РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 16 април 2014 година
относно прехвърлянето на предписани емисионни единици по партидата на страна по Протокола от Киото в регистъра на Финландия
(нотифицирано под номер С(2014) 2475)
(2014/224/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение 2002/358/ЕО на Съвета от 25 април 2002 г. за одобрение от името на Европейската общност на Протокола от Киото към Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменението на климата и съвместното изпълнение на задълженията, произтичащи от нея (1), и по-специално член 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Решение 2006/944/ЕО на Комисията (2) се определят съответните нива на емисиите за Съюза и неговите държави членки за първия период на поети задължения по Протокола от Киото.
(2)
С Решение 2010/778/ЕС на Комисията (3) бе изменено Решение 2006/944/ЕО, като бяха определени съответните окончателни нива на емисиите, разпределени на Съюза и на всяка държава членка, и като бе предвидено окончателната аритметична разлика от 19 357 532 тона еквивалент на въглероден диоксид между количеството емисии на Съюза и сбора от количествата емисии на държавите членки да бъде издадена като предписани количествени единици от Съюза. Освен това, в посоченото решение бе предвидено прехвърлянето на пет милиона предписани емисионни единици по партидата на страна по Протокола от Киото в регистъра на Дания.
(3)
При приемането на Решение 2010/778/ЕС бе отбелязано, че прехвърлянето на пет милиона предписани емисионни единици на Дания не засяга собствеността върху оставащия аритметичен излишък на Съюза.
(4)
През декември 2011 г. на състоялата се в Дърбан 17-а конференция на страните по Рамковата конвенция на ООН по изменение на климата („РКООНИК“) бе прието Решение 2/CMP.7 на Конференцията на страните, разглеждана като среща на страните по Протокола от Киото („Решение от Дърбан“). В посоченото решение бяха установени правила за отчитане на земеползването, промените в земеползването и горското стопанство („LULUCF“) за втория период на поети задължения по Протокола от Киото („Протокол от Киото“) към РКООНИК.
(5)
В Решението от Дърбан е налице значително отклонение от предходните правила за отчитане, договорени по Протокола от Киото за първия период на поети задължения. В решение 16/CMP.1 на Конференцията на страните, разглеждана като среща на страните по Протокола от Киото, приета от 11-а конференция на страните по РКООНИК в Монреал през декември 2005 г., се предвиждат ограничения, както е посочено в приложението към въпросното решение, за целите на ангажиментите на страните по първия период на поети задължения по Протокола от Киото. Освен това в Решение 16/CMP.1 се предвижда възможността страните да надвишат тези лимити чрез компенсиране на нетните емисии („дебити“) вследствие дейностите по залесяване, повторното залесяване и обезлесяването съгласно член 3, параграф 3 от Протокола от Киото, с нетни поглъщания („кредити“) вследствие дейностите по стопанисване на горите в съответствие с член 3, параграф 4 от Протокола от Киото. Това правило за отчитане обикновено се нарича правило на компенсирането. В Решението от Дърбан не се предвижда подобно правило на компенсиране за втория период на поети задължения по Протокола от Киото.
(6)
Правилата за отчитане в Решението от Дърбан предвиждат ограничения за използването на кредити, произтичащи от дейностите по стопанисване на горите, с цел да се отчете ангажиментът за смекчаване на последиците във втория период на ангажименти по Протокола от Киото. Съгласно това решение, дадена страна не може да използва повече кредити, произтичащи от дейностите по стопанисване на горите, от еквивалента на 3,5 % от емисиите на тази страна, без LULUCF, в своята базова година или базов период за изпълнението на своя ангажимент за смекчаване на последиците.
(7)
Промените в правилата за отчитане по отношение на LULUCF, съгласно определеното в Решението от Дърбан, имат значително отражение върху начина, по който страните отчитат дейностите в областта на LULUCF през втория период на поети задължения. Поради географските различия в сектора на земеползването и голямото разнообразие в националните особености в тази връзка, отражението на промените се различава значително между отделните държави членки. Изключването на правилото за обезщетение от правилата за отчитане, изложени в Решението от Дърбан, се отразява на изпълнението на задълженията на страните за втория период на ангажименти по Протокола от Киото. Това важи особено за гъсто залесените страни, като се има предвид, че условията в сектора на LULUCF се различават в отделните страни.
(8)
В заключенията си от 9 март 2012 г. Съветът призна отражението на промените в правилото за отчитане за компенсирането през втория период на ангажименти по Протокола от Киото, чрез признаване на „особеностите на гъсто залесените страни, особено по отношение на ограничените възможности за обхващане на емисиите от залесяване, възстановяване на горите и обезлесяване с нарастващи поглътители в резултат от стопанисването на горите“. В същото време Съветът призова Комисията „да проучи възможностите за намиране на задоволително решение, като същевременно се гарантира екологосъобразността“.
(9)
Специфичният случай на гъсто залесените страни бе също признат от Съвета през 2012 г. в рамките на процеса, довел до приемането на Решение № 529/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 г. относно правила за отчитане на емисиите и поглъщанията на парникови газове, дължащи се на дейности във връзка със земеползването, промените в земеползването и горското стопанство и относно информация за действията, свързани с тези дейности (4), както разкрива позоваването на условията на околната среда в гъсто залесените страни, в преамбюла на посоченото решение.
(10)
Финландия многократно изрази своята загриженост по отношение на своите дебити от обезлесяване за сектора на LULUCF вследствие промяната в правилото за компенсиране с Решението от Дърбан. Финландия изглежда засегната по специфичен и особен начин от прилагането на Решението от Дърбан. По текущи оценки Финландия е единствената държава членка, чийто годишен лимит от 3,5 % би означавал, че тя не може да покрие своите дебити, вследствие дейностите по залесяване, повторно залесяване и обезлесяване с кредитите, вследствие дейностите по стопанисване на горите, при отчитането на ангажимента си през втория период на ангажименти по Протокола от Киото.
(11)
С оглед съобразяване със специалния случай на Финландия, Съюзът следва да прехвърли на Финландия общо количество, което не надвишава десет милиона предписани емисионни единици от аритметичния излишък, предвиден в Решение 2006/944/ЕО, изменено с Решение 2010/778/ЕС. Това общо количество следва да послужи единствено за еднократна компенсация на Финландия във връзка с въздействието, което оказва промяната в правилото за компенсиране, в рамките на необходимото, за да се позволи на Финландия да изпълни ангажиментите си през втория период на поети задължения по Протокола от Киото.
(12)
Това прехвърляне следва да се извърши колкото е възможно по-скоро и преди края на периода на проверка за първия период на поети задължения по Протокола от Киото, при условие че са налични предписани емисионни единици в регистъра на ЕС и когато задължението относно Хърватия, както е посочено в Протокола относно някои разпоредби, отнасящи се до възможно еднократно прехвърляне на Република Хърватия на предписани емисионни единици, издадени съгласно Протокола от Киото към Рамковата конвенция на Обединените нации по изменението на климата, както и съответната компенсация по Договора за присъединяване на Република Хърватия към Европейския съюз (5), бъдат изпълнени или уредени.
(13)
При използването на тези предписани емисионни единици Финландия не трябва да надвишава кредитите вследствие дейностите по стопанисване на горите във Финландия, които са забранени за използване в съответствие с параграф 13 от приложението към Решението от Дърбан. Комисията е отчела надлежно поетите от Финландия ангажименти за анулиране на получените вследствие на това прехвърляне предписани емисионни единици, които не са изразходвани към края на втория период на поети задължения.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по изменение на климата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Максимум десет милиона (10 000 000) от предписаните емисионни единици, посочени в член 2 от Решение 2006/944/ЕО, се предоставят, за да се позволи на Финландия да изпълни ангажиментите си през втория период на поети задължения по Протокола от Киото.
Централният администратор на регистъра на Съюза ще прехвърли, колкото е възможно по-скоро и преди края на периода на проверка за първия период на поети задължения по Протокола от Киото, въпросното общо количество, което не може да надвишава десет милиона (10 000 000) предписани количествени единици по партидата на страна по Протокола от Киото в регистъра на Финландия.
2. Прехвърлянето, посочено в параграф 1, се извършва, при условие че са налични предписани емисионни единици в регистъра на ЕС и когато задължението относно Хърватия, както е посочено в Протокола относно някои разпоредби, отнасящи се до възможно еднократно прехвърляне на Република Хърватия на предписани емисионни единици, издадени съгласно Протокола от Киото към Рамковата конвенция на Обединените нации по изменението на климата, както и съответната компенсация по Договора за присъединяване на Република Хърватия към Европейския съюз бъдат изпълнени или уредени.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 16 април 2014 година.
A BIZOTTSÁG VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2014. április 16.)
bizonyos kibocsátható mennyiségi egységeknek Finnország, mint a Kiotói Jegyzőkönyv részes fele, számlájára történő átvezetéséről
(az értesítés a C(2014) 2475. számú dokumentummal történt)
(2014/224/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Egyesült Nemzetek éghajlatváltozási keretegyezménye Kiotói Jegyzőkönyvének az Európai Közösség nevében történő jóváhagyásáról, valamint az abból származó kötelezettségek közös teljesítéséről szóló, 2002. április 25-i 2002/358/EK tanácsi határozatra (1) és különösen annak 3. cikkére,
mivel:
(1)
A 2006/944/EK bizottsági határozat (2) a Kiotói Jegyzőkönyv első kötelezettségvállalási időszakára vonatkozóan megállapítja az Európai Unió és tagállamai számára előírt kibocsátási szinteket.
(2)
A 2010/778/EU bizottsági határozat (3) az Unió és egyes tagállamai számára a Kiotói Jegyzőkönyv alapján előírt végleges kibocsátási szintek meghatározása tekintetében módosítja a 2006/944/EK határozatot, és úgy rendelkezik, hogy az Unió kibocsátási szintje és a tagállamok összesített kibocsátási szintje között végső eltérésként jelentkező 19 357 532 tonna szén-dioxid-egyenértéket kibocsátható mennyiségi egységek formájában az Uniónak ki kell adnia. Emellett az említett határozat előírja ötmillió kibocsátható mennyiségi egység átvezetését az uniós kibocsátásiegység-forgalmi jegyzékből Dánia, mint a Kiotói Jegyzőkönyv részes fele, számlájára.
(3)
A 2010/778/EU határozat elfogadásakor az érintett felek elismerték, hogy az ötmillió kibocsátható mennyiségi egység Dánia számlájára történő átvezetése nem befolyásolja a fennmaradó uniós többlet odaítélését.
(4)
2011 decemberében az ENSZ éghajlatváltozási keretegyezménye (a továbbiakban: UNFCCC) részes feleinek 17. konferenciája Durbanban elfogadta a Kiotói Jegyzőkönyv részes feleinek találkozójaként szolgáló konferencia 2/CMP.7 határozatát (a továbbiakban: durbani határozat). Az említett határozat rögzíti a földhasználat, a földhasználat megváltoztatása és az erdőgazdálkodás (LULUCF) tevékenységei tekintetében érvényes elszámolási szabályokat az UNFCCC Kiotói Jegyzőkönyvének második kötelezettségvállalási időszakára.
(5)
A durbani határozat tartalma jelentős mértékben eltér a Kiotói Jegyzőkönyv első kötelezettségvállalási időszakára vonatkozóan elfogadott, korábbi elszámolási szabályoktól. A Kiotói Jegyzőkönyv részes feleinek találkozójaként szolgáló konferencia 16/CMP.1 számú, az UNFCCC részes feleinek 2005 decemberében, Montrealban megrendezett 11. konferenciáján elfogadott határozata mellékletében a Felek kötelezettségvállalásaira vonatkozó határértékeket állapított meg a Kiotói Jegyzőkönyv első kötelezettségvállalási időszakára. A 16/CMP.1 határozat ugyanakkor meghagyta a lehetőséget a Felek számára az említett határértékek túllépésére, ha az erdőtelepítési, újraerdősítési és erdőirtási tevékenységekből származó, a Kiotói Jegyzőkönyv 3. cikkének (3) bekezdése szerinti nettó kibocsátástöbbletet („többlet”) az erdőgazdálkodási tevékenységekből eredő, a Kiotói Jegyzőkönyv 3. cikkének (4) bekezdése szerinti nettó abszorpcióval („jóváírás”) kompenzálják. Ezen elszámolási szabályt közkeletű nevén kompenzációs szabályként szokás emlegetni. A durbani határozat nem rendelkezik hasonló kompenzációs szabályról a Kiotói Jegyzőkönyv második kötelezettségvállalási időszakára vonatkozóan.
(6)
A durbani határozatban lefektetett elszámolási szabályok korlátozzák az erdőgazdálkodásból származó jóváírások felhasználását, hogy számszerűsíthető legyen a Kiotói Jegyzőkönyv második kötelezettségvállalási időszakában az éghajlatváltozás-mérséklési kötelezettségvállalás. A határozat értelmében az aláíró felek az éghajlatváltozás hatásainak mérséklése kapcsán vállalt kötelezettségeik teljesítésére saját bázisévi vagy -időszaki - a LULUCF tevékenységek nélkül számított - kibocsátásuk legfeljebb 3,5 %-ának megfelelő mennyiség erejéig használhatják fel az erdőgazdálkodási tevékenységekből eredő jóváírásokat.
(7)
A LULUCF elszámolási szabályoknak a durbani határozat által bevezetett változásai jelentős hatással vannak arra, hogy hogyan számolják el a felek a LULUCF tevékenységeket a második kötelezettségvállalási időszakban. A földhasználati ágazat földrajzi változatosságának és a tagállami körülmények jelentős eltéréseinek köszönhetően e változások hatásai igen eltérően jelentkeznek a különböző tagállamokban. A durbani határozat azzal, hogy kivette a kompenzációs szabályt az elszámolási szabályok köréből, hatással van arra, hogy hogyan tudják teljesíteni a felek kötelezettségvállalásaikat a Kiotói Jegyzőkönyv második kötelezettségvállalási időszakában. E helyzet különösen nagy téttel bír a kiterjedt erdős területekkel rendelkező országok számára, mivel a LULUCF ágazat országról országra eltérő feltételek mellett működik.
(8)
2012. március 9-i következtetéseiben a Tanács is kiemeli a kompenzációs elszámolási szabályok megváltozásának következményeit a Kiotói Jegyzőkönyv második kötelezettségvállalási időszakában, elismerve „a kiterjedt erdős területekkel rendelkező országok sajátosságait, különösen azt, hogy korlátozottak a lehetőségeik arra, hogy az erdősítésből, újraerdősítésből és erdőirtásból eredő kibocsátásokat az erdőgazdálkodási nyelők növelésével kezeljék”. A Tanács ezzel egy időben felkérte a Bizottságot, hogy „vizsgálja meg, hogy milyen módon lehet erre a kérdésre kielégítő, a környezeti integritást is biztosító megoldást találni”.
(9)
A Tanács ugyancsak 2012-ben az üvegházhatású gázoknak a földhasználatból, a földhasználat-változtatásból és az erdőgazdálkodási tevékenységekből eredő kibocsátására és elnyelésére vonatkozó elszámolási szabályokról és az e tevékenységekhez kapcsolódó intézkedésekre vonatkozó információkról szóló, 2013. május 21-i 529/2013/EU európai parlamenti és tanácsi határozat (4) elfogadásához vezető folyamat során is elismerte a kiterjedt erdős területekkel rendelkező országok sajátos helyzetét, amit a határozat preambulumában az említett országok környezeti körülményeire tett utalás is tükröz.
(10)
Finnország több alkalommal is hangot adott aggodalmainak annak kapcsán, hogy a durbani határozat által megváltoztatott kompenzációs szabályok következtében többletei halmozódnak fel a LULUCF ágazatbeli erdőirtásból eredően. Finnországot a durbani határozat alkalmazása sajátos és egyedi módon érinti. Az aktuális elemzések alapján Finnország az egyetlen olyan tagállam, amelynek esetében a 3,5 %-os éves határérték azt jelentené, hogy a Kiotói Jegyzőkönyv második kötelezettségvállalási időszakában nem tudja az erdőtelepítésből, újraerdősítésből és erdőirtásból eredő többleteket az erdőgazdálkodási tevékenységekből származó jóváírással kompenzálni a kötelezettségek elszámolásakor.
(11)
Az Uniónak ezért, figyelembe véve Finnország sajátos és egyedi helyzetét, indokolt rendelkezni összesen maximum tízmillió kibocsátható mennyiségi egység Finnország számlájára történő átvezetéséről a 2010/778/EU határozattal módosított 2006/944/EK határozatban említett uniós készletből. Ez a teljes mennyiség kizárólag a kompenzációs szabályok változását ellentételező, egyszeri kompenzációként szolgál Finnország részére, az ahhoz szükséges mértékben, hogy Finnország teljesíteni tudja vállalásait a Kiotói Jegyzőkönyv második kötelezettségvállalási időszakában.
(12)
Az átvezetést a lehető leghamarabb, még a Kiotói Jegyzőkönyv első kötelezettségvállalási időszakához kapcsolódó kiigazítási időszak vége előtt meg kell valósítani, amennyiben az uniós jegyzékben rendelkezésre áll kellő mennyiségű kibocsátható mennyiségi egység, miután az Unió teljesítette, illetve rendezte a Horvátország tekintetében az Egyesült Nemzetek éghajlatváltozási keretegyezményéhez csatolt Kiotói Jegyzőkönyv értelmében biztosított kibocsátható mennyiségi egységeknek a Horvát Köztársaság részére történő esetleges egyszeri átruházására vonatkozó egyes szabályokról szóló jegyzőkönyvben vállalt kötelezettségeit, illetve a Horvát Köztársaságnak az Európai Unióhoz történő csatlakozásáról szóló szerződésben (5) ehhez kapcsolódóan vállalt kompenzációt.
(13)
A kibocsátható mennyiségi egységekből Finnország kizárólag annyit használhat fel, mint amilyen mennyiség beszámítását az erdőgazdálkodási tevékenységekből származó jóváírásokkal összefüggésben a durbani határozat mellékletének 13. pontja nem engedélyezi. A Bizottság kellőképpen figyelembe vette, hogy Finnország vállalta a második kötelezettségvállalási időszak végén esetlegesen fennmaradó kibocsátható mennyiségi egységeknek a számlájáról való törlését.
(14)
Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak az Éghajlatváltozási Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
(1) A 2006/944/EK határozat 2. cikkében említett kibocsátható mennyiségi egységekből maximum tízmillió (10 000 000) egységet rendelkezésre kell bocsátani arra a célra, hogy Finnország teljesíteni tudja kötelezettségvállalásait a Kiotói Jegyzőkönyv második kötelezettségvállalási időszakában.
Az uniós kibocsátásiegység-forgalmi jegyzéket vezető központi tisztviselő a jegyzékben maximum tízmillió (10 000 000) kibocsátható mennyiségi egységet a lehető legrövidebb időn belül, a Kiotói Jegyzőkönyv első kötelezettségvállalási időszakához kapcsolódó kiigazítási időszak vége előtt átvezet Finnország, mint a Kiotói Jegyzőkönyv részes fele, számlájára.
(2) Az (1) bekezdésben említett átvezetés feltétele, hogy az uniós jegyzékben rendelkezésre álljon kellő mennyiségű kibocsátható mennyiségi egység, miután az Unió teljesítette, illetve rendezte a Horvátország tekintetében az Egyesült Nemzetek éghajlatváltozási keretegyezményéhez csatolt Kiotói Jegyzőkönyv értelmében biztosított kibocsátható mennyiségi egységeknek a Horvát Köztársaság részére történő esetleges egyszeri átruházására vonatkozó egyes szabályokról szóló jegyzőkönyvben vállalt kötelezettségeit, illetve a Horvát Köztársaságnak az Európai Unióhoz történő csatlakozásáról szóló szerződésben ehhez kapcsolódóan vállalt kompenzációt.
2. cikk
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2014. április 16-án.