e cikk alapján történő biztonságos továbbításáért, ideértve a személyes adatok átadását.
19. cikk
A Bizottság biztonsági szakértői csoportja
Létre kell hozni a Bizottság biztonsági szakértői csoportját, amelynek feladata, hogy adott esetben tanácsot adjon a Bizottságnak a belső biztonsági politikájával és különösen az EU-minősített adatok védelmével kapcsolatos kérdésekben.
20. cikk
Helyi biztonsági tisztviselők
(1) A Bizottság minden egyes szervezeti egysége vagy kabinetje helyi biztonsági tisztviselőt nevez ki, aki saját szolgálata és a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság közötti elsődleges kapcsolattartási pontként működik a Bizottságon belüli biztonsággal kapcsolatos valamennyi kérdésben. Adott esetben egy vagy több helyettes helyi biztonsági tisztviselő is kinevezhető. A helyi biztonsági tisztviselőnek hatósági vagy ideiglenes alkalmazottnak kell lennie.
(2) A helyi biztonsági tisztviselő - a Bizottság adott szervezeti egységén vagy kabinetjén belüli fő kapcsolattartó pontként - a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóságnak és feletteseinek rendszeres időközönként beszámol a Bizottság szervezeti egységét érintő biztonsági kérdésekről, és azonnal beszámol minden egyes biztonsági incidensről, ideértve azokat is, amikor EU-minősített vagy nem minősített érzékeny adatok juthattak illetéktelenek tudomására.
(3) A kommunikációs és információs rendszerek biztonságával kapcsolatos valamennyi kérdésben a helyi biztonsági tisztviselő kapcsolatot tart saját bizottsági szervezeti egységének helyi informatikai biztonsági tisztviselőjével, akinek szerepét és feladatait a C(2006) 3602 határozat határozza meg.
(4) A helyi biztonsági tisztviselő hozzájárul a személyzet, vállalkozók és a Bizottság szervezeti egységének felügyelete alatt dolgozó más személyek különleges igényeit kielégítő biztonsági képzésekhez és tudatosságnövelő tevékenységekhez.
(5) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság kérésére, jelentős vagy azonnali biztonsági kockázatok esetén egyedi feladatok bízhatók a helyi biztonsági tisztviselőre. A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóságnak tájékoztatnia kell a helyi biztonsági tisztviselő helyi főigazgatóságának humánerőforrásügyi főigazgatóját vagy igazgatóját ezen egyedi feladatokról.
(6) A helyi biztonsági tisztviselő feladatai nem érinthetik a helyi informatikai biztonsági tisztviselők, munkahelyi biztonsági és egészségvédelmi vezetők, nyilvántartó hivatalt ellenőrző tisztviselők szerepét és feladatait, illetve a biztonsággal vagy védelemmel kapcsolatos feladatokat magában foglaló egyéb funkciókat. A helyi biztonsági tisztviselő kapcsolatot tart e szervekkel és személyekkel egy koherens és következetes biztonsági megközelítés, valamint a Bizottságon belüli biztonsággal kapcsolatos kérdésekre vonatkozó hatékony információáramlás biztosítása érdekében.
(7) A helyi biztonsági tisztviselőnek közvetlen felettesei tájékoztatása közben közvetlen elérése van saját főigazgatójához vagy szolgálatvezetőjéhez. A helyi biztonsági tisztviselő az EU-minősített adatokhoz való hozzáféréshez legalább SECRET UE/EU SECRET szintig érvényes biztonsági engedéllyel rendelkezik.
(8) Az információk és legjobb gyakorlatok cseréjének elősegítése érdekében a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság évente legalább két alkalommal konferenciát szervez a helyi biztonsági tisztviselőknek. A helyi biztonsági tisztviselők részvétele kötelező e konferenciákon.
5. FEJEZET
VÉGREHAJTÁS
21. cikk
Végrehajtási szabályok és biztonsági közlemények
(1) E határozat végrehajtási szabályainak elfogadása szükség esetén egy felhatalmazásról szóló külön bizottsági határozat tárgya lesz a Bizottság biztonsági kérdésekért felelős tagja érdekében, a belső eljárási szabályzattal teljes összhangban.
(2) A Bizottság fent említett határozata általi felhatalmazást követően a Bizottság biztonsági kérdésekért felelős tagja biztonsági közleményeket dolgozhat ki, amelyek ezen határozat és annak végrehajtási szabályainak alkalmazási körébe tartozó biztonsági útmutatókat és legjobb gyakorlatokat határoznak meg.
(3) A Bizottság egy külön hatáskör-átruházási határozatban az e cikk első és második bekezdésében említett feladatokat a Humánerőforrásügyi és biztonsági főigazgatóra ruházhatja, a belső eljárási szabályzattal teljes összhangban.
6. FEJEZET
VEGYES ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
22. cikk
A személyes adatok feldolgozása
(1) A Bizottság az e határozat végrehajtásához szükséges személyes adatokat a 45/2001 rendelettel összhangban dolgozza fel.
(2) Az e határozat elfogadásának idején már meglévő és az európai adatvédelmi biztosnak (15) már bejelentett intézkedések sérelme nélkül, a személyes adatok feldolgozásával járó, biztonsági vagy válságkezelési okokból szükséges, ezen határozat szerinti bármely - például hozzáférési és kilépési naplókkal, zárt láncú televíziós kamerák felvételeivel, készenléti szolgálatokba és feladó központokba érkező telefonhívások felvételével és hasonló adatokkal kapcsolatos - intézkedés esetén az érintettek számára megfelelő biztosítékokat megállapító, 21. cikk szerinti végrehajtási szabályokat kell alkalmazni.
(3) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság főigazgatója felel a személyes adatok ezen határozat keretében történő bármilyen feldolgozásának biztonságáért.
(4) Ezen végrehajtási szabályokat és eljárásokat a 45/2001/EK rendelettel összhangban az adatvédelmi tisztviselővel és az európai adatvédelmi biztossal folytatott konzultációt követően kell elfogadni.
23. cikk
Átláthatóság
Ezt a határozatot és annak végrehajtási szabályait a Bizottság személyzetének és az azok által érintett személyek tudomására kell hozni.
24. cikk
Korábbi határozatok hatályon kívül helyezése
A (94) 2129 határozat hatályát veszti.
25. cikk
Hatálybalépés
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2015. március 13-án.