РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1239/2013 НА СЪВЕТА
от 2 декември 2013 година
за налагане на окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 от 11 юни 2009 г. на Съвета относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 15 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Започване на разследване
(1)
На 8 ноември 2012 г. Европейската комисия („Комисията“) уведоми чрез известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2) („известието за започване на процедурата“), за започването на антисубсидийна процедура във връзка с вноса в Съюза на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход от Китайската народна република ( „КНР“ или „съответната държава“).
(2)
Антисубсидийната процедура беше започната вследствие на жалба, подадена на 26 септември 2012 г. от EU ProSun („жалбоподателя“) от името на производители, които в случая представляват повече от 25 % от общото производство на Съюза на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти. Жалбата съдържаше prima facie доказателства за наличието на субсидиране на въпросния продукт и за произтичаща от него съществена вреда, които бяха сметнати за достатъчни основания за започването на процедура.
(3)
Преди започването на процедурата и в съответствие с член 10, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета ( „основния регламент“) Комисията съобщи на правителството на КНР ( „ПКНР“), че е получила надлежно аргументирана жалба, според която субсидираният внос на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти с произход от КНР нанася съществена вреда на промишлеността на Съюза. ПКНР беше поканено за консултации, с цел да се изясни положението във връзка със съдържанието на жалбата и да се стигне до взаимно приемливо решение. ПКНР прие поканата и впоследствие бяха проведени такива консултации. По време на консултациите не се стигна до взаимно приемливо решение. Коментарите, направени от ПКНР във връзка с това, че схемите, посочени в жалбата, не следва да подлежат на изравнителни мерки обаче бяха надлежно взети предвид. След провеждането на консултациите бяха получени изявления от ПКНР.
1.2. Паралелна антидъмпингова процедура
(4)
На 6 септември 2012 г. Европейската комисия обяви с известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3), започването на антидъмпингова процедура по отношение на вноса в Съюза на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход от КНР.
(5)
На 6 юни 2013 г. с Регламент (ЕС) № 513/2013 на Комисията (4) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от КНР („временния антидъмпингов регламент“).
(6)
Анализите на вредата, проведени в рамките на настоящото антисубсидийно разследване и в рамките на паралелното антидъмпингово разследване, се базират на едно и също определение за промишленост на Съюза, представителни производители от Съюза и разследван период и доведоха до идентични заключения, освен там, където изрично е посочено друго. Това беше счетено за целесъобразно, с цел да се рационализира анализът на вредата и да се гарантира последователност на констатациите в двете процедури. По тази причина коментарите относно различни аспекти на вредата, направени в хода на една от тези две процедури, бяха взети предвид и за двете.
1.3. Регистрационен режим
(7)
Вследствие на искане от страна на жалбоподателя, подкрепено с необходимите доказателства, на 1 март 2013 г. Комисията прие Регламент (ЕС) № 182/2013 на Комисията (5) за въвеждане на регистрационен режим за вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република, като режимът беше въведен от 6 март 2013 г.
(8)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че решението за налагане на регистрационен режим на вноса е неоснователно, тъй като не са изпълнени условията по член 24, параграф 5 от основния регламент. Тези твърдения обаче не бяха мотивирани, нито се основаваха на фактически доказателства. Към момента на вземане на решението за въвеждане на регистрационен режим на вноса Комисията разполагаше с достатъчно prima facie доказателства, които обосновават необходимостта от въвеждане на регистрационен режим на вноса, по-специално рязко нарастването на вноса както като абсолютна стойност, така и като пазарен дял. Поради това твърденията, изказани в това отношение, бяха отхвърлени.
1.4. Страни, засегнати от процедурата
(9)
Комисията официално уведоми за започването на процедурата жалбоподателите, другите известни производители от Съюза, известните производители износители, органите на КНР и известните вносители. На заинтересованите страни беше предоставена възможността да изложат становищата си в писмен вид и да поискат да бъдат изслушани в срока, посочен в известието за започване на процедурата.
(10)
С оглед на очевидно големия брой производители износители, производители от Съюза и несвързани вносители, всички известни производители износители и несвързани вносители бяха приканени да заявят своя интерес пред Комисията и да предоставят, както е посочено в известието за започване, основна информация за своята дейност, свързана с разглеждания продукт през периода, посочен в съображение 38 по-долу. Тази информация бе поискана съгласно член 27 от основния регламент с цел Комисията да реши дали е необходимо изготвянето на извадка и ако това е така - да направи подбор. Проведени бяха и консултации с китайските органи.
а) Извадка от производители износители
(11)
Първоначално 121 китайски производители износители/групи производители представиха поисканата информация и се съгласиха да бъдат включени в извадка. Съдействащите дружества са осъществили износ, възлизащ на над 80 % от общата стойност на китайския износ. Въз основа на получената от производителите износители информация и по силата на член 27 от основния регламент Комисията първоначално предложи извадка от седем производители износители/групи от производители износители.
(12)
Избраната извадка от седем групи дружества се състои от тримата съдействащи производители износители с най-големия обем на износ на модули, двамата съдействащи износители с най-големия обем на износ на елементи и двамата съдействащи износители с най-големия обем на износ на полупроводникови пластини. Извадката от тези седем групи производители износители послужи за основа при определянето на степента на субсидиране на тези групи, както и на степента на субсидиране на всички съдействащи производители износители, които не са включени в извадката, съгласно изискванията в член 15, параграфи 2 и 3 от основния регламент. Както е обяснено в съображение 46 по-долу, в заключителния етап от разследването Комисията изключи полупроводниковите пластини от продуктовия обхват. Някои дружества бяха избрани за включване в извадката поради най-големия им обем на износ на полупроводникови пластини. Като се има обаче предвид фактът, че Комисията вече е провела разследване по отношение на тези дружества и е проверила представените от тях данни, а също и фактът, че всички тези дружества осъществяват значителен износ на модули и/или елементи, не беше счетено за необходимо да се промени извадката.
(13)
В крайна сметка бе решено включените в извадката производители износители да са осем дружества/групи. Това е така, тъй като въпреки че първоначално беше съобщено че Jinko Solar Co. Ltd и Renesola Jiangsu Ltd са свързани, впоследствие бе установено, че не са.
б) Изготвяне на извадка от производители от Съюза
(14)
В известието за започване на процедурата Комисията обяви, че е подбрала временна извадка от производители от Съюза. Всички известни производители от Съюза и известни сдружения на производители бяха информирани за подбора на извадка от производители от Съюза. Временната извадка се състоеше от девет производители от Съюза, избрани сред около 215 производители от Съюза, за които се знаеше преди започването на разследването, че произвеждат сходния продукт и които бяха избрани въз основа на най-големия представителен обем на производство, като бяха отчетени обемът на продажбите и географското разположение, за които беше обосновано да се счита, че могат да бъдат разследвани в рамките на наличното време. Беше направено необходимото извадката да включва вертикално интегрирани и неинтегрирани производители от Съюза. Освен това заинтересованите страни бяха приканени да представят становищата си по отношение на временната извадка.
(15)
Няколко заинтересовани страни направиха следните възражения във връзка с временната извадка от производители от Съюза:
i)
Някои страни заявиха, че информацията, представена относно временната извадка, е била недостатъчна и не им е дала възможност да изразят обосновано мнение за предложената извадка. По-конкретно те разкритикуваха факта че самоличността на производителите от Съюза е останала поверителна и поискаха да бъдат разкрити държавите членки, в които са разположени включените в извадката производители от Съюза, делът на производството на включените в извадката производители от Съюза спрямо общия обем на производството на ФВ модули и елементи и процентите, които представляват производството и продажбите на включените в извадката дружества - поотделно за всяко дружество и за извадката като цяло).
ii)
Методът, използван за подбора за извадката, беше оспорен на основание, че той „слива три отделни етапа“, а именно подкрепата за започване на разследването, определянето на промишлеността на Съюза и изготвянето на извадката. Поради това беше изказано твърдението, че не е ясно дали промишлеността на Съюза вече е била определена към момента на подбора за извадката, а оттам и дали извадката може да се счита за представителна. Тъй като промишлеността на Съюза не е била определена на етапа на изготвяне на извадката, заинтересованите страни не са могли да проверят дали временната извадка е била представителна и, следователно, дали на базата на извадката може да се оцени точно състоянието на промишлеността на Съюза през разследвания период, дефиниран в съображение 38 по-долу. Освен това беше изтъкнато, че не е било удачно да се изготвя временна извадка на базата на отговорите на производителите от Съюза, що се отнася до разглеждането на подкрепата за започване на разследването.
iii)
Беше изказано твърдението, че временната извадка е била подбрана само въз основа на дружествата, които са изразили подкрепата си за настоящото разследване.
iv)
Една страна изказа твърдението, че тъй като във временната извадка са включени вертикално интегрирани дружества, обемът на производството на елементи може да е отчетен два или три пъти, което поражда съмнения относно цялостната представителност на извадката. За вертикално интегрираните производители беше поискано да се отчита само обемът на производството на модули, а не и обемът на производството на елементи.
v)
Същата страна изказа твърдението, че данните, на чиято база е извършен подборът за извадката, са най-малкото отчасти ненадеждни, което може да се отрази върху представителността на цялата временна извадка.
vi)
Една страна представи списък, в който според нея са били включени около 150 други производители от Съюза на сходния продукт, като тази страна изказа твърдението, че те е трябвало да бъдат взети предвид с оглед на подбора за извадката от производители от Съюза.
(16)
Аргументите, изтъкнати от страните, бяха разгледани, както следва: производителите от Съюза поискаха имената им да не се оповестяват поради заплахата от ответни мерки. Несъмнено имаше реални заплахи да се навреди на бизнеса на производителите от Съюза както в Съюза, така и извън него. Комисията счете тези искания за достатъчно обосновани и те бяха уважени. Ако се оповести местоположението или делът на производството или продажбите на отделните производители от Съюза, включени в извадката, лесно може да се установи самоличността на съответния производител, поради което възраженията по този въпрос трябваше да бъдат отхвърлени.
(17)
Комисията не е „сляла“ определянето на подкрепата с оглед започване на разследването, определянето на промишлеността на Съюза и подбора на временната извадка, тъй като тези етапи са били независими един от друг и за всеки един от тях са взети решения поотделно. Не беше доказано до каква степен използването на данни за производството и продажбите, предоставени от производителите от Съюза във връзка с разглеждането на подкрепата за започване на разследването, е оказало отражение върху представителността на извадката. При започване на процедурата промишлеността на Съюза е била временно определена. За временно установяване на общото производство на Съюза през разследвания период (дефиниран по-долу в съображение 38) беше използвана цялата налична информация относно производителите от Съюза, включително информацията, предоставена в жалбата, и данните, събрани от производителите от Съюза и другите страни преди започване на разследването.
(18)
Всички производители от Съюза, които отговориха на въпросите във връзка с подкрепата за започването на разследването, бяха взети предвид при подбора на извадката, независимо дали подкрепяха, възразяваха или не изказаха мнение относно разследването. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(19)
Въпросът за двойното/тройното отчитане беше разгледан при подбора на временната извадка. Оказа се, че ако се изключат производството и продажбите на елементи от вертикално интегрираните производители от Съюза, няма да се отчете делът на производство на елементите, продавани на свободния пазар. Ето защо беше счетено, че изключването на продажбите на елементи от общия обем на производството няма непременно да доведе до по-представителна извадка. Освен това представителността на извадката беше установена не само въз основа на обема на производството, но и въз основа на географското местоположение и балансираното представяне на вертикално интегрираните и неинтегрираните производители. Относителната представителност на обема на производството беше изчислена за всеки вид на сходния продукт. На тази база беше счетено, че методологията за подбор на временната извадка е обоснована и поради това извадката като цяло се счита за представителна за промишлеността на Съюза за продукта, предмет на разследването. Поради това твърдението беше отхвърлено. Що се отнася до надеждността на данните, извадката беше подбрана въз основа на информацията, налична към момента на изготвяне на извадката, в съответствие с член 27 от основния регламент. Относно надеждността на данните, използвани във връзка с подкрепата за започване на разследването, не бяха установени факти, които да доказват, че данните, събрани преди започването, са съдържали значителни грешки. Ето защо може обосновано да се предположи, че базата, на която е извършен подборът на временната извадка, е достатъчно надеждна. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(20)
Относно списъка от около 150 други производители от Съюза трябва да се отбележи, че тази информация беше представена след изтичане на срока, определен за заинтересованите страни, за да изразят мнение във връзка с подбора на временната извадка, и за производителите от Съюза, за да заявят интереса си и да поискат да бъдат включени в извадката. Освен това около 30 от производителите от Съюза в списъка са били в действителност известни на Комисията към момента на подбора за извадката. Наред с това всички производители от Съюза, които заявиха интереса си след публикуване на известието за започване на процедурата, бяха разгледани при подбора на извадката. Поради това представителността на извадката не е била засегната. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(21)
След получаване на коментарите съставът на извадката беше преразгледан поради индикациите, че едно от включените в нея дружества няма да съдейства изцяло. За да се запази представителността на извадката, беше избран друг производител от Съюза. Така тази преразгледана извадка се състоеше от десет дружества, избрани въз основа на най-големия представителен обем за всяко ниво на производство, като бяха взети предвид обемът на продажбите на пазара на ЕС и географското разположение, за които можеше обосновано да се предполага, че могат да бъдат разследвани в рамките на наличното време. След изключването на полупроводниковите пластини от определението на разглеждания продукт и, следователно, от обхвата на настоящото разследване (вж. съображения 42-46 и 349 по-долу), в извадката останаха осем дружества. Вследствие на това преразгледаната извадка от производители от Съюза обхващаше (като процент от общото производство на Съюза) между 18 % и 21 % за модулите и между 17 % и 24 % за елементите и обхващаше вертикално интегрираните и неинтегрираните производители. Тъй като посочването на точен процент би дало възможност за изчисляване на обема на производството на горепосочения друг производител от Съюза и по този начин би могла да се установи самоличността му, не могат да бъдат разкрити точните проценти.
(22)
Производителите от Съюза, които предоставиха на Комисията информацията, необходима за подбора на представителната извадка в настоящата антисубсидийна процедура, са същите като производителите от Съюза, предоставили съответната информация в паралелно протичащото антидъмпингово разследване. Освен това всички производители от Съюза, подбрани за окончателната извадка в антидъмпинговото разследване, предоставиха съответната информация в настоящото антисубсидийно разследване, което позволи на Комисията да изготви представителна извадка. Поради това бе счетено за целесъобразно окончателните извадки от производители от Съюза и в двете процедури да са идентични.
(23)
ПКНР отново изказа твърдението, че използването на поверителност по отношение на наименованията на жалбоподателите и включените в извадката производители от Съюза е немотивирано. Както вече беше посочено в съображение 9 от временния регламент, производителите от Съюза поискаха наименованията им да останат поверителни поради риска от ответни мерки. Комисията счете тези искания за достатъчно обосновани и те бяха уважени. Информацията, предоставена на Комисията с цел да се обоснове рискът от ответни мерки, не може да бъде разкрита пред трети страни, тъй като това би обезсмислило искането за запазване на поверителност. Освен това в случая, когато - както съобщава ПКНР - един от производителите от Съюза е направил преоценка на позицията си и е разкрил самоличността си, като е внесъл иск в Съда срещу временния регламент, вече не съществува основание да се оповестява информацията, въз основа на която е предоставена анонимност, защото неговата самоличност вече е разкрита.
(24)
След оповестяването на окончателните заключения Китайската търговска камара за внос и износ на машини и електронни продукти (CCCME) повтори аргументите си относно метода, използван за подбор на временната извадка от производители от Съюза. CCCME твърди по-специално, че институциите не са взели предвид 120 производители. Комисията вече даде обосновка по този въпрос в съображение 9 от временния регламент. Освен това институциите провериха дейността на дружествата, включени във въпросния списък. Проверката показа, че в списъка са включени предимно монтажници, дистрибутори, свързани вносители и производители износители от Китай, Тайван и Индия. Поради това с него не може да бъде доказано, че институциите са неглижирали значителен брой производители от Съюза. Освен това CCCME не оспорва общото производство на Съюза, като предоставя за целта алтернативни цифри, нито представя доказателства, че представителността на извадката е била евентуално засегната, тъй като нито един от допълнителните производители от Съюза, визирани в нейното твърдение, не би бил избран за включване в извадката, ако същият беше известен на Комисията.
в) Изготвяне на извадка от несвързани вносители
(25)
От около 250 посочени от жалбоподателя несвързани вносители, с които се свърза Комисията, двадесет страни отговориха на формуляра за изготвяне на извадка, приложен към известието за откриване на процедурата: дванадесет - за модулите и една - за елементите. В допълнение седем други страни заявиха интерес, но не предоставиха информация за внос или препродажба на разглеждания продукт. В съответствие с член 27 от основния регламент подборът на извадката беше извършен така, че да се обхване най-големият представителен обем внос, за който е обосновано да се счита, че може да бъде разследван в рамките на наличното време. Поради това извадката от несвързани вносители обхвана двама вносители за модулите и един вносител за елементите, представляващи около 2 % - 5 % от общия внос от съответната държава. След като бяха получени отговорите на въпросниците обаче стана ясно, че основната дейност на един от тримата вносители е била всъщност свързана със соларни инсталации, а не с търговия с разглеждания продукт. Що се отнася до дейността на втория вносител, той е бил вносител на модули, а не на елементи. Въпреки това качеството на информацията, предоставена в отговора на въпросника, не е било достатъчно добро, за да бъде тя включена в анализа на несвързаните вносители. Освен това при разследването се установи, че по-голямата част от вноса на разглеждания продукт в Съюза е извършван чрез дружества, свързани с производители износители в КНР, или чрез дружества за монтаж или разработване на проекти.
(26)
След налагането на временните антидъмпингови мерки в паралелното антидъмпингово разследване Комисията се свърза с други вносители, които вече бяха оказали съдействие в разследването на етапа на откриване на процедурата, предоставяйки основна информация за своите дейности, свързани с продукта, предмет на разследването, през разследвания период, както е посочено в известието за започване на процедурата. Целта беше да се определи дали размерът на извадката от несвързани вносители може да бъде увеличен. Шест дружества, квалифицирани като несвързани вносители, търгуващи с разглеждания продукт (т.е. закупуване и препродаване), заявиха интереса си и бяха готови да продължат да съдействат при разследването. Пет от шестте дружества изпратиха отговорите си в срок. От петте получени отговора само три бяха достатъчно изчерпателни и позволяваха да се направи съдържателна оценка. Ето защо извадката от несвързани вносители беше разширена и обхвана четирима вносители за модулите, представляващи около 2 % - 5 % от общия внос от съответната държава. Предвид структурата на несвързаните вносители, които са предимно малки и средни дружества, не беше възможно да се използва извадка, която да представлява по-голям дял, тъй като институциите разполагат с ограничени ресурси.
г) Отговори на въпросниците и проверки
(27)
Комисията изпрати въпросници на представителите на КНР (включително специфични въпросници за Китайска банка за развитие, Китайска експортно-импортна банка, Китайска народна банка, Шанхайска банка, Sinosure, други финансови институции от значение и държавни производители на полисилиций, стъкло и алуминий, доставяли тези суровини на съответния промишлен сектор през разследвания период), на осемте участващи в извадката производители износители от КНР, на други поискали го производители износители от КНР, както и на включените в извадката производители от Съюза, на несвързаните вносители, включени в извадката, и на стопанските субекти нагоре и надолу по веригата и на техните сдружения, които заявиха своя интерес в сроковете, определени в известието за започване на процедура. Също така Комисията установи връзка с представително сдружение на потребителите.
(28)
Бяха получени отговори от ПКНР, от всички включени в представителната извадка производители износители и свързаните с тях дружества в КНР, от пет производители износители, които поискаха индивидуално разглеждане, от всички включени в извадката производители от Съюза, от всички включени в извадката несвързани вносители от Съюза и 21 стопански субекта нагоре и надолу по веригата и три от техните сдружения.
(29)
Комисията издири и провери цялата информация, която счете за необходима за определяне на субсидирането, на произтичащата вреда и на интереса на Съюза. Бяха извършени проверки на място в помещенията на следните държавни органи и финансови институции, дружества, включени в извадката, един несвързан вносител, два стопански субекта нагоре по веригата и четири стопански субекта надолу по веригата, сдружения и един независим консултант:
(a)
Правителство на Китайската народна република
-
Министерство на търговията на КНР, Пекин, Китай
-
Huaxia Bank, Пекин, КНР
-
Китайска банка за развитие, Пекин, КНР
-
Китайска експортно-импортна банка, Пекин, КНР
-
China Export & Credit Insurance Corporation (SINOSURE), Пекин, КНР
б)
производители от Съюза:
-
осем включени в извадката производители от Съюза
в)
Групи производители износители (и свързани дружества) в КНР
-
Changzhou Trina Solar Energy Co Ltd, КНР
-
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd. (Wujiang) Co. Ltd., КНР
-
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd., КНР
-
JingAo Group, КНР
-
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, PRC Power Co. Ltd, КНР
-
Yingli Green Energy Holding Company, КНР
-
Zhejiang Yuhui Solar Energy Source Co. Ltd and Renesola Jiangsu Ltd, КНР
-
Jinko Solar Co Ltd, КНР
г)
Несвързан вносител в Съюза
-
IBC SOLAR AG, Bad Staffelstein, Германия
д)
Стопански субекти нагоре по веригата
-
Roth & Rau AG, Hohenstein-Ernsthal, Германия
-
WACKER Chemie AG, Burghausen, Германия
е)
Стопански субекти надолу по веригата
-
Juwi Solar GmbH, Worrstadt, Германия
-
ValSolar SL, Badajoz, Испания
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Португалия
-
Sunedison, Spain Construction, Мадрид, Испания
ж)
Сдружения
-
Европейска асоциация на фотоволтаичната промишленост (EPIA), Брюксел, Белгия
з)
Независим консултант
-
Europressedienst, Бон, Германия
(30)
Представените от заинтересованите страни коментари бяха разгледани и взети под внимание, където това беше уместно.
(31)
Асоциацията за достъпна слънчева енергия (AFASE), представляваща вносителите и стопанските субекти надолу и нагоре по веригата, постави под съмнение правното основание за посещението, осъществено в помещенията на Europressedienst, като заяви, че независимият консултант не е заинтересована страна по смисъла на член 26 от основния регламент. Констатациите обаче следва да се основават на надеждни и поддаващи се на проверка данни, когато това е възможно. Europressedienst предостави информация относно макроикономическите показатели въз основа на договор. Комисията извърши проверка на място в помещенията на дружеството в името на принципа на добрата администрация, с цел да провери достоверността и коректността на данните, върху които тя е основала констатациите си.
(32)
ПКНР отново изказа твърдението, че правото му на правна защита във връзка с достъпа до преписката, достъпна за разглеждане от заинтересованите страни, е било нарушено, тъй като: i) в неповерителните преписки е липсвала информация, без да се посочи „основателна причина“ за това или да се предоставят достатъчно подробни резюмета, или, по изключение, да се посочат причините, поради които не се предоставя неповерително резюме; ii) липсвала е неповерителната версия на целия въпросник, попълнен от един производител от Съюза и iii) забавянето при предоставянето на неповерителни версии на попълнените от производителите от Съюза въпросници на заинтересованите страни е било прекомерно.
(33)
i) По отношение на твърдението, че е липсвала информация от достъпната за разглеждане преписка, заинтересованата страна не е посочила за кои данни става въпрос. ii) Твърдението, че неповерителната версия на цял въпросник не е била на разположение е некоректно. iii) Що се отнася до забавянето при предоставянето на неповерителни версии на попълнените от включените в извадката производители от Съюза въпросници, на съответната заинтересована страна беше разяснено, че въпросниците бяха добавени към неповерителната преписка едва след като беше проверена тяхната изчерпателност и коректността на резюметата им. За да се гарантира правото на производителите от Съюза да запазят анонимността си, беше проверено също така дали неповерителните версии на въпросниците не разкриват самоличността на съответния производител от Съюза. В някои случаи поради това се наложи в неповерителните версии да бъдат внесени корекции от страната, която ги представя, преди те да могат да бъдат предоставени на останалите заинтересовани страни.
(34)
Във всеки случай беше счетено, че това по никакъв начин не е засегнало правото на защита на заинтересованите страни. Комисията даде на всички заинтересовани страни възможност да дадат своевременен отговор по включената в преписката на тяхно разположение информация, така че техните коментари да могат да бъдат взети предвид преди да се стигне до заключения в хода на разследването, стига да са подкрепени с доказателства и мотивирани. Заинтересованата страна е имала достатъчно възможности да коментира въпросниците на включените в извадката производители от Съюза и след оповестяването на временните и окончателните заключения. Поради това, въпреки че оповестяването на заключенията и достъпът до преписката, достъпна за разглеждане от заинтересованите страни, се основават на различни законови разпоредби, следва да се отбележи, че е имало многобройни възможности заинтересованите страни да коментират цялата информация, предоставена от дадена страна в разследването. Поради това този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(35)
Всички заинтересовани страни бяха информирани за основните факти и съображения, върху които почива намерението да се препоръча налагането на изравнителни мита върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република („оповестяването на окончателните заключения“). На страните беше даден срок, в който да представят своите коментари по оповестяването на окончателните заключения.
(36)
Представените от заинтересованите страни коментари бяха разгледани и взети под внимание, където това беше уместно.
1.5. Приемане на ангажимент за спазване на минимален ценови праг с оглед на окончателните мита
(37)
След оповестяването на окончателните заключения Комисията получи изменено предложение за ангажимент за спазване на минимален ценови праг от производители износители заедно с Китайската търговска камара за внос и износ на машини и електронни изделия (CCCME), която обхваща и паралелното антисубсидийно разследване. С Решение за изпълнение 2013/707/ЕС на Комисията от 4 декември 2013 година за потвърждаване приемането на ангажимент, предложен във връзка с антидъмпинговата и антисубсидийната процедура относно вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република, за периода на прилагане на окончателни мерки (6), Комисията прие ангажимента за спазване на минимален ценови праг.
1.6. Разследван период и разглеждан период
(38)
Разследването относно субсидирането и вредата обхвана периода от 1 юли 2011 г. до 30 юни 2012 г. (наричан по-нататък „разследван период“ или „РП“). Разглеждането на тенденциите от значение за оценката на вредата обхвана периода от 1 януари 2009 г. до края на РП („разглеждания период“).
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
2.1. Разглеждан продукт
(39)
На етапа на започване на процедурата разглежданият продукт беше дефиниран като кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи и полупроводникови пластини от вида, използван в кристалните силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от КНР. Елементите и полупроводниковите пластини са с дебелина, непревишаваща 400 μm. Понастоящем този продукт е класиран в кодове по КН ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 и ex 8541 40 90.
(40)
Следните видове на продукта са изключени от определението на разглеждания продукт:
-
зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електрическа енергия или за зареждане на батерии,
-
тънкослойни фотоволтаични продукти,
-
кристални силициеви фотоволтаични продукти, които са трайно вградени в електрически изделия, в случаите, когато електрическите изделия имат функция, различна от генерирането на електрическа енергия, и когато тези електрически изделия потребяват електрическата енергия, произведена от вградения фотоволтаичен елемент (или елементи) от кристален силиций.
2.2. Сходен продукт
(41)
Разследването показа, че разглежданият продукт, както и продуктът, произвеждан и продаван в Съюза от промишлеността на Съюза, имат едни и същи основни физически, химически и технически характеристики, както и едни и същи основни крайни приложения. Следователно те се приемат за сходни по смисъла на член 2, буква в) от основния регламент.
2.3. Твърдения относно обхвата на продукта
2.3.1. Изключване на монокристалните полупроводникови пластини
(42)
Заинтересованите страни изказаха твърдението, че полупроводниковите пластини следва да бъдат извадени от обхвата на продукта, тъй като нямат едни и същи основни физически, химически и технически характеристики с елементите и модулите. В допълнение към аргументите, изтъкнати преди публикуването на временния антидъмпингов регламент, в тази връзка бяха приведени и два допълнителни аргумента.
(43)
На първо място заинтересованите страни изказаха твърдението, че полупроводниковите пластини могат да се използват за цели, различни от производството на елементи, по-специално за производството на интегрални схеми и други микроизделия. В тази връзка се отбелязва, че не всички полупроводникови пластини са включени в обхвата на настоящото разследване, който е ограничен до „полупроводникови пластини от вида, използван в кристални силициеви ФВ модули или панели“ и че въпросните полупроводникови пластини са с „дебелина, непревишаваща 400 μm“. Въпреки че полупроводниковите пластини несъмнено се срещат и в други приложения, разследването никога не е обхващало полупроводникови пластини, които се използват за производството на други продукти, като интегрални схеми. Освен това нито производители, нито вносители или ползватели, които са част от пазара за тези други видове полупроводникови пластини, не заявиха интереса си и не изказаха твърдението, че техните полупроводникови пластини биха били обект на регистрационен режим или временни антидъмпингови мита. Поради това се прави заключението, че тези други видове полупроводникови пластини не попадат в обхвата на продукта на настоящото разследване. Същевременно това показва, че полупроводниковите пластини нямат непременно едно и също крайно приложение с елементите и модулите.
(44)
На второ място заинтересованите страни изказаха твърдението, че необработените полупроводникови пластини не притежават основните електрически свойства, които отличават соларните елементи и модули от останалите продукти. Полупроводниковите пластини по-специално не притежават способността да произвеждат електрическа енергия от слънчевата светлина, което е ключова функция на кристалните фотоволтаични елементи и модули.
(45)
Разследването определено показа, че способността да се генерира електрическа енергия от слънчева светлина възниква едва след като полупроводниковите пластини бъдат трансформирани в елементи. Преобразуването се извършва от елементи, които поглъщат светлината и я преобразуват в електрическа енергия благодарение на кристалния силиций. Елементите имат p-n преход, за да събират и предават генерираната от тях електроенергия. За да се сглобят модулите, елементите се запояват заедно с телове с правоъгълно сечение или метални ивици, за да се получи поредица от елементи. Те се пресоват между листове. За горната част се използва най-вече стъкло, а за долната част - полимерен опорен лист. Обикновено се изработват рамки, за да е възможно монтирането на място (например на покриви). Модулът може да има преобразувател.
(46)
Поради различните основни физически и технически характеристики, определени в хода на разследването, сред които и способността за генериране на електрическа енергия от слънчева светлина, беше направено заключението, че като цяло полупроводниковите пластини следва да бъдат изключени от определението на разглеждания продукт и следователно и от обхвата на настоящото разследване.
2.3.2. Физически, химически и технически характеристики и крайни приложения
(47)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че разследването не може да обхване два продукта с различни физически, химически и технически характеристики и поради това модулите и елементите следва да са обект на две отделни разследвания. Освен това те изказаха твърдението, че не е ясно дали разследването обхваща само един продукт или два отделни продукта и поради това те не разполагат с пълната възможност да защитят интересите си.
(48)
Производството на модули и елементи е един производствен процес с отделни производствени етапи. Елементите определят характеристиките на крайния продукт (т.е. модулите). При разследването се установи, че производството на елементи е пряко и изключително предназначено за производство на модули; модулите и елементите имат еднакви физически, химически и технически характеристики (определени от използваната суровина) и едни и същи основни крайни приложения, т.е. те се продават за вграждане във ФВ слънчеви системи. Характеристиките на модулите са пряко свързани с тези на елементите.
(49)
В известието за започване на процедурата беше посочено ясно, че модулите и елементите са продуктът, предмет на разследването. Следователно заинтересованите страни са разполагали с пълната възможност да защитят интересите си въз основа на определението на разглеждания продукт. Поради това аргументите бяха отхвърлени.
2.3.3. Различна номенклатура
(50)
Беше изтъкнато също така, че модулите и елементите не могат да се считат за един и същ продукт, тъй като имат няколко различни осемцифрени кода по КН, шестцифрена подпозиция, четирицифрена позиция от ХС. В това отношение следва да се отбележи, че и елементите, и модулите могат да се декларират по митническа подпозиция 8541 40 90, докато подпозициите от позиция 8501 са за електрически генератори изобщо, а не специално за соларни продукти. На тези основания аргументът беше отхвърлен.
2.3.4. Добавена стойност на елементите
(51)
Няколко страни изказаха твърдението, че добавената стойност в процеса на преобразуване на елементите съставлява най-големия дял от стойността на модула и поради това елементите трябва да се разглеждат като отделен продукт.
(52)
При разследването се установи, че от технологична гледна точка производството на елементи е най-сложната част в производствения процес. Същевременно се установи също така, че двата производствени етапа са свързани помежду си и добавената стойност не е съсредоточена в отделен етап от производствения процес, а произтича от целия производствен процес. Поради това твърдението беше отхвърлено.
2.3.5. Отделни пазари
(53)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че модулите и елементите имат отделни пазари и поради това те следва да се разглеждат като отделни продукти, като това се подкрепя и от факта, че голям брой производители не са вертикално интегрирани.
(54)
Модулите и елементите не могат да се считат за отделни продукти, чиито цени варират само в зависимост от пазарни фактори. Факт е, че техните цени са силно взаимосвързани и зависят от цената на полисилиция. Също така, както е разяснено в съображение 49 по-горе, разглежданият продукт се произвежда в рамките на един производствен процес, съставен от отделни етапи. Фактът, че някои производители не са вертикално интегрирани, се дължи само на бизнес решения и икономии от мащаба и не променя това заключение. Въз основа на това този аргумент бе отхвърлен.
2.3.6. Крайни приложения и взаимозаменяемост
(55)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че модулите и елементите трябва да се разглеждат като различни продукти, тъй като те имат различни крайни приложения и не са взаимозаменяеми.
(56)
Както е посочено по-горе, при разследването беше установено, че производството на модули и елементи е един производствен процес и поради това въпросът за взаимозаменяемостта между отделните етапи на този един и същ производствен процес не е релевантен. Освен това модулите и елементите имат еднакви крайни приложения, а именно преобразуват слънчевата светлина в електричество, и поради тази причина не могат да се използват за други приложения.
2.3.7. Дистрибуторски канали
(57)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че модулите и елементите нямат еднакви дистрибуторски канали и поради това не следва да се разглеждат като един и същ продукт. При разследването се установи, че модулите и елементите могат да се разпространяват в рамките на различни или сходни дистрибуторски канали. Основните критерии за определяне на един продукт обаче са еднаквите физически, химически и технически характеристики и крайни приложения. С оглед на съображения 47 - 49 по-горе се заключава, че по тази причина различните дистрибуторски канали не се считат за определящ фактор. Ето защо този аргумент следва да бъде отхвърлен.
2.3.8. Възприемане от страна на потребителите
(58)
Беше изказано твърдението, че модулите и елементите се различават значително от гледна точка на възприемането от страна потребителите, и ето защо те не следва да се разглеждат като един и същ продукт.
(59)
Както е посочено по-горе, основните критерии за определяне на един продукт са еднаквите физически, химически и технически характеристики и крайни приложения. С оглед на съображения 47 - 49 по-горе се заключава, че по тази причина различното възприемане от страна на потребителите не се счита за определящ фактор. Ето защо този аргумент следва да бъде отхвърлен.
2.3.9. Отделни разследвания за елементи и за модули
(60)
Заинтересовани страни повториха твърдението си, че елементите и модулите не са един продукт, и по тази причина следва да се оценяват поотделно. За разлика от полупроводниковите пластини елементите и модулите определено имат едно и също основно свойство, т.е. способността да генерират електрическа енергия от слънчева светлина. Поради това представените аргументи бяха отхвърлени.
(61)
След оповестяването на окончателните заключения един от износителите застъпи тезата, че сами по себе си елементите не могат да произвеждат електрическа енергия. Според твърдението му за тази цел те трябва да бъдат сглобени в модули. Всеки елемент сам по себе си обаче има способността да произвежда електрическа енергия от слънчева светлина, обикновено с мощност 4W. Въпреки че тази мощност е вероятно недостатъчна за повечето приложения, които изискват сглобяването на множество елементи в модул, това не означава, че един елемент сам по себе си вече не притежава способността да произвежда електрическа енергия.
(62)
След оповестяването на окончателните заключения един износител заяви също така, че елементите не са просто друг вид модул, а напълно различен продукт. Всъщност елементът е основният компонент на модула. Като основен компонент, елементът определено не е „изцяло различен продукт“, тъй като модулите и елементите имат едни и същи основни характеристики - производството на електрическа енергия от слънчева светлина, както е посочено в съображение 60 по-горе.
(63)
Същата страна изказа освен това твърдението, че при подбора на извадките от производители от Съюза и от китайски износители е била отчетена разликата между елементите и модулите. Поради това е следвало да бъдат определени различни ставки на митото за модули и за елементи. В това отношение се потвърждава, че разликата между модулите и елементите определено е била взета предвид при подбора на извадката от производители от Съюза и от китайски износители, както е посочено в съображения 10 и 14 от временния антидъмпингов регламент. Това обаче е направено единствено, за да се гарантира, че извадката е представителна и само по себе си не означава, че елементите и модулите следва да не се считат за един-единствен продукт или че за тях следва да се определят отделни ставки на митото. За да се гарантира, че извадката е представителна за всички видове на продукта, беше важно при подбора ѝ да се направи разграничение между елементи и модули. Освен това, тъй като съществуваше известна несигурност по отношение на въпроса дали елементите и модулите трябва да се разглеждат като един продукт ли като два отделни продукта, беше необходимо да се гарантира представителност и при двете хипотези.
(64)
Производителите износители изказаха твърдението, че фактът, че в ангажимента за спазване на минимален ценови праг се налагат различни минимални вносни цени и обеми за модулите и за елементите, потвърждава, че те са отделни продукти, за които са необходими две отделни разследвания. Различните минимални вносни цени обаче са просто индикация, че модулите и елементите са различни групи видове на продукта, които се продават на различни цени. Поради това е необходимо да бъдат определени различни цени, за да има смисъл от минималните вносни цени.
(65)
Фактът, че елементите и модулите са различни групи видове на продукта, сам по себе си не е от значение за определянето на разглеждания продукт. За определянето на разглеждания продукт е достатъчно, че продуктите имат едни и същи характеристики и крайни приложения, което е вярно по отношение на модулите и елементите, както е посочено съответно в съображения 46 и 71.
(66)
ПКНР изказа твърдението, че оценката доколко елементите и модулите са един-единствен разглеждан продукт не е обхванала редица критерии, определени от апелативния орган в решението му по делото „ЕО - азбест“ (7). Тези критерии се използват за определянето на „сходния“ продукт, а не на разглеждания продукт. Иначе казано, тези критерии трябва да се използват, за да се определи кой е сходният продукт, например сходният продукт, произвеждан от промишлеността на Съюза, който след това да бъде съпоставен с разглеждания продукт, изнасян от китайските производители износители. Тези критерии не са приложими при определянето на разглеждания продукт. Във всеки случай институциите констатират, че прилагането на критериите, използвани в делото „ЕО - азбест“, при определянето на разглеждания продукт не би довело до различен резултат. Първият и вторият критерий (свойства, естество и качество, респективно крайни приложения) са идентични с критериите физически, химически и технически свойства и крайни приложения, използвани в предходните съображения. Третият критерий (вкусове и навици на потребителите) не е от особена полза в настоящия случай, тъй като елементите са ключовият компонент на модулите; що се отнася до четвъртия критерий, тарифното класиране, следва да се отбележи, че и елементите, и модулите могат да се декларират по митническа подпозиция 8541 40 90, докато подпозициите от позиция 8501 са за електрически генератори изобщо, а не специлано за соларни продукти.
(67)
Други заинтересовани страни изказаха твърдението, че обективното прилагане на критериите, определени от Съда в по-ранни дела (8), води до заключението, че модулите и елементите са различни продукти. В това отношение следва да се отбележи, че Съдът само е посочил набор от критерии, които могат да бъдат взети предвид, като не е задължително във всички случаи да се използват всички критерии, тъй като евентуално не всички те са приложими. Оценка на критериите е направена в съображения 27-39 от временния антидъмпингов регламент, в които се констатира, че някои критерии не са приложими в настоящия случай. В делото „Brosmann“ оценката доколко различните видове обувки принадлежат към „разглеждания продукт“ също е направена само въз основа на три критерия, за които е счетено, че са приложими. Тъй като заинтересованите страни не предоставиха мотивация защо обективното прилагане на критериите води до заключението, че модулите и елементите са отделни продукти, твърдението на може да бъде прието.
(68)
Освен това следва да се припомни, че елементите и модулите имат едно и също крайно приложение, т.е. продават се с цел включването им във ФВ соларни системи. Характеристиките на модулите са пряко свързани с тези на елементите, както е посочено в съображение 28 от временния антидъмпингов регламент.
(69)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че с изключването на полупроводниковите пластини от обхвата на продукта и поради значителната степен на обработка, необходима за изработването на модули от елементи, твърдението, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се опровергава. Твърди се също така, че оценката, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се базира на презумпцията, че при полупроводниковите пластини, елементите и модулите има един и същ процес на производство.
(70)
На първо място, заключението, че оценката, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се базира на процеса на производство, е погрешно. Въпреки че и двете изявления се съдържат в рамките на едно и също съображение - съображение 36 от временния антидъмпингов регламент, това не означава, че заключението се базира на посочената там презумпция. Думите „освен това“, които разделят двете изявления, ясно показват, че второто изявление не се базира на първото. Освен това двете изявления са направени с цел да се отговори на отделни въпроси от точката „Крайни приложения и взаимозаменяемост“. Първото изявление относно производствения процес касае взаимозаменяемостта, докато второто касае крайните приложения. Поради това презумпцията, че оценката, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се базира на презумпцията, че при полупроводниковите пластини, елементите и модулите има един и същ процес на производство, е некоректна.
(71)
Що се касае до действителните крайни приложения на елементите и модулите, а именно, че те се продават с цел да бъдат включвани във ФВ соларни системи, същите не се оспорват от заинтересованите страни. Поради това заключението, че модулите и елементите имат едни и същи крайни приложения, се потвърждава.
2.3.10. Тънкослойни продукти
(72)
Една заинтересована страна изтъкна, че тънкослойните ФВ продукти следва да се включат в определението на разглеждания продукт, като изказа твърдението, че те имат еднакви физически, химически и технически характеристики и едни и същи крайни приложения.
(73)
Тънкослойните ФВ продукти са изрично изключени от определението на продукта (вж. съображение 40 по-горе). Несъмнено те имат различни физически, химически и технически характеристики в сравнение с разглеждания продукт. Те се произвеждат с помощта на различен производствен процес и то не от кристален силиций, който е основната суровина за производството на модули и елементи. Тънкослойните ФВ продукти имат по-нисък КПД и по-ниска изходна мощност, поради което не са подходящи за същите видове приложения, като тези на разглеждания продукт. Поради посочените съображения тези аргументи трябваше да бъдат отхвърлени.
2.3.11. Полуготови продукти
(74)
Освен това беше изказано твърдението, че елементите следва да се считат за полуготови продукти заготовки, докато модулите са крайни продукти, поради което те не следва да се разглеждат като един и същ продукт.
(75)
Както е посочено по-горе, основните критерии за определяне на един продукт са еднаквите физически, химически и технически характеристики и крайни приложения. С оглед на съображения 47 - 49 по-горе се заключава, че по тази причина разликата между полуготовите и готовите продукти не се счита за определящ фактор. Ето защо този аргумент следва да бъде отхвърлен.
2.3.12. Зарядни устройства с използване на слънчева енергия
(76)
Една заинтересована страна поиска изключването на слънчевите панели, изключително предназначени за зареждане на батерии от 12 V, поради това, че те имат различно крайно приложение от това на модулите за свързване към електрическата мрежа, тъй като генерират много по-ниско напрежение и поради това не са подходящи за свързване към електропреносната мрежа.
(77)
Според известието за започване на процедурата зарядните устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електрическа енергия или за зареждане на батерии, са изключени от обхвата на разглеждания продукт. Модулите от повече от шест елемента, предназначени само за зареждане на батерии, имат еднакви основни характеристики и качества като тези на модулите за свързване към електропреносната мрежа. Те използват напрежение на отворена верига, което е по-ниско от това, което се използва в модулите за свързване към електропреносната мрежа. Въпреки тази разлика при разследването се установи, че този вид модули може да се свърже към електрическата мрежа. По-ниското напрежение може лесно да се компенсира с увеличение на размера и/или броя на елементите. Ето защо модулите, предназначени за зареждане на батерии и състоящи се от повече от шест елемента, са в обхвата на определението на разглеждания продукт.
(78)
Заинтересовани страни също така заявиха, че определението „зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента“ е твърде ограничително и следва да бъде разширено, така че да обхваща и продукти със сходна функция, които не са обхванати от това определение, като продуктите със сходен размер, в които се използват по-голям брой по-малки елементи.
(79)
Освен това заинтересовани страни изказаха твърдението, че определението „кристални силициеви ФВ продукти, които са трайно вградени в електрически изделия“ е прекалено тясно, тъй като се изключва само комплектованото електрическо изделие, докато соларните компоненти за вграждане в електрически изделия на се изключват непременно.
(80)
Анализът на аргументите, изтъкнати от различните заинтересовани страни, определено показа, че е по-подходящо изключването на такива продукти да се определи въз основа на технически стандарти, отколкото на броя на елементите. По-конкретно бе установено, че определенията на стандарт IEC 61730-1 - „Клас на прилoжение C“ по по-подходящ начин определят продуктите, които следва да бъдат изключени от обхвата на мерките.
(81)
След оповестяването на окончателните заключения бяха получени коментари относно изключването въз основа на посочения по-горе международен стандарт. Беше изказано твърдението, че вместо да се прави позоваване на стандарта, би било по-уместно изключването да се дефинира въз основа на изходното напрежение и изходната мощност като „модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост. напр.) и изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността“. Твърдението може да бъде прието и изключението беше окончателно определено в съответствие с тази дефиниция.
2.3.13. Соларни модули за вграждане в покривни конструкции
(82)
Друга заинтересована страна заяви, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции следва да бъдат изключени от продуктовия обхват на разследването, тъй като те обединяват функцията на соларен модул с тази на покривни керемиди или плочи. Като такива те не са пряко взаимозаменяеми със стандартен соларен модул.
(83)
Разследването обаче показа, че стандартните модули и соларните модули за вграждане в покривни конструкции трябва да отговарят на едни и същи стандарти за електрическо оборудване. И докато соларните модули за вграждане в покриви не могат да бъдат заменени със стандартен модул, те могат да бъдат заменени със стандартен модул плюс покривни керемиди или плочи. Поради това тези продукти имат едно и също основно техническо свойство да генерират електрическа енергия от слънчева светлина. Допълнителната функция (която иначе се осигурява от покривните материали) не се счита за съществена и не оправдава изключването на соларните модули за вграждане в покривни конструкции от обхвата на продукта.
(84)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна изказа твърдението, че липсата на взаимозаменяемост между соларните модули за вграждане в покривни конструкции и стандартните соларни модули е индикация, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции следва да бъдат изключени от обхвата на мерките, като се позова общо на случая с обувките (9) и по-специално на обувките за спорт, изработени по специална технология („ОСИСТ“). Причините за изключването на ОСИСТ обаче са многобройни и липсата на взаимозаменяемост сама по себе си не бе счетена за достатъчно основание от Съда в делото „Brosmann“ (10), с което се потвърждава, че въпреки разликите помежду си, много различни продукти, като градски обувки и туристически обувки, могат да бъдат счетени за разглеждан продукт в едно-единствено антидъмпингово разследване.
(85)
Освен това заинтересованата страна изказа твърдението, че липсата на производство в Съюза и фактът, че заинтересованата страна има права върху интелектуална собственост, са потвърждение, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции са иновативни и различни от всеки друг продукт. Позовавайки се обаче отново на цитираното от заинтересованата страна дело относно обувките, в решението си по делото „Brosmann“ Съдът е счел, че „липсата на производство на Общността на посочения вид обувки и наличието на патент не са определящи доводи.“ (11). Вследствие на това обувките, произведени по патентована технология, са били счетени за принадлежащи към разглеждания продукт.
(86)
Заинтересованата страна изказа също така аргумента, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции следва да бъдат изключени от определението за продукт, предмет на разследването, тъй като се продават на значително по-високи цени от стандартните модули. И в делото за обувките („ОСИСТ“) над определена цена са били изключени от определението за разглеждан продукт. В това отношение следва да се посочи, че един соларен модул за вграждане в покривна конструкция не съчетава свойствата на соларен модул и покривна керемида или плоча, както е посочено в съображение 83 по-горе. Поради това прякото сравняване на цените не дава значеща информация, тъй като добавената функция, естествено, води до по-високи цени.
(87)
В отговор на този аргумент заинтересованата страна изказа твърдението, че въз основа на тази аргументация би било невъзможно да се привеждат разликите в цените като допълнителен индикатор, който налага изключване от продуктовия обхват. Това тълкуване обаче генерализира в прекалено голяма степен. В предходното съображение е казано само, че в този конкретен случай, при който модулите за вграждане в покриви съчетават функциите на продукта, предмет на разследването, и тези на друг продукт (в този случай покривна керемида или плоча), цената, естествено, не носи значеща информация. Това по никакъв начин не означава, че в други случаи разликата в цените не може да бъде полезен индикатор за установяване дали даден продукт следва да се изключи от определението за разглеждания продукт.
(88)
И на последно място, заинтересованата страна изказа твърдението, че нейният доставчик на модули за вграждане в покривни конструкции следва да получи достъп до ангажимента за спазване на минимален ценови праг. Китайският производител износител обаче изглежда не е съдействал на разследването и като неоказала съдействие страна няма право да участва в ангажимента за спазване на минимален ценови праг. Поради това тези искания не могат да бъдат приети.
2.3.14. Елементи от моно- и поликристален силиций
(89)
Една заинтересована страна заяви, че в Съюза не съществува производство на монокристални елементи и че нейният износ на монокристални елементи не се конкурира с промишлеността на ЕС. Разследването обаче показа, че в Съюза съществува производство на монокристални елементи. Поради това този аргумент се отхвърля. Във всеки случай решението на Съда по делото „Brosmann“ беше, че липсата на производство на Общността на конкретен вид на продукта не е от решаващо значение.
2.3.15. Клаузата „изпратени от“
(90)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че разширяването на обхвата на разследването към продукти, изпратени от КНР, е неоправдано, при положение че процедурата е открита само срещу продукти с произход от КНР.
(91)
Независимо от това, обаче, стоките, изпращани от КНР, са вече обхванати от разследването на етапа на откриването на процедурата. В точка 5 от известието за започване на процедурата се посочва, че „дружествата, които изнасят разглеждания продукт от Китайската народна република, но смятат, че митническият произход на част от изнасяните продукти или дори на всички изнасяни продукти не е от Китайската народна република, се приканват да се включат в разследването и да предоставят цялата необходима информация“. Следователно е ясно, че всички дружества, които изпращат стоки от КНР, имаха възможността да окажат съдействие в настоящото разследване. Освен това, тъй като продуктът, предмет на разследването, често се състои от компоненти и части с произход от различни държави, в точка 5 от известието за започване на процедура беше обявено също така, че за преодоляване на този проблем е възможно да бъдат приети специални разпоредби.
(92)
Поради това се счита, че всички засегнати стопански субекти са били надлежно информирани за възможността, ако е целесъобразно, да бъдат приети специални разпоредби по отношение на стоките, изпратени от КНР, и са били поканени да окажат съдействие при разследването. Поради това обхватът на разследването не беше разширен към продуктите, изпратени от КНР, тъй като те са били обхванати от самото начало.
(93)
След оповестяването заинтересовани страни изказаха твърдението, че независимо от разпоредбите в известието за започване на процедурата, посочено в съображение 91 по-горе, разследването е било ограничено до стоки с произход от КНР и не е била направена оценка на въздействието на стоките, изпратени от КНР.
(94)
В това отношение следва да се отбележи, че бяха предприети следните стъпки, за да се гарантира, че всички стоки, изпратени от КНР са оценени по време на на разследването, а не само тези с произход от КНР.
-
Всички дружества, които изпращат разглеждания продукт от КНР, бяха приканени да заявят интереса си към разследването, независимо от произхода на техните стоки.
-
В приложение А към известието за започване на процедурата от износителите беше поискано да представят информация за всички продукти, произвеждани от дружеството. Тази информация не е ограничена до стоки с произход от КНР.
-
Въз основа на тази информация, която обхваща целия износ за ЕС, независимо от произхода на стоките, беше подбрана представителна извадка.
-
Включените в извадката производители получиха въпросник, предназначен за „производители, изнасящи за Европейския съюз“, като в него КНР беше наречена „съответната държава“, а не „държавата на произход“. Оттук става ясно, че са разследвани всички стоки, независимо от произхода им.
(95)
На тази база се стигна до заключението, че разследването е обхванало всички стоки с произход или изпратени от КНР и че констатациите му, включително относно субсидирането и вредата, обхващат всички стоки с произход или изпратени от КНР.
(96)
След оповестяването на окончателните заключения заинтересовани страни изказаха тезата, че жалбата съдържа само prima facie доказателства относно вноса на соларни панели с произход от КНР, а не относно стоки, изпратени от КНР. В това отношение следва да бъде разяснено, че жалбата действително обхваща стоки „от КНР“, което може да се види от заглавната страница, изпратена от жалбоподателя и носеща печата. Преди тази страница обаче преписката съдържа друга страница, в която са използвани думите „с произход от Китайската народна република“. Тази таблица обаче не е част от документа, представен от жалбоподателя, а е добавена като заглавна страница от службите на Комисията, като в нея е използвано наименованието на разследването, а не е повторено заглавието на жалбата. Поради това се счита, че жалбата е обхващала всички стоки от КНР, били те с произход от КНР или не.
(97)
Китайските производители износители изказаха също така твърдението, че от производителите износители от трети държави не може в разумна степен да се очаква, че знаят, че техните продукти евентуално също са обект на разследването. В това отношение следва да се отбележи, че мерките не се прилагат към стоки, които са под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ. Поради това производителите износители, които нямат стопанска дейност в КНР, не са засегнати от мерките. Освен това няма производители износители от трети държави, които да са заявили интереса си и да са поставили въпроса, че продуктите, които изнасят, са обект на мерките.
(98)
Същите производители износители изказаха твърдението, че производителите износители от трети държави не са били поканени да заявят интереса си и не са имали възможност да докажат, че продуктите им не са субсидирани. Институциите считат, че производителите износители, които нямат стопанска дейност в КНР, не са засегнати от мерките, тъй като ако са били изпратени от КНР, техните стоки биха се намирали под режим транзит. Всички останали производители износители бяха информирани чрез известието за започване на процедурата, че тяхната стопанска дейност е част от разследването.
2.3.16. Заключение
(99)
С оглед на горното продуктовият обхват се определя окончателно като кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от Китайската народна република, освен ако същите се намират под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ. Елементите са с дебелина, непревишаваща 400 μm. Понастоящем този продукт е класиран в кодове по КН ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 и ex 8541 40 90.
(100)
Следните видове на продукта са изключени от определението на разглеждания продукт:
-
зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електрическа енергия или за зареждане на батерии,
-
тънкослойни фотоволтаични продукти,
-
кристални силициеви фотоволтаични продукти, които са трайно вградени в електрически изделия, в случаите, когато електрическите изделия имат функция, различна от генерирането на електрическа енергия, и когато тези електрически изделия потребяват електрическата енергия, произведена от вградения фотоволтаичен елемент (или елементи) от кристален силиций.
-
модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост.напр.) и с изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността.
3. СУБСИДИРАНЕ
(101)
Жалбоподателят заяви, че КНР отпуска значителни субсидии за своята фотоволтаична промишленост („ФВ промишленост“) и се позова на редица политически и планови документи и законодателни актове, на които се основава държавната помощ в този сектор. Комисията преразгледа и анализира документите, посочени в жалбата, както и допълнителните документи, предоставени в хода на разследването от ПКНР и от производителите износители, включени в извадката, и установи, че много от тях наистина показват, че ФВ промишленост в КНР се ползва с преференциално третиране в редица области.
(102)
ПКНР е включило ФВ промишленост сред промишлените сектори от стратегическо значение в 12-тия петилетен план (12). ПКНР изготви също специален план за сектора на фотоволтаичните изделия, използващи слънчева енергия (подчинен на основния 12-ти петилетен план), а именно „12-ти петилетен план за сектора на фотоволтаичните изделия, използващи слънчева енергия“. В този план ПКНР заяви подкрепата си за „предприятията с високи постижения“ (13) и за „предприятията от ключово значение“ (14), пое ангажимента да „насърчава провеждането на различни политики в подкрепа на сектора на фотоволтаичните изделия“ (15) и „да формулира цялостното изготвяне на помощни политики в областта на промишлеността, финансите, данъчното облагане …“ (16).
В Решение № 40 на Държавния съвет се посочва, че ПКНР ще подкрепя активно развитието на производството на нови видове електрическа енергия и ускореното развитие на сектора на производството на електрическа енергия от слънчева светлина (17), инструктират се всички финансови институции да предоставят кредитна подкрепа само за насърчаваните проекти (категорията, към която принадлежат проектите във ФВ сектор) и се обещава да бъдат провеждани и „други преференциални политики по отношение на насърчаваните проекти“ (18). В друго решение на Държавния съвет от 10 октомври 2010 г. се говори за увеличаване на „интензитета на подкрепата посредством фискалната и финансовата политика“, финансовите институции се насърчават да „разширяват подкрепата за кредитирането“ и се обещава „да се използват преференциалните данъчни политики, като например компенсирането на рисковете“ (19) за нови стратегически сектори - категория, към която принадлежи секторът на соларните фотоволтаици. В националния план за средносрочно и дългосрочно развитие на науката и технологиите (2006-2020 г.) се обещава да „се придаде приоритетно значение на финансирането на политиките“, „да се насърчат финансовите институции да предоставят кредитиране при преференциални условия на по-значимите национални научни и технологични проекти за индустриализация“, да „се насърчат финансовите институции да подобрят и подсилят финансовите услуги за високотехнологичните предприятия“ и да „се провеждат политики на преференциално данъчно облагане за насърчаване на развитието на високотехнологичните предприятия“ (20).
Също така в Закона на КНР за научния и технологичен напредък са изброени редица мерки в подкрепа на стратегически промишлени сектори, включително в сектора на соларните фотоволтаици. От него, наред с друго, става ясно, че държавата ще насърчава и ще предоставя насоки на финансовите институции в подкрепата за развитието на промишлени сектори в областта на високите и новите технологии като отпуска заеми (21), инструктират се ориентираните към политиките финансови институции при предлагането на финансови услуги да отдават приоритетно значение на развитието на промишлените сектори в областта на високите и новите технологии (22), предвиждат се „намалени лихвени проценти и гаранции за заемите“, получавани от определени предприятия, и „специална помощ“ посредством ориентираните към политиките финансови институции за проекти, подкрепяни от държавата (23). Практическото приложение на тези мерки е подробно изложено по-долу.
3.1. Предварителни бележки
(103)
ПКНР и включените в извадката китайски производители износители отговориха на въпросниците и се съгласиха да бъдат извършени посещения на място (24) с цел проверка на дадените отговори.
(104)
Що се отнася до ПКНР, след анализ на отговорите на въпросника Комисията изпрати писмо с искане за допълнителна информация и писмо, предхождащо извършването на проверка, последвани от последваща кореспонденция относно дневния ред на посещението за проверка. Комисията предостави на ПКНР достатъчно време за подготовката и представянето на неговите коментари във всеки от случаите, в които това беше поискано и обосновано. На ПКНР беше предоставено значително удължаване на сроковете - 30-дневно удължаване на срока за попълване на въпросника, което означаваше 69 дни за връщане на попълнения въпросник и 25 дни за отговор на писмото с искане за допълнителна информация. Следователно, като цяло ПКНР разполагаше с повече от три месеца, за да представи поисканата от Комисията информация.
(105)
В хода на посещението за проверка на място в китайското Министерство на търговията в Пекин и в четири финансови институции (Китайска банка за развитие, Китайска експортно-импортна банка, Huaxia Bank и SINOSURE) Комисията се зае да провери предоставената информация въз основа на придружаващите документи, използвани при изготвянето на отговора на ПКНР, в съответствие с разпоредбите на членове 11 и 26 от основния регламент. В процеса на извършване на проверката Комисията стигна до предварителното заключение, че липсата на информация и придружаващи документи от ПКНР не позволява извършването на надлежна проверка на отговорите на въпросника. Освен това някои данни не бяха подадени въобще, въпреки че са били изрично поискани, а на някои въпроси не беше даден никакъв отговор. Поради това ПКНР беше уведомено за последиците от неоказването на съдействие в съответствие с член 28, параграфи 1 и 6 от основния регламент.
(106)
ПКНР също така направи изявление, че Комисията е създала неоснователно голяма тежест за ПКНР и във въпросника и последващото писмо с искане за допълнителна информация е поискала информация, която не е от значение и не е необходима.
(107)
По отношение на изискваната информация се отбелязва, че Комисията поиска единствено информация относно твърденията в жалбата, която бе счетена за необходима за целите на изготвянето на представителна констатация, и остана последователна в своите изисквания, отправяйки искания за едни и същи данни и информация в хода на разследването и изисквайки от ПКНР разяснения по изпратената информация и връзката ѝ с разследваните схеми. С други думи Комисията поиска само информация, необходима за оценяването на наличието и степента на субсидиране на разглеждания продукт в рамките на схемите за субсидиране, за които се изказват твърдения в жалбата.
3.2. Неоказване на съдействие
(108)
Както вече бе посочено в съображение 105 по-горе, след съобщаването на проверките на място, на 23 май 2013 г., Комисията уведоми ПКНР, че обмисля разглеждане на прилагането на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Комисията изпрати това писмо, тъй като достигна до предварителното заключение, че липсата на информация и придружаващи доказателства от страна на ПКНР не позволява извършването на надлежна проверка на отговора на въпросника за защита срещу субсидиран внос, на писмото с искане за допълнителна информация и на другите твърдения на ПКНР, направени в хода на настоящата процедура. Нещо повече, бе установено на място, че при попълването на отговора на въпросника и при последващите изявления на ПКНР е била укрита известна информация, въпреки че тя е била изрично поискана от Комисията. Освен това на някои въпроси не беше изпратен никакъв отговор. Под възможност за използване на наличните факти се имаха предвид държавни планове, проекти, различни законодателни актове и други документи; преференциални заеми по политиките, други видове финансиране, гаранции и застраховки; циркулярни писма на КНБ; проверки в банки; проверка при „Застраховане на експортни кредити“ и Sinosure; демонстрационната програма „Golden Sun“; програми за освобождаване и намаляване на преки данъци; програми във връзка с непрякото данъчно облагане и вносните мита; доставки на суровини при занижени цени: полисилиций, екструдирани алуминиеви изделия и стъкло; както и предоставяне на права на ползване на земя.
(109)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР възрази срещу предварителното намерение на Комисията да приложи разпоредбите на член 28 от основния регламент, с мотива, че условията, които трябва да бъдат изпълнени, за да може предоставената информация да не бъде взета предвид, или дори за да се прибегне до замяна на липсваща информация, не са били изпълнени в настоящия случай.
(110)
ПКНР заяви, че „съмнения“ относно точността на дадена информация, възникнали единствено поради факта, че предоставената информация не е могла да бъде проверена от Комисията „в достатъчно задоволителна“ за нея степен, не могат да водят до невземането под внимание на тази информация. Комисията не е съгласна с това твърдение, тъй като то не отразява действителността. Комисията не е пренебрегнала никаква информация единствено въз основа на това, че тя не е можела да бъде проверена по време на проверката на място. Тъй като обаче предоставената от ПКНР информация и даденото обяснение бяха счетени за противоречиви и/или непълни в сравнение с другата информация, с която Комисията разполагаше, а в същото време не беше възможно да бъдат проверени по време на проверката на място, Комисията не прие тази информация като такава. На информацията се придава дължимото значение в зависимост от степента на неоказване на съдействие от страна на ПКНР. Следва да се отбележи също, че Комисията не възрази срещу формата, в който информацията беше предоставена, както твърди ПКНР, а срещу нейната неточност и/или непълнота.
(111)
Също така ПКНР заяви, че предоставянето на част от информацията, поискана от Комисията, е представлявало такава тежест, че ПКНР не е имало практическата възможност да я предостави. В това отношение се отбелязва, че Комисията поиска само информация, необходима за проверката на твърденията на жалбоподателя (подкрепени от prima facie доказателства) и даде на ПКНР достатъчно време и възможности да представи такава информация. Освен това Комисията пределно ясно си дава сметка, че значителният брой подробни твърдения на жалбоподателя по този случай я принуди да поиска значителни количества информация от ПКНР. Както беше обяснено по-горе обаче (съображения 104 - 107), търсената информация не беше прекомерна и за предоставянето ѝ беше предвидено съответното време.
(112)
В допълнение ПКНР изтъкна, че има разлика между невземането предвид на предоставената информация и допълването на получената информация с налични в регистрите факти. Въпреки че Комисията е напълно наясно с тази разлика и действа в съответствие с приложимите разпоредби на член 28 от основния регламент, тя е длъжна да изтъкне, че когато предоставената информация е в противоречие с друга налична информация по същия въпрос, тази информация не може да бъде добавена. В такива случаи (напр. при представяне на информация относно собствеността на банки) Комисията трябва да реши коя информация е по-надеждна. По този начин Комисията гарантира, че използването на наличните факти не е дискриминационно и се основава на действително налични факти.
(113)
Също така ПКНР заяви, че Комисията не разполага с основания, на които да разглежда ПКНР като отказващо съдействие в настоящия случай, тъй като тя или не е запозната, или не е разбрала правилно задължението си да вземе предвид „практическата способност“ на ПКНР да отговори на нейното искане. Според ПКНР разследването като цяло е било неоправдано обременително, така че сътрудничеството е станало по принцип невъзможно, а Комисията като разследващ орган постоянно е отказвала да работи с ПКНР за ограничаването на тази тежест. Това твърдение очевидно представлява погрешно тълкуване на фактите. С цел да изпълни правните си задължения вследствие получаването на надлежно документирана жалба и в същото време да спази съответната съдебна практика в рамките на СТО, Комисията поиска от ПКНР само информацията, необходима за проверката и оценката на твърденията в жалбата, подкрепени с достатъчно доказателства. Комисията предложи помощ на ПКНР в придружителното писмо към въпросника, както и в самия въпросник. Освен това в писмото с искане за допълнителна информация ПКНР беше приканено да се свърже с Комисията, ако възникнат въпроси във връзка с поисканата информация. Също така Комисията отпусна значителни удължавания на сроковете за предоставяне на информация (вж. съображение 104 по-горе). Освен това при настоящото разследване Комисията поиска специфична информация от ПКНР само по отношение на участващите в извадката износители, а не за всички производители на соларни панели в Китай, като по този начин до голяма степен стесни потенциалния обем на изискваната информация. Комисията отбелязва, че ПКНР смесва аргументите относно практическата си способност да предостави данни с аргументи по други случаи.
Например, обсъждайки прекомерното според ПКНР искане на Комисията за информация относно банки и финансови институции, правителството основава аргумента си главно върху предполагаемата нередовност на жалбата, като заявява, че в случая относно фината хартия с покритие Комисията се базира на „неправомерни определяния“. Следователно жалбата на ПКНР е по-скоро свързана с качеството на доказателствата, обосноваващи започването на разследване, а не с практическата му способност да предостави информация. Всъщност в писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР повтори твърдението си от предишните становища, че започването на много от програмите не отговаря на доказателствения праг по член 11, параграф 2 от Споразумението на СТО относно СИМ, както и че чрез започването на тези програми Комисията е нарушила член 11, параграф 3 от Споразумението СТО относно СИМ. Комисията вече отговори на тези твърдения в писмо и меморандум до ПКНР и тъй като в писмото от 3 юни 2013 г. не бяха изложени нови твърдения, не е необходимо същите твърдения да се разглеждат повторно в настоящия регламент.
(114)
Също така ПКНР заяви, че Комисията не му е предоставила достатъчно време за попълване на въпросника. Това не е вярно. Както е обяснено в съображение 104 по-горе, Комисията предостави на ПКНР съществено удължаване на сроковете, като се постара да даде на ПКНР възможно най-много време, без това да окаже значително негативно въздействие върху своевременното приключване на случая. Срокът, даден за попълване на въпросника и отговор на писмото за искане на допълнителна информация бе значително по-дълъг от изисквания съгласно член 11, параграф 2 от основния регламент.
(115)
ПКНР заяви, че Комисията е пренебрегнала искането му за съдействие при определянето на относителната необходимост от отговорите на въпросника за целите на избягването на определяне въз основа на наличните факти. В становището си то се позова на своето искане до Комисията да разясни целите на конкретна поискана информация и до какво фактическо определяне би довела тя, за да „се гарантира, че ПКНР ще окаже съдействие по най-добрия практически възможен начин, като в същото време осигури най-съществената информация“. Комисията, разбира се, не би могла да знае до какви заключения ще доведе дадена информация преди действителното ѝ предоставяне. ПКНР също така твърди, че Комисията е структурирала въпросника така, че да направи попълването му „практически невъзможно“ и че по-скоро е целяла „лов на вещици“. Комисията категорично отхвърля тези твърдения. Както бе обяснено по-горе, във въпросника бе поиска само информацията, необходима за вземане на решение.
(116)
ПКНР също така заяви, че Комисията е настояла да бъдат представени документи, които ПКНР по закон не би могло да представи или да бъде принудено да представи, и в този контекст се позова на съответното законодателство на ЕС и на СТО, от които става ясно че само невярна или подвеждаща информация следва да не бъде взета предвид и че ПКНР не е разполагало с „практическата възможност“ да предостави определена информация, чието разпространение, поради това че тя е държавна тайна или по друга причина, е строго забранено от неговите вътрешни закони. Освен това ПКНР изтъкна, че съответните разпоредби от АДС и ССИМ на СТО, в които се предвиждат начини за представяне на поверителна информация на разследващите органи и за предоставяне на „поверително третиране“, не винаги се прилагат в случаите, в които информацията трябва да бъде предоставена от орган на трета държава, в случая ПКНР. Също така ПКНР заяви, че Комисията ще наруши ССИМ, ако откаже да признае правното разграничение между практическата възможност за дадено правителство да предостави информация, чието предоставяне е забранено по закон, от една страна, и други видове поверителна информация, за които може да бъде поискано поверително третиране в нормалния ход на разследването.
(117)
Комисията не е пренебрегнала никаква информация, предоставена от ПКНР, по каквато и да е причина, тъй като просто е невъзможно да се пренебрегне нещо, което не е било предоставено. От друга страна, в случаите, в които ПКНР не е предоставило или направило достъпна за проверка определена информация, а Комисията е разполагала с информация със сходно естество от други източници (най-често с общественодостъпен характер, но също и от оказали съдействие производители износители, или предоставена от някои банки по време на разследванията на място), Комисията е включила тази информация в досието по случая и я е използвала при формулирането на своето определение. Комисията не е съгласна с твърдението, че разпоредбите на АДС и ССИМ на СТО, в които се предвиждат начини за представяне на поверителна информация на разследващите органи и за предоставяне на „поверително третиране“, не се прилагат по отношение на ПКНР. В това отношение ПКНР твърди, че за правителствата следва да се прилага различен стандарт на сътрудничество от този за износителите и че положението на правителствата дава основание за „минимална реципрочност“, която не се дължи на износителите. Комисията изразява несъгласие по отношение на провеждането на разследвания във връзка с налагането на изравнителни мита. ПКНР е една от заинтересованите страни в процедурата за целите на основния регламент и, в същото време, като „заинтересована страна“ КНР е обвързана от разпоредбите и съдебната практика на СТО.
В член 28, параграф 1 от основния регламент се постановява: „Ако дадена заинтересована страна отказва достъп или по друг начин не предоставя необходимата информация в рамките на сроковете, предвидени в настоящия регламент, или значително възпрепятства разследването, може да бъдат направени временни или окончателни констатации, положителни или отрицателни, въз основа на наличните факти.“ В член 12, параграф 7 от Споразумението на СТО за СИМ изрично се посочват последиците от неоказването на съдействие от страна на правителствата („заинтересованите страни членки“): „В случаите, в които заинтересован член и заинтересована страна отказва достъп до или по друг начин не предоставя необходима информация в рамките на разумен срок или значително възпрепятства разследването, могат да бъдат формулирани временни или окончателни, положителни или отрицателни определяния въз основа на наличните факти.“ Поради това когато разследващата държава, в този случаи ЕС, упражнява съгласно правилата на СТО правото си да проведе разследване с оглед налагането на изравнителни мита и иска информация, счетена за необходима за целите на разследването, правителствата и износителите от своя страна са задължени да окажат съдействие. В хода на разследването ПКНР често се позоваваше на норми относно поверителността като мотив да не предостави поискана за целите на проверката информация, например циркуляри на КНБ. Отбелязва се, че дори и на ПКНР да е било, както то твърди, „забранено по закон да разпространява такава информация“, то все пак е обвързано от задълженията си в рамките на СТО да предоставя информацията, счетена за необходима за целите на разследването. В този смисъл разпоредби на общинското право или вътрешни правила на член на СТО не могат да го освободят от неговите задължения за оказване на съдействие в разследванията; в такива случаи на конфликт ПКНР е задължено да предложи начини, по които може да бъде предоставен достъп до информацията, така че тя да може да бъде съответно проверена. Независимо от гореизложеното, ПКНР никога не даде обяснение на това свое твърдение и не предостави доказателства в това отношение (напр. правната разпоредба, съгласно която му е „забранено по закон“ да разпространява такава информация).
(118)
Наред с това ПКНР заяви, че писмото, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г. не е било достатъчно подробно и не е съдържало конкретните въпроси, които са щели да бъдат разгледани по време на проверката на място. В тази връзка трябва да се отбележи, че въпреки че не съществува изискване Комисията да изпраща списък с всички въпроси, които ще бъдат зададени по време на проверката на място (и Комисията счита, че това не е уместно), в писмото, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г., се съдържаше много конкретен и подробен списък на въпросите и документите, които щяха да бъдат разгледани в съответствие с член 26, параграф 3 от основния регламент и изискванията на СТО. От писмото обаче ставаше ясно, че списъкът е неизчерпателен и че ако е целесъобразно могат да бъдат разгледани и други въпроси и доказателства. В тази връзка следва също така да се отбележи, че ПКНР не оспори съдържанието на въпросното писмо, предхождащо проверката. От друга страна то отказа да обсъди някои въпроси, които не бяха изрично упоменати в писмото, като например информацията за най-едрите банки в КНР, участието на Китайската комунистическа партия („ККП“) в управлението на някои банки или достъпа на някои банки до резервите в чуждестранна валута на държавната администрация на валутните резерви, под предлог че не е готово да отговаря на въпроси по тези теми.
(119)
Също така ПКНР изтъкна, че Комисията не е проявила гъвкавост по време на посещението за проверка на място и в действителност е „фиксирала задължителен краен срок по отношение на всички искания за промени от ПКНР“. В същия дух правителството заяви, че Комисията не е приела никакви „приложими“ решения, предложени от ПКНР във връзка с проверката в Националната статистическа служба (НСС) и е отказала да удължи проверките до понеделник, 22 април 2013 г., за да извърши проверка в НСС. Освен това служителите на Комисията почти всеки работен ден са започвали проверките със закъснение, според ПКНР, поради тяхното късно пристигане.
(120)
По отношение на горните твърдения, Комисията подчертава, че гъвкавостта, показана от нейните длъжностни лица на място, е била пълна и безусловна. В редица случаи служителите на Комисията са предлагали по изключение да проверяват документи и доказателствен материал, които ПКНР е искало да внесе значително време след закриването на дадена тема, доста извън редовното работно време. Това е направено няколко пъти, дори и да е било свързано с придвижване в много късен час до други места за проверка и/или с връщане на обекти, на които служителите на Комисията вече са били и са осигурили възможност за проверка на документи. За съжаление обаче ПКНР не се е възползвало от въпросните предложения, което определено води до предположението, че непредставянето в редовно работно време на поисканите от Комисията документи не се е дължало на времеви ограничения или на нежелание от страна на Комисията да ги провери. По отношение на закъснялото започване на проверката на място Комисията отбелязва, че служителите са били там на време всеки ден, но за съжаление са се получили забавяния поради ежедневните процедури по регистрация за достъп до различните обекти на проверка, изисквани от ПКНР, или просто поради липсата на представител на ПКНР, който да придружи длъжностните лица при пристигането им в обектите за проверка, което ги е принудило да чакат дълго преди самото начало. Комисията отбелязва също, че проверките на място са продължили всеки ден и извън нормалното работно време, и че ПКНР е отменила следобедната сесия от първия ден на проверката на място, тъй като представителите на Министерството на технологиите са решили да не участват в проверката (вж. съображение 122). Ако ПКНР беше приела всички многократни предложения от страна на длъжностните лица на Комисията за проверка на документи извън редовното работно време, посещенията щяха да продължат по-дълго, но това не се е случило поради липсата на пълно съдействие от ПКНР.
(121)
Също така ПКНР оспори практиката на Комисията да не приема нови документи и доказателства, изискващи проверка, след края на етапа от проверката, към който те принадлежат. В тази връзка трябва да се поясни, че Комисията никога не е възнамерявала поначало да пренебрегне информация, предоставена по този начин. Комисията взе под внимание цялата предоставена информация, анализира нейното качество (напр. извлечението от одитираните финансови отчети се третира по различен начин от обикновена таблица в Excel или Word документ с цифри, които не са подкрепени от официален източник) и впоследствие ѝ придаде съответната тежест, тъй като не беше в състояние да провери тази информация по време на проверката на място.
(122)
По отношение на шестте документа (25), представени от ПКНР в хода на разследването, чието съдържание ПКНР отказа да обсъди по време на проверката на място, ПКНР изтъкна, че Комисията няма никакво основание да прилага използване на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Също така правителството заяви, че Комисията не е оказала съдействие на ПКНР с разяснения относно изискването за предоставяне на тези документи и не е доказала, че всички тези документи са от значение, въпреки че ПКНР изрично е приканило Комисията „преди началото на проверката да разясни на ПКНР изискването за предоставяне на тези документи и да докаже, че всички въпросни документи са релевантни“. В това отношение на първо място се отбелязва, че всички документи пряко се отнасят до съответната промишленост (26) и поради това включването им в обхвата на проверката е било особено уместно.
На второ място, формулировката, която ПКНР е използвало в писмото си до Комисията от 11 април 2013 г., е била различна от посочената в писмото му от 3 юни 2013 г. В действителност в своето писмо от 11 април 2013 г. ПКНР заяви, че проверката на гореупоменатите документи „е временно преустановена, освен ако Комисията не съумее да докаже по убедителен начин значимостта на тези документи за целите на текущото разследване, по-специално за предполагаемите субсидии“. Тъй като всички тези документи се отнасят непосредствено до съответния промишлен сектор, а дори и до конкретни схеми за субсидиране, като например преференциалното кредитиране или преференциалните данъчни режими, което е видно от техните наименования, Комисията не вижда какво още би могло да се добави като доказателство за тяхната значимост. За Комисията беше изненада, че ПКНР не постави под съмнение значимостта на тези документи при тяхното представяне, а едва когато Комисията поиска разяснения.
(123)
В писмото си от 23 май 2013 г. Комисията заяви, че не ѝ е било позволено да свери по-голямата част от предоставената информация с оригиналната документация и с изходните данни, използвани за изготвянето на отговорите на ПКНР по отношение на информацията за финансовия пазар и за финансовите институции в КНР. ПКНР възрази, че предвид „твърде общия и неспецифичен характер на формулировката“ Комисията е лишила ПКНР от възможността да направи съдържателен коментар и следователно не му е дала възможност да упражни правото си на подобаваща защита. Това твърдение не отговаря на действителността. Във въпросника Комисията зададе много специфични въпроси и, в съответствие с обичайната практика на много разследващи органи, положи усилия да провери отговорите на ПКНР по време на проверката на място.
(124)
В отговора си на въпросника ПКНР по-специално посочи, че „отпуснатите на съответния промишлен сектор заеми представляват много малка част от общия размер на отпуснатите заеми. Например, някои банки са посочили в приложенията си към въпросниците, че заемите, отпуснати на съответния промишлен сектор, са възлизали на по-малко от 1 % от общия размер на заемите“. По време на проверката ПКНР не съумя да подкрепи това твърдение с доказателства, а само препоръча на Комисията да се обърне към банките.
(125)
Комисията поиска също статистика за заемите, отпуснати на съответния сектор. ПКНР заяви, че не поддържа такива регистри. Когато Комисията запита дали ПКНР е опитало да състави такава статистика и поиска тази информация от банките, присъстващото по време на проверката длъжностно лице от Комисията за банково регулиране на Китай (КБРК, банковият регулаторен орган в КНР), отговори, че не е наясно, тъй като друг отдел в КБРК отговаря за статистиката. ПКНР не предостави никоя от статистиките, поискани във въпросника и многократно след това в процеса на изискване на допълнителни данни. В своето писмо, предхождащо проверката, Комисията отново посочи че тази тема ще бъде обхваната.
(126)
По отношение на банките по време на проверката на място Комисията запита също така за оценката на риска и на кредитоспособността, общото оперативно състояние, състоянието на управлението, кредитното равнище, използването на финансите, способността за погасяване на задълженията, естеството на гаранциите и бизнес сътрудничеството между банките и кредитополучателите, тъй като ПКНР направи твърдения по тези въпроси в отговора си на въпросника. Отново, въпреки факта, че тези теми бяха посочени в писмото, предхождащо проверката, ПКНР не можа да представи доказателства в подкрепа на твърденията си и препоръча на Комисията да се обърне към банките.
(127)
В отговора си на писменото искане за допълнителна информация ПКНР предостави информация относно процентния дял на държавното участие в някои банки. Следва да се отбележи, че първоначално във въпросника ПКНР заяви, че не разполага с такава информация и представи информация в това отношение едва след като Комисията посочи, че съгласно член 24 от Закона за търговските банки се изисква банките да съобщават тази информация на КБРК. Когато по време на посещението за проверка Комисията запита относно източника на тази информация, присъстващото длъжностно лице от КБРК заяви, че не е наясно, тъй като друг отдел в КБРК отговаря за събирането на такива данни. Съгласно член 2 от Временните разпоредби относно надзорния съвет в ключови държавни финансови институции (предоставени от EXIM Bank в нейния отговор на писменото искане) „списъкът на държавните финансови институции, за които Държавният съвет определя надзорни съвети, се препоръчва от административния орган по надзорните съвети в държавните финансови институции“. Тъй като тази правна разпоредба се отнася до административния орган за съветите на надзорните органи в държавни финансови институции, изглежда че ПКНР е наясно с това кои финансови институции притежава. Въпреки това Комисията не беше в състояние да провери тази информация или дори да установи нейния източник поради липсата на съдействие от страна на ПКНР. Публично достъпната информация показва, че са налице и други държавни банки (предоставили заеми на включените в представителната извадка производители износители) в допълнение към отчетените от ПКНР в неговия отговор на писменото искане (27).
(128)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР изтъкна, че Комисията нито във въпросника си, нито в писменото искане е попитала за„подкрепящи доказателства или източник на данни“ и „сега внезапно твърди, че липсват подкрепящи доказателства и източник на данни“. За да изчисти недоразуменията, Комисията, като всеки друг разследващ орган, проверява данните, предоставени от всички страни в процедурата, и ПКНР беше наясно с това, тъй като Комисията още във въпросника си и в придружителното писмо към въпросника посочи, че отговорите могат да бъдат предмет на проверка. Освен това в писмото, предхождащо проверката, Комисията включи също така тази конкретна тема сред въпросите, които ще бъдат разгледани по време на проверката (28). Ето защо фактът, че Комисията иска доказателства в подкрепа на изявленията на ПКНР със сигурност не е изненада за ПКНР, а стандартна процедура, която Комисията следва във всеки един случай.
(129)
Когато по време на проверката Комисията поиска от ПКНР да представи списък с 10-те най-големи банки в КНР и пазарния дял, който те имат, КБРК отговори, че е в състояние да предостави тази информация, но че не би могло да отговори на въпроса преди той да бъде поставен в писмена форма. Комисията поясни, че въпрос, зададен устно по време на посещението за проверка, има същата сила като всеки друг въпрос, зададен в писмена форма, и посочи факта, че за други устни въпроси ПКНР не е изискало те да бъдат зададени в писмен вид преди да отговори. Независимо от това пояснение, ПКНР все още не е предоставило информацията.
(130)
Във въпросника Комисията поиска документи, които са в основата на създаването на КБРК и с които ѝ се предоставя мандат. ПКНР представи документ от Националния народен конгрес, в който се посочва само, че се създава КБРК. Когато Комисията отправи запитване дали са налице други документи, определящи мандата и целите на КБРК, присъстващото длъжностно лице от КБРК заяви, че съществуват много други закони относно КБРК, но че, ако Комисията е искала да получи тези документи, е трябвало да ги поиска преди проверката. Следва да се отбележи, че във въпросника Комисията поиска от ПКНР да „предостави документите, въз основа на които е създаден този орган и му е възложен мандат“ и следователно е поискала тези документи преди проверката.
(131)
Когато Комисията поиска статистически данни и доклади от банките, предоставяли заеми на включените в извадката износители през РП, тя се позова на член 33 от Закона на КНР за регулирането и надзора на банковия сектор (29), съгласно който КБРК събира такива статистически данни. Присъстващото длъжностно лице от КБРК заяви, че първо е трябвало да поиска разрешение от правния отдел, но той не е предоставил никаква информация в това отношение преди приключването на проверката. Отново трябва да се отбележи, че Комисията поиска тази информация във въпросника и в писменото искане и посочи в своето писмо, предхождащо проверката, че статистическите данни ще бъдат от значение при проверката.
(132)
ПКНР изтъкна също така, че твърденията в жалбата относно това, че китайските банки са публични органи, се базират единствено на обикновени твърдения за акционерно участие на държавата, които на свой ред се основават на „неправомерни“ определения в случая с фината хартия с покритие. Това твърдение представлява неправилно тълкуване на факти от жалбата. В жалбата жалбоподателят освен държавната собственост е упоменал, наред с другото, заемите, предоставяни от банките въз основа на политически директиви и държавните служби, които нареждат на финансовите институции да увеличат кредитирането и отпускането на заеми за предприятията, които насърчават новите технологии и продукти (включително ФВ промишлеността). Констатациите, че китайските банки са публични органи, в случая с фината хартия се базираха на повече елементи, а не само на собствеността (т.е. държавна намеса и насоки за банките да отпускат заеми за хартиената промишленост при преференциални условия посредством държавни програми) и са в пълно съответствие с правото на ЕС и СТО. Освен това констатациите относно статута на публични органи на държавните банки бяха потвърдени и в случая със стоманените продукти с органично покритие.
(133)
ПКНР също продължи да твърди, че му е практически невъзможно да предостави информация относно съществуващите в КНР 3 800 банки и финансови институции и че при всяко положение КБРК не съхранява документация относно процентния дял на държавно участие в банките. Комисията не разбира защо ПКНР неколкократно споменава всички банки в КНР във връзка с участието на държавата в тях, след като поисканата информация изрично беше ограничена до тези банки, „в които ПКНР притежава пряко или непряко дялово участие“ (30). Както е обяснено в съображение 127 по-горе, твърдението на ПКНР, че КБРК (или който и да е друг орган на държавна власт) не съхранява регистри за своите дялове от собствеността на банките, изглежда в противоречие с няколко китайски правни разпоредби.
(134)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР повтори твърдението си, че не разполага с правомощията да изисква от „независимите банки“ да предоставят поверителна информация и се позова на писмото, за което се твърди, че е било изпратено до банките по този въпрос. Вярно е, че по време на проверката ПКНР показа оригинала на предназначеното за банките писмо, но когато Комисията поиска от ПКНР да представи доказателства относно това до кои банки и финансови институции е изпратено това писмо, ПКНР не бе в състояние да представи такива доказателства. Също така ПКНР заяви, че някои от институциите, посочени в приложение 7 на писменото искане, не са банки. В това отношение Комисията отбелязва, че тези институции са били съобщени на Комисията от включените в извадката производители износители, като институции, които са им отпускали заеми.
(135)
ПКНР заяви, че Комисията никога не е разглеждала въпроса за циркуляри YinFa [2003 г.] и [2004 г.] на КНБ във въпросника, нито в писменото искане. Следва да се отбележи, че в писмото, предхождащо проверката, Комисията включи „нормативни актове/циркуляри/вътрешна документация на КНБ относно регулирането на лихвените проценти в КНР“ сред темите, които следва да бъдат обхванати по време на проверката. Очевидно е, че и двата циркуляра попадат в тази категория. В своя отговор на писменото искане ПКНР дори се позова на статия на уебсайта на КНБ, в която се споменава един от тези циркуляри. Въпреки това ПКНР не предостави никакви циркуляри на КНБ и представи само информация от уебсайта на КНБ, която беше непълна по отношение на управлението на лихвените проценти по заемите и депозитите в Китай в сравнение с циркуляри YinFa [2003 г]. и [2004 г.], които са на разположение в интернет. Следва да се отбележи също, че ПКНР не отказа да представи тези документи въз основа на това, че не е подготвенo за такъв въпрос поради твърденията си за поверителния характер на циркулярите. В това отношение следва да се отбележи, че твърдението на ПКНР относно поверителния характер на циркулярите на КНБ е несъвместимо с неговата собствена практика в настоящата процедура. В коментарите си по оповестяването на окончателните заключения ПКНР предостави пълния текст на друг циркуляр на КНБ, за да обоснове твърдението си, че предоставянето на специални заеми от страна на държавните търговски банки е отменено, при което твърдяната в другите случаи поверителност не изглеждаше да е проблем. Що се отнася до извадките от уебсайта на КНБ, Комисията ги взе под внимание и не пренебрегна тяхното съдържание. Въпреки това, за да се добие пълна информация по този въпрос, бяха необходими и двата циркуляра, което допълни предоставената от ПКНР информация.
3.3. Индивидуално разследване („ИР“)
(136)
Шестима съдействащи производители износители подадоха заявления за индивидуално разследване (ИР) в съответствие с член 27, параграф 3 от основния регламент, а именно дружествата CNPV Dongying Solar Power Co. Ltd., Jiangsu Runda PV Co., Ltd., Kinve Solar Power Co., Ltd (Maanshan), Phono Solar Technology Co. Ltd., Shandong Linuo Photovoltaic Hi-Tech Co. Ltd. и Shandong Linuo Solar Power Holdings Co. Ltd.. На тези дружества не беше възможно да се предостави ИР, тъй като, поради големия брой на предполагаемите схеми за субсидиране и времеемкостта на разследването, това би създало неоправдано голяма тежест и би могло да възпрепятства своевременното приключване на разследването.
3.4. Специфични схеми
(137)
Въз основа на информацията, съдържаща се в жалбата, Комисията поиска информация във връзка със следните схеми, за които се твърди, че включват предоставяне на субсидии от страна на органа на държавна власт:
i)
Преференциално кредитиране по политиките, други видове финансиране, гаранции и застраховки
-
Преференциално кредитиране по политиките
-
Отпускане на кредитни линии
-
Програми за субсидиране на експортното кредитиране
-
Експортни гаранции и застраховане за екологични технологии
-
Обезщетения, предоставяни посредством предоставяне на достъп до офшорни холдингови дружества и изплащане на заема от правителството
ii)
Програми за отпускане на безвъзмездни средства
-
Изследователски фонд за развитие на износния продукт
-
Субсидии за развитието на програмите „Famous Brands“ и „China World Top Brands“
-
Средства за пасивно разширяване на производства в провинция Guandong
-
Демонстрационната програма „Golden Sun“
iii)
Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
-
Програма „two free/three half“ за предприятия с чуждестранно участие (ПЧУ)
-
Намаляване на данъка върху доходите за експортно ориентираните ПЧУ
-
Облекчения на данъка върху дохода за ПЧУ въз основа на географското разположение
-
Данъчни облекчения за ПЧУ, които закупуват произведено в Китай оборудване
-
Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност, провеждана от ПЧУ
-
Възстановяване на данъци за реинвестиране на печалбите на ПЧУ в експортно ориентирани предприятия
-
Преференциални данъчни програми за ПЧУ, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии
-
Данъчни облекчения за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
-
Преференциална данъчна политика по отношение на подоходното облагане за предприятия от Североизточния регион
-
Данъчни програми на провинция Guandong
iv)
Програми за косвено данъчно облагане и за налагане на вносни мита
-
Освобождаване от ДДС и отстъпки при вносните мита за използването на внесено оборудване
-
Възстановяване на ДДС върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай
-
Освобождаване от ДДС и вносни мита за покупки на дълготрайни активи в рамките на Програмата на Фонда за развитие на външната търговия
v)
Държавни доставки на стоки и услуги на занижени цени
-
Държавни доставки на полисилиций на занижени цени
-
Държавни доставки на екструдирани алуминиеви изделия на занижени цени
-
Държавни доставки на стъкло на занижени цени
-
Държавни доставки на електроенергия
-
Предоставяне от държавата на земя и на права за ползване на земя на занижени цени
3.4.1. Преференциално кредитиране по политиките, други видове финансиране, гаранции и застраховки
а) Неоказване на съдействие и използване на наличните факти
- Финансов пазар и институции в Китай
(138)
Комисията поиска от ПКНР информация за съотношението на заемите за сектора като цяло и за секторите, засегнати от настоящата процедура, предоставени от банки, в които ПКНР е мажоритарен или единствен акционер; от банки, в които ПКНР има дял, но не мажоритарен; ПКНР отговори, че не разполага с документация за сумите и процентите на заемите, отпуснати от държавни банки, и че не разполага с документация за заемите за ФВ промишленост. ПКНР не предложи алтернативен източник за тази информация.
(139)
Комисията приложи към първоначалния антисубсидиен въпросник специален въпросник (допълнение A) за банките/финансовите институции и поиска от ПКНР да го препрати до банките/финансовите институции, които предоставят заеми на съответния сектор. Целта на допълнение А беше да се проверят съдържащите се в жалбата твърдения, че китайските банки с държавно участие са публични органи. Комисията поиска, освен други данни и информация относно структурата на държавния контрол в тези китайски банки и изпълнението на държавни политики или обслужването на държавни интереси във връзка с фотоволтаичната промишленост (т.е. съвет на директорите или съвет на акционерите, протоколи от заседанията на акционерите или директорите, националност на акционерите и директорите, политики на кредитиране и оценка на риска по отношение на заемите, отпускани на съдействащите производители износители). В отговора на въпросника ПКНР представи отговор на допълнение А само за пет банки (Китайска банка за развитие (КБР), Китайска експортно-импортна банка, Шанхайска банка, Китайска народна банка (31), Банка Huaxia). В писменото искане Комисията повтори своето първоначално искане за информация. За да улесни ПКНР в оказването на съдействие, Комисията предостави списък на банките/финансовите институции, които са предоставили заеми на дружества, включени в извадката, и отново прикани ПКНР да предаде допълнение А на тези субекти. С отговора на писменото искане не бяха представени допълнителни отговори на Допълнение А.
(140)
Освен това Комисията събра информация относно държавното участие в банките и финансовите институции. В своя отговор на въпросника ПКНР заяви, че не поддържа регистри относно дяловите участия и не представи предложение за това как да бъде получена тази информация. Когато Комисията посочи в своето писменото искане че включването на тази информация в учредителните договори на банките е задължително и че те са достъпни за ПКНР като акционер, ПКНР предостави информация относно акционерното участие за 16 банки. С изключение на пет банки, за които ПКНР се позова на годишните им доклади като източник, обаче то не предостави никакви доказателства в подкрепа на тази информация и не разкри източника на тази информация. Относно другите банки, които са отпускали заеми на съответния сектор, ПКНР не предостави каквато и да било информация относно своето участие. Вследствие на това Комисията не бе в състояние да провери точността и верността на докладваните данни по отношение на участието на държавата в банките и в другите финансови институции.
(141)
ПКНР заяви, че кредитният рейтинг „BB“, прилаган по отношение на включените в извадката производители износители (за целите на определянето на референтните лихвени проценти по заемите), е „изключително неблагоприятен“, и че Комисията „в светлината на реалните факти по случая не е обяснила по какъв начин е стигнала до заключението, че това е точното или най-разумното заключение. ПКНР изтъкна също така, че тази методология води до „недопустим неблагоприятен извод“.“ Въпреки че това твърдение беше направено във връзка с един от предходните случаи (т.е. фината хартия с покритие) и преди оповестяването на информацията във връзка с рейтинга, приложим по отношение на включените в извадката производители износители в настоящата процедура, следва да се отбележи, че Комисията не е приложила „неблагоприятни налични факти“ нито в този случай, нито в други случаи, упоменати от ПКНР в неговото изявление. Комисията само е формулирала съответни заключения от фактите в регистъра, които показват, че не е направена съответна оценка на кредитния риск, вж. съображения 175-178. Следва да се отбележи, че през РП китайската ФВ промишленост е понесла сериозни загуби и нейното финансово състояние очевидно е било изключително тежко. От няколко оценки на кредитния риск, предоставени от включени в извадката дружества, стана ясно, че определянето на кредитен рейтинг „BB“ за РП като цяло не е било необосновано. В действителност някои оценки на кредитния риск ясно показват, че няколко групи всъщност са били в по-малка или в по-голяма степен в несъстоятелност.
- Проверки в банките
(142)
В писмото, предхождащо проверката, Комисията предвиди проверка на банките, изпратили отговор на допълнение А към въпросника, и посочи банките, отпуснали съществен дял от заемите за включените в извадката производители износители, а именно Китайска банка за развитие, Китайската експортно-импортна банка, Шанхайската банка и Банка Huaxia, като включи и подробен списък на темите, които ще бъдат обхванати по време на проверката. В първоначалния въпросник, предназначен за ПКНР, Комисията вече беше изяснила, че информацията, предоставена в отговорите на въпросника, може да бъде предмет на проверка на място. В писмото, предхождащо проверката, Комисията също посочи, че е поискала от ПКНР да „предостави всички налични придружаващи документи, използвани при изготвянето на Вашия отговор по същество, включително оригиналните източници и заявления“. Двама други основни доставчици на преференциално финансиране за включените в извадката производители износители или въобще не предоставиха поисканата информация (Китайската земеделска банка), или тази информация беше подадена от тяхно име без възможност да бъде проверена (Китайската народна банка).
- Шанхайска банка
(143)
В своето писмо, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г. Комисията уведоми ПКНР за намерението си да извърши проверка на Шанхайската банка („ШБ“) и предложи, с цел да се улесни посещението за проверка за ПКНР, при необходимост то да бъде удължено до 22 април 2013 г. (32). В първоначалния си отговор на писмото, предхождащо проверката, от 5 април ПКНР не потвърди дали проверката на ШБ ще се проведе, а запита дали Комисията е съгласна проверката на ШБ да се извърши на различно място от останалата част от проверката (т.е. в Шанхай вместо в Пекин). За улесняване на проверката на място Комисията по изключение се съгласи с това; тя обаче прикани ПКНР да потвърди извършването на проверката в Шанхай до 9 април най-късно (т.е. три работни дни преди началото на проверката в Пекин), за да може екипът да уреди практическите въпроси, свързани с една такава промяна в организацията на проверката. Едва на 11 април (един работен ден преди началото на проверката, ПКНР потвърди, че ШБ е на разположение за проверка на 23 или 24 април 2013 г. В същия ден Комисията съобщи на ПКНР, че поради късното потвърждение не е възможно да се направят промени в графика. Освен това предложените от ПКНР дати (23 или 24 април) бяха далеч извън рамките на договорения между ПКНР и Комисията период, в който трябваше да се извърши проверката, а дори и извън рамките на удължения срок, предложен от Комисията. В резултат на това Комисията не беше в състояние да провери отговора на допълнение А, представен от ШБ, както и информацията относно заемите, предоставени от тази банка на включените в извадката производители износители. Впоследствие в писмото си от 23 май 2013 г. Комисията уведоми ПКНР, че обмисля да приложи член 28 от Регламент (ЕО) № 597/2009 по отношение на непроверената информация, представена от ШБ.
(144)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР изтъкна, че проверката на ШБ не се е състояла поради липса на гъвкавост от страна на Комисията, че Комисията не е предложила алтернативни дати за проверката и просто е „отказала да разгледа възможността за проверка на Шанхайската банка“. Тези твърдения са неверни. Комисията ясно заяви в писмото, предхождащо проверката, че първоначално е било предложено проверката да се състои на 17 и 18 април 2013 г., с възможност за допълнителен ден на 22 април, като беше оставено на ПКНР да предложи подходящо време за посещения в банките през целия период на проверка (т.е. пълна работна седмица плюс допълнителен ден). ПКНР обаче предложи дати за проверка на ШБ извън този период и го направи само един работен ден преди началото на проверката на място. По мнение на Комисията предложената гъвкавост беше повече от достатъчна и за проверка на ШБ бяха предложени общо шест алтернативни дни, противно на твърдението на ПКНР.
- Банка Hua Xia
(145)
В писмото си от 23 май 2013 г. Комисията обясни на ПКНР, че не е в състояние да провери някои части от отговора на банка Huaxia („банката“) на допълнение А, а именно структурата на собствеността, оценката на кредитоспособността на включените в извадката производители износители и премиите за риска, заплащани от различните промишлени сектори, и по-специално на съответния сектор.
(146)
В отговора си от 3 юни 2013 г. ПКНР изтъкна, че Huaxia е разяснила структурата на собствеността и е предоставила допълнителна информация и разяснения на Комисията относно своите акционери и че оценката на кредитоспособността на клиентите попада в обхвата на законодателните норми и договорните споразумения относно банковата тайна между банките и техните клиенти.
(147)
По отношение на структурата на собствеността следва да се отбележи, че в отговора си на допълнение А Huaxia заяви, че е била учредена „без каквото и да било държавно участие“ и не разкри никаква информация относно собствеността на правителството, въпреки че това беше изрично поискано от Комисията в допълнение А. Комисията изтъкна, че това е в противоречие с другите данни, предоставени от ПКНР, и че Huaxia е признала, че някои от акционерите са държавна собственост и е представила документ с информация на китайски за някои от тях. От информацията, предоставена от Huaxia, обаче не става ясно какъв е делът на държавната собственост в банката.
(148)
Що се отнася до оценката на кредитоспособността, Комисията отбелязва, че банката съумя да да предостави такъв документ за едно от дружествата (след като защити самоличността на дружеството с някои изменения в документа), докато за другите изисквани документи тя заяви, че те попадат в обхвата на законодателните норми и договорните споразумения относно банковата тайна между банките и техните клиенти. Това различие в третирането е трудно разбираемо.
- Китайска експортно-импортна банка
(149)
В писмото си от 23 май 2013 г. Комисията уведоми ПКНР, че отговорите, дадени от Китайската експортно-импортна банка („EXIM“) на допълнение А и на писменото искане за допълнителна информация, са непълни и че EXIM не е представила някои изрично поискани документи, т.е. устав, Известие за създаване Китайската експортно-импортна банка, издадено от Държавния съвет, или Мерки за управление на кредитирането на търговците износители на високотехнологични продукти от Китайската експортно-импортна банка. Относно учредителния договор ПКНР заяви в писмото си от 3 юни 2013 г., че поради вътрешната си политика EXIM не е била в състояние да предостави учредителен акт (който представлява документ относно вътрешното управление), но се позова на онлайн версията, която според ПКНР е била предложена за консултация на лаптоп, предоставен от EXIM по време на проверката. Комисията намира това обяснение за объркващо и лишено от смисъл. Ако документът е бил достъпен онлайн по време на проверката, Комисията не вижда причина, поради която да не е било възможно предоставянето му при неколкократното му поискване във въпросника, писменото искане и отново по време на проверката. Всъщност твърдението че EXIM е предоставила този документ на лаптоп по време на проверката е невярно. EXIM заяви, че Комисията следва да прегледа документа онлайн, но длъжностното лице на Комисията поясни, че не е разполагало с достъп до интернет в помещенията на мястото на проверката. В допълнение EXIM дори не предостави интернет връзка към онлайн версията на устава.
(150)
Що се отнася до другите два документа, EXIM се обоснова с това, че те не биха могли да бъдат предоставени поради поверителния си характер и поради вътрешните правила. Самата EXIM заяви в отговора си на писменото искане, че „EXIM е учредена и функционира съгласно Известието за създаване на Китайската експортно-импортна банка, издадено от Държавния съвет, и Устава на Китайската експортно-импортна банка“. Следователно той беше счетен за документ от основно значение за проверката на съдържащите се в жалбата твърдения че EXIM е публичен орган, но Комисията не получи достъп до него. В този контекст следва да се отбележи, че друга банка от стратегическо значение за политиките, т.е. CDB, предостави подобен документ относно своето учредяване, а в настоящото разследване бяха представени и няколко други известия на Държавния съвет. Освен това EXIM не подкрепи твърденията си относно поверителността с каквито и да е било доказателства. В допълнение, както бе обяснено в съображение 117, правителствата не могат просто да се позоват на вътрешни правила, за да се освободят от задълженията си съгласно Споразумението СИМ и основния регламент. Същото се отнася и за Мерките за управление на кредитирането на търговците износители на високотехнологични продукти от Китайската експортно-импортна банка, за които EXIM също заяви, че са поверителни, без да приложи каквито и да е доказателства и дори отказа да обсъжда целта на настоящия документ.
(151)
EXIM също така не предостави многократно поисканата информация за състава на управителния съвет и на надзорния съвет, с обяснението, че „съставът на управителния съвет се променя“ и че въпросите на Комисията относно членството на членовете на управителния съвет в ККП „са твърде лични и неуместни въпроси в контекста на едно антисубсидийно разследване.“ Фактът, че съставът на управителния съвет се променя, не е от значение за целите на настоящото разследване. От значение е по какъв начин държавата е представлявана в управителните съвети на EXIM; ПКНР и EXIM обаче отказаха да предоставят тази информация. Комисията също така счита, че членството на висшето ръководство на EXIM (и всички банки в тази област) е от съществено значение за целите на определянето на степента на държавна намеса в управлението на банките. Според конституцията на ККП „Партията трябва да насърчава и подобрява основната икономическа система, като публичната собственост играе доминираща роля и различните икономически сектори се развиват паралелно…“ (33), поради което проверката на влиянието на ККП в EXIM беше счетена за необходима за целите на настоящото разследване, и по-специално, за да се оцени степента на държавен контрол по отношение на банките.
(152)
Що се отнася до статистиката за износа на различните категории продукти, която вече беше поискана във въпросника и която EXIM е правно задължена да предава на КБРК, в писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР заяви, че се нуждае от повече време, за да подготви тази информация. В това отношение се отбелязва, че тъй като Комисията поиска тази информация още в първоначалния въпросник, ПКНР разполагаше с повече от три месеца и половина, за да я подготви, но не го направи. Според твърденията на EXIM „този вид информация може да бъде намерена в годишните доклади“; това обаче не е така. Информацията в годишните доклади, на които се позова ПКНР, обхваща различни периоди в сравнение с информацията, поискана от Комисията във въпросника и по време на посещението за проверка.
(153)
ПКНР с право твърди, че в отговора на въпросника е предоставило, наред с друго, сумите на експортните кредити за износа на механични и електрически продукти и нови високотехнологични продукти. Отбелязва се, че Комисията никога не е оспорвала подаването на тези данни. Комисията оспори факта, че при опита ѝ да провери тези числа по време на посещението за проверка, EXIM не съумя да предостави никакви доказателства в подкрепа на данните или дори да обясни откъде идват те. По подобен начин на Комисията не беше позволено да провери предоставените от ПКНР в отговора на въпросника данни относно дела на експортните кредити за ФВ сектор. Интересно е да се отбележи, че EXIM не счете никоя от тези цифри за поверителна, но когато Комисията поиска източник, спрямо който да ги провери, EXIM ѝ отказа достъп до такъв, като се позова на съображения за поверителност. EXIM приложи същата аргументация по отношение на размера на експортните кредити, предоставени на включените в извадката и на оказващите съдействие производители. Тя съобщи цифрите в отговора си на писменото искане, но не позволи на Комисията да ги провери въз основа на съображения за поверителност. В действителност не бе възможно да се проверят по-голямата част от статистическите данни, представени от EXIM.
(154)
EXIM също така отказа да обясни и да подкрепи със съответните доказателства кредитните рейтинги на включените в извадката производители износители и анализите, довели до определянето на тези рейтинги.
- Китайска банка за развитие („КБР“)
(155)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР изрази загриженост, че Комисията е задала „лични въпроси относно членството в политически партии на членовете на управителните съвети и на висшето ръководство“. Това не е вярно. Въпросите, касаещи обвързаността на членове на управителния съвет и на висшето ръководство с ККП са с чисто технически характер и, както бе обяснено в съображение 151 по-горе, бяха зададени с цел да се определи ролята на ККП в китайската икономика.
(156)
По време на проверката Комисията опита да провери оценката на кредитоспособността на включените в извадката производители износители. CDB предостави известна обща информация, но отказа да разкрие каквато и да е информация във връзка с оценката на кредитоспособността на включените в извадката производители износители, дори и оценката на риска и доклада за оценка на ФВ сектор.
(157)
В отговора на писменото искане CDB предостави цифри относно рисковата премия, заплащана в разглеждания сектор. По време на проверката CDB коригира отговора си в това отношение, но не предостави никакви доказателства в подкрепа на тази цифра, нито обяснение за това какво стои в основата на тази цифра, въпреки многократните искания от Комисията по време на посещението за проверка.
б) Китайските държавни банки са публични органи
(158)
Жалбоподателят твърди, че държавните търговски банки в КНР са публични органи по смисъла на член 2, буква б) от основния регламент.
(159)
Апелативният орган на СТО (по-долу наричан „АО“) в доклада си „САЩ, - окончателни антидъмпингови и изравнителни мита върху някои продукти от Китай“ (34) (по-долу наричан „докладът на АО“) определя публичния орган като субект, който „притежава, упражнява или разполага с държавна власт“. Според АО доказателството, че правителството упражнява значителен контрол над даден субект и неговата дейност може при някои обстоятелства да служи като доказателство, че съответният субект притежава държавна власт и упражнява тази власт при изпълнението на правителствените функции. При условие че доказателствата показват наличието на различни формални признаци на държавен контрол, а същевременно са налице и доказателства, че такъв контрол е упражняван по значим начин, тези доказателства позволяват да се направи изводът, че съответният субект упражнява държавна власт (35). АО също така счита, че публичните органи се характеризират и с „изпълнение на управленски функции“ (36), които „по принцип се смятат за част от правителствената дейност в правния ред на съответната членка“ (37).
(160)
Анализът по-долу е съсредоточен върху това дали въпросните държавни търговски банки изпълняват функции, които обичайно се приемат за част от държавната практика в Китай и, ако е така, дали при това те упражняват държавна власт. Разследването установи, че китайският финансов пазар се характеризира с намеса на правителството, тъй като повечето големи банки са държавна собственост. Китайските власти предоставиха много ограничена информация относно акционерните дялове/собствеността на банките в Китай. Въпреки това, както е изложено по-нататък, Комисията събра наличната информация, за да достигне до представителна констатация. При извършването на анализа дали банките са субекти, които притежават, разполагат с държавна власт или я упражняват (публични органи), Комисията също така издири информация не само във връзка с държавната собственост в банките, но и във връзка с други характеристики, като например присъствието на държавни служители в съвета на директорите, държавния контрол върху дейностите на банката, изпълнението на държавни политики или интереси и дали въпросният субект е създаден с нормативен акт.
(161)
От наличната информация се стигна до заключението, че държавните банки в Китай имат най-голям пазарен дял и са основните участници на китайския финансов пазар. Съгласно изследване на Deutsche Bank за 2006 г. относно банковия сектор на КНР (38) делът на държавните банки вероятно възлиза на повече от 2/3 от китайския пазар. По същия въпрос в Прегледа на СТО на търговската политика на Китай, се отбелязва, че „високата степен на държавна собственост е друга забележителна характеристика на финансовия сектор в Китай“ (39) и „няма много промени в пазарната структура на китайския банков сектор, който е доминиран от държавни банки“ (40). Важно е да се отбележи, че петте големи държавни търговски банки (Китайската земеделска банка, Китайската народна банка, Китайската строителна банка, Съобщителната банка и Промишлената и търговска банка) взети заедно представляват повече от половината от китайския банков сектор (41). Участието на правителството в петте най-големи държавни банки също беше потвърдено от ПКНР в отговора му на писменото искане.
(162)
Комисията поиска и информация относно структурата на държавния контрол в тези китайски банки и изпълнението на държавни политики или обслужването на интереси във връзка с фотоволтаичната промишленост (т.е. съвет на директорите или съвет на акционерите, протоколи от заседанията на акционерите или директорите, националност на акционерите и директорите, политики на кредитиране и оценка на риска по отношение на заемите, отпускани на съдействащите производители износители). Независимо от това, както е отбелязано в съображение 139 по-горе, ПКНР представи твърде ограничена информация в това отношение и не позволи да се провери голяма част от предоставената информация. Следователно се наложи Комисията да използва наличните факти. Тя заключи въз основа на наличните данни, че тези банки се контролират от държавата чрез собственост, административен контрол на тяхното „търговско“ поведение, включително определянето на граници за лихвените проценти върху депозитите и заемите (вж. съображения 164-167 по-долу), а в някои случаи дори и с учредителни документи (42).
Данните от значение за извеждането на гореизложените констатации са извлечени от информация, предоставена от ПКНР, от годишните доклади на китайските банки, които бяха предоставени от ПКНР или бяха публично достъпни, от информация, получена от изследването на Deutsche Bank от 2006 г. относно китайския банков сектор (43), от прегледа на СТО за политиките на Китай (2012 г.) (44), от доклада на Световната банка „Китай 2030 г.“ (45) или от Икономическото проучване на ОИСР за Китай от 2010г. (46); от информация, предоставена от съдействащите производители износители и информация, налична в жалбата. Що се отнася до чуждестранните банки, независими източници изчисляват, че те представляват незначителна част от банковия сектор в Китай и съответно не играят съществена роля в политиката на кредитиране, като е налице информация, че те може би възлизат на едва 2 % от китайския пазар (47). Публично достъпната информация потвърждава също, че китайските банки, и по-специално големите търговски банки, все още разчитат на държавни акционери и на държавата за попълване на капитала в случай на липса на капиталова адекватност поради разрастване на кредитната дейност (48).
(163)
Що се отнася до банките, предоставили заеми на съдействащите производители износители, мнозинството от тях са държавни банки. Въз основа на наличната информация (49) бе установено, че държавните банки и други държавни образувания отпускат по-голямата част от заемите за оказалите съдействие производители износители. Сред тях са по-големите търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките в КНР, като Китайска банка за развитие, банка EXIM, Китайската земеделска банка, Китайската народна банка, Китайската строителна банка и Китайската промишлена и търговска банка. По отношение на останалите засегнати държавни банки Комисията отново поиска същата упомената по-горе информация относно държавния контрол и изпълнението на държавни политики или обслужването на държавни интереси във връзка с фотоволтаичната промишленост. Тази подробна информация не беше предоставена. Поради това се прави заключението, че банките се контролират от правителството. Наличието на подобен значим контрол се доказва, наред с друго, и от политиката на държавата в подкрепа на въпросния сектор, която подтиква банките от своя страна да действат по такъв начин, че да подпомагат въпросния сектор (вж. съображение 102 по-горе). По тази причина държавните банки и банките, финансиращи държавните политики в Китай, следва да бъдат считани за публични органи.
(164)
Друг признак за намесата на ПКНР на китайския финансов пазар е ролята, която КНБ играе при определянето на специфичните ограничения по отношение на начина, по който се определят и променят лихвените проценти. Разследването установи, че КНБ се характеризира със специфични правила по отношение на начина, по който варират лихвените проценти в КНР. Съгласно наличната информация тези правила са определени в циркуляр на КНБ относно „Въпроси на коригирането на лихвените проценти по депозитите и заемите -Yinfa № 251, 2004 г. („Циркуляр 251“)“. От финансовите институции се изисква да отпускат заеми при лихвени проценти, простиращи се в определени рамки спрямо референтния лихвен проце0нт на КНБ. За заемите, отпускани от търговските банки и заемите със стопанско предназначение, отпускани от стратегическите банки, не съществува горна граница, а само долна такава. При градоустройствените кредитни кооперации и селскостопанските кредитни кооперации съществува и горна, и долна граница. За заемите, отпускани при преференциални условия и за заемите, за които Държавният съвет прилага специфична уредба, не се допуска възходящо развитие на лихвените проценти. Комисията поиска от ПКНР разяснения относно определението и формулировката в циркуляр 251, както и относно съществувалото преди това законодателство (Циркуляр на КНБ относно разширяването на обхвата на вариация на лихвения процент по заемите, отпускани от финансовите институции - YinFa № 250, 2003 г.). Както обаче е посочено в съображение 135 по-горе, ПКНР отказа да предостави въпросните циркуляри, което попречи на Комисията да провери съдържанието им и да потърси обяснения. Тъй като ПКНР не предостави информация, която да докаже промяна в ситуацията от март 2013 г. насам, когато Комисията е приключила своите антисубсидийни разследвания относно стоманените продукти с органично покритие (50), се прави констатацията, че КНБ се намесва и влияе на определянето на лихвените проценти от държавните банки. ПКНР не предостави никакви доказателства, че положението, установено в хода на разследванията във връзка с фината хартия с покритие и стоманените изделия с органично покритие, се е променило. Следователно, въз основа на наличните факти и на други посочени по-горе доказателства, се стигна до заключението, че методологията за определяне на лихвените проценти е била една и съща през целия РП.
(165)
Ограниченията по отношение на лихвените проценти по заемите и таваните за лихвените проценти по депозитите доведоха до ситуация, при която банките имат гарантиран достъп до евтин капитал (поради регулирането на лихвените проценти по депозитите) и могат да отпускат заеми на избраните промишлени сектори при изгодни лихвени проценти.
(166)
Банките са обект и на правни норми, които изискват от тях, наред с друго, да провеждат кредитната си дейност съобразно нуждите на националната икономика (51), да предоставят кредитна подкрепа за насърчаваните проекти (52) или да отдават приоритетно значение на разработването на високотехнологични производства или производства с използване на нови технологии (53). Банките са задължени да спазват тези правила. Включените в извадката производители износители принадлежат към категориите „насърчавани проекти“ и „високотехнологични сектори и сектори с използване на нови технологии“.
(167)
От различни независими източници на информация става ясно, че намесата на държавата във финансовия сектор в КНР е съществена и постоянна. Това личи, например, от констатацията на i) работния документ на МВФ от 2006 г., според който либерализацията на банковия сектор в КНР е непълна и кредитният риск не се отразява по съответен начин (54); ii) доклада на МВФ за 2009 г., в който беше подчертано отсъствието на либерализация на лихвените проценти в Китай (55); iii) доклада на МВФ за съответната държава от 2010 г., който посочва, че цената на капитала в Китай е относително ниска, разпределението на кредитите понякога се определя с неценови средства и високият размер на корпоративните спестявания е частично свързан с ниските разходи за различните производствени фактори (включително капитал и земя) (56); iv) икономическото проучване на ОИСР за Китай от 2010 г. (57) и работен документ № 747 на икономическия департамент на ОИСР, посветен на реформите на финансовия сектор в Китай (58), в който е посочено, че собствеността върху финансовите институции продължава да бъде доминирана от държавата, което поражда проблеми като този до каква степен кредитните решения на банките се базират единствено на търговски съображения, а традиционната роля на банките като че ли по-скоро е на правителствени служби, свързани с държавата.
(168)
Въз основа на горните доказателства се прави заключението, че държавните търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките изпълняват правителствени функции от името на ПКНР, а именно задължително насърчаване на някои сектори от икономиката в съответствие с държавното планиране и документите относно политиките. Обширното държавно участие в държавните банки и друга информация относно връзките между държавните банки и правителството (включително липсата на съдействие от страна на ПКНР в това отношение) потвърждават, че при изпълнението на своите публични функции банките се контролират от държавата. ПКНР упражнява значителен контрол върху държавните търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките посредством всеобхватната намеса на правителството във финансовия сектор и изискването за държавните банки да следват политиките на правителството. Поради това държавните търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките са публични органи, защото те притежават, разполагат със и упражняват държавна власт.
в) ПКНР упълномощава частните търговски банки и им възлага изпълнението на определени практики.
(169)
Комисията също така направи анализ относно това дали ПКНР упълномощава и възлага на частните търговски банки в КНР да предоставят преференциални (субсидирани) заеми на производителите на фотоволтаични изделия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
- Наличие на политика на ПКНР
(170)
От раздела по-горе относно държавната намеса във фотоволтаичния сектор (съображение 101) и от изложените по-долу констатации е видно, че ПКНР има политика за предоставяне на преференциални заеми на фотоволтаичния сектор, тъй като публични органи (държавни търговски банки) (59) са заети с тази дейност и заемат господстваща позиция на пазара, което им дава възможност да предлагат лихвени проценти по-ниски от пазарните.
- Разширяване на обхвата на политиката към частните банки
(171)
Законът за търговските банки [2003 г.] се прилага по един и същ начин за държавните търговски банки и за частните търговски банки. Например в член 38 от този закон се изисква от всички търговски банки (т.е. включително и частните) да „определят лихвения процент в съответствие с горната и долната граница на определения от КНБ лихвен процент“, а в член 34 от Закона за търговските банки се предвижда търговските банки да „извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлени политики“.
(172)
Няколко правителствени документа за планиране на политиките и няколко закона засягат преференциалното кредитиране на ФВ промишленост. Например в Решение на държавния съвет от 10 октомври 2010 г. за насърчаване развитието на 7 нови стратегически промишлени сектора се обещава увеличаване на интензитета на подпомагането за стратегическите промишлени сектори посредством фискалната и финансовата политика (60) (ФВ промишленост е посочена сред тях), насърчават се финансовите институции да „разширяват кредитната подкрепа“ за тези сектори и да „използват преференциалните данъчни политики, като например компенсирането на рисковете“. Също така в Националната рамка за средносрочно и дългосрочно развитие на науката и технологиите (2006-2020 г.), в която соларната електроенергия и фотоволтаичните елементи са набелязани като ключови области и теми с приоритетно значение (61), се обещава „да се насърчават финансовите институции да предоставят преференциално кредитиране на по-значимите национални научни и технологични проекти за индустриализация“ и се възлага на правителството „да насочва различните финансови институции и представителите на частния капитал към участие в научното и технологично развитие“. В Закона на КНР за научния и технологичен напредък (постановление № 82 на президента на КНР) е определено, че държавата следва да насърчава и да дава насоки на финансовите институции, с цел да се подкрепя развитието на високи и нови технологични сектори, чрез предоставяне на заеми, и че ориентираните към подпомагане на политиките финансови институции трябва да отдадат приоритетно значение на развитието на промишлените сектори, в които се използват високи и нови технологии (62). Според същия закон ориентираните към политиките финансови институции в рамките на обхвата на своята дейност предоставят специални помощи за насърчавани от държавата независими иновативни проекти на предприятията (63).
(173)
В допълнение гореупоменатото ограничение по отношение на определянето на лихвените проценти от страна на КНБ (съображения 164 и 165) е обвързващо и за частните търговски банки.
(174)
Горните цитати от нормативната уредба, регулираща банковия сектор, показват, че политиката на ПКНР за преференциално кредитиране на ФВ промишленост обхваща и частните търговски банки, които освен това са задължени от ПКНР да „извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлени политики“ (64).
- Оценка на кредитния риск
(175)
За да изготви своя оценка, Комисията поиска от ПКНР информация за начина, по който банките в КНР оценяват кредитния риск на производителите на ФВ изделия, преди да вземат решение дали да им предоставят заеми или не, както и при какви условия да им ги предоставят. В приложение А към въпросника Комисията поиска информация как банките третират кредитния риск, как се оценява кредитоспособността на оценявания кредитополучател, какви са рисковите премии за банката от различните дружества/сектори в КНР, кои са факторите, отчитани от банката при оценяване на искането за отпускане на кредит, описание на искането за кредит и процеса на одобряване и т.н. Въпреки това нито ПКНР, нито отделните банки не посочиха във въпросника каквато и да е информация по този въпрос (единствено с изключение на посоченото в съображение 176 по-долу). ПКНР даде само отговори от общ характер, които не бяха подкрепени с никакви доказателства, че изобщо се извършва някаква оценка на риска.
(176)
По време на проверката на една от банките Комисията получи възможност да прегледа една оценка на риска. Част от тази оценка на кредитния риск препращаше към подкрепата на правителството за дружествата, занимаващи се със соларни изделия, и към държавните планове за насърчаване на фотоволтаичната промишленост като цяло и този факт се отрази положително на кредитния рейтинг, определен на това дружество. Това е пример по какъв начин политиката на правителството (и субсидиите, насочени към определен сектор) влияе на процеса на вземане на решения от банките, когато става въпрос за условията на финансиране на дружествата, занимаващи се със соларни изделия.
(177)
Комисията също така поиска подобна информация от съдействащите производители износители и се опита да я провери по време на посещенията на място за проверка на включените в извадката производители износители. Повечето от включените в извадката производители износители отговориха, че банките изискват определени документи и извършват известен анализ на кредитния риск преди да отпускат заеми. Въпреки това твърденията им не бяха подкрепени с доказателства. По време на проверката на място Комисията поиска доказателства, че банките искат такива документи, или че тези документи се представят на банките от дружествата, или отчети, изготвени от банката, които да доказват, че се извършва такъв анализ на риска. Включените в извадката групи производители износители обаче не бяха в състояние да предоставят такива доказателства, нито пък каквито и да било доказателства в полза на своите твърдения.
(178)
Информацията относно оценката на кредитния риск беше поискана многократно от заинтересованите страни, тъй като нейното значение се счита за ключово, наред с друго, с оглед на информацията, упомената в съображение 167 по-горе.
(179)
С оглед на изложеното по-горе констатациите, направени във връзка с оценката на кредитния риск в КНР, се прилагат по отношение на държавните търговски банки, частните търговски банки, както и по отношение на банките от стратегическо значение за политиките. Гореизложените доказателства водят до заключението, че от частните банки в КНР се изисква да следват държавните политики по отношение на кредитирането, по-специално в сектора на ФВ изделия, и да действат по същия начин като държавните банки, за които в съображение 168 бе установено, че са публични органи. Следователно се стигна до заключението, че ПКНР упълномощава и възлага на частните банки да изпълняват функции, които обикновено се упражняват от правителството, по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
(180)
Освен това горепосочените доказателства показват, че държавните банки, дори и да не бяха счетени за публични органи, също щяха да се разглеждат като органи, които ПКНР упълномощава и на които възлага да изпълняват функции, които обикновено се упражняват от правителството, по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
г) Изкривяване на китайския финансов пазар
(181)
От информацията, събрана в рамките на настоящото разследване, може да се направи заключението, че делът на държавните банки възлиза на повече от 2/3 от китайския пазар. Важно е да се отбележи, че петте големи държавни търговски банки (Земеделската банка, Китайската народна банка, Китайската строителна банка, Съобщителната банка и Промишлената и търговска банка) взети заедно представляват повече от половината от китайския банков сектор (65). В допълнение, Китайска банка за развитие и Китайската експортно-импортна банка са изцяло собственост на държавата. Тези седем банки са предоставили основната част от заемите, отпуснати на осемте включени в извадката производители износители в случая със соларните панели. Този повсеместна държавна намеса, в съчетание с изкривяванията на китайския финансов пазар и с политиката на китайското правителство за насочване на евтини парични средства към избрани сектори, пречи на създаването на равни възможности в международната търговия и осигурява на китайските производители нелоялно предимство.
(182)
Банките в КНР нямат пълна свобода при определянето на условията за отпускане на заемите. По отношение на лихвените проценти те са задължени да спазват ограниченията, наложени от Китайската народна банка (КНБ). Тези ограничения, редом с таваните за лихвените проценти по депозитите, водят до ситуация, при която банките имат гарантиран достъп до евтин капитал (поради регулирането на лихвените проценти по депозитите) и могат да го заемат при изгодни лихвени проценти на избрани промишлени сектори.
(183)
Банките са обект и на правни норми, които изискват от тях, наред с друго, да провеждат кредитната си дейност съобразно нуждите на националната икономика (66), да предоставят кредитна подкрепа за насърчаваните проекти (67) или да отдават приоритетно значение на разработването на високотехнологични производства или производства с използване на нови технологии (68). Банките са задължени да спазват тези правила.
(184)
Според неотдавнашни констатации на някои големи търговски банки в КНР е бил предоставен достъп до държавни резерви в чуждестранна валута (69). Това значително намалява техните разходи за капитал и тези „евтини пари“ се използват за заеми в USD и EUR за избрани предприятия и проекти в съответствие с политиката за насърчаване на китайските инвестиции навън. Поради това те са в състояние да предложат условия, с които обичайните търговски банки не могат да се конкурират.
(185)
Друго значително изкривяване във финансирането на фотоволтаичната промишленост е специалното привилегировано положение на Китайска банка за развитие („КБР“), която е основният заемодател за този сектор и предоставя огромен обем заеми и кредитни линии на включените в представителната извадка производители износители. CDB се финансира почти изцяло от продажбата на облигации, а не чрез депозити, и е вторият по големина емитент на облигации в страната след Министерството на финансите. Чрез този специален механизъм CDB си осигурява евтино финансиране и следователно е в състояние да предлага заеми при преференциални условия за избрани сектори (70).
3.4.1.1. Преференциално кредитиране
а) Въведение
(186)
Жалбоподателят изказа твърдението, че ПКНР субсидира своята ФВ промишленост посредством заеми при преференциални условия и целенасочено кредитиране.
б) Правно основание
(187)
Кредитирането при преференциални условия в Китай е уредено в следните правни разпоредби: Закон на КНР за търговските банки, Общи правила относно кредитирането (прилагани от Китайската народна банка), Решение № 40 на Държавния съвет за приемане и изпълнение на „Временните разпоредби за насърчаване на промишленото реструктуриране“.
в) Констатации от разследването
(188)
Въз основа на целия набор доказателства се стигна до заключението, че голямото мнозинство заеми за двете включени в извадката групи производители износители са предоставени от държавни банки, които бяха счетени за публични организации съгласно съображение 168 по-горе, тъй като разполагат с държавна власт и изпълняват функции на държавен орган. Съществуват допълнителни доказателства, че тези банки на практика упражняват държавна власт, тъй като, както се обяснява в съображение 164, е налице явна намеса от страна на държавата (в лицето на КНБ) по отношение на начина, по който търговските банки вземат решения за лихвените проценти по заемите, отпускани на китайски дружества. При тези обстоятелства практиките по отпускане на заеми на въпросните субекти са били в пряка зависимост от държавната политика. Между другото фактът, че банките упражняват държавна власт, се потвърждава и от членове 7 и 15 от Общите правила относно кредитирането (прилагани от КНБ), Решение 40 и член 34 от Закона за търговските банки по отношение на изпълнението на държавните промишлени политики. Съществуват и редица косвени доказателства, подкрепени от обективни проучвания и доклади, че в китайската финансова система все още е налице висока степен на държавна намеса, както вече бе обяснено в съображения 172 и 178 по-горе. На последно място, Китай не предостави информацията, която би спомогнала за по-доброто разбиране на взаимовръзката между държавните банки в Китай и държавната власт, както е обяснено в съображения 139 и 140. Поради това по отношение на заемите, предоставяни от държавните търговски банки в Китай Комисията заключава, че е налице финансово участие в полза на производителите на ФВ изделия, под формата на директно прехвърляне на средства от правителството по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Освен това същото доказателство показва, че ПКНР възлага и нарежда на държавните банки (както и на частните) и това означава, следователно, че е налице финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) точка iv) от основния регламент.
(189)
С оглед на анализа в съображения 169-178 по-горе беше установено също, че ПКНР възлага и нарежда на частните банки да предоставят заеми на производителите на ФВ и че съществува финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточки i) и iv) от основния регламент.
(190)
Налице е полза по смисъла на член 3, параграф 2 и член 6, буква б) от основния регламент, доколкото заемите от държавата се предоставят при по-благоприятни условия в сравнение с тези, от които получателят би могъл да се ползва на пазара. Заемите, предоставяни от частни институции в Китай, не предоставят подходяща пазарна стойност за сравнение, тъй като беше установено, че ПКНР упълномощава частните банки и им възлага изпълнението на определени практики, поради което се предполага, че те следват практиките на кредитиране на държавните банки. Поради това референтните стойности бяха конструирани по описания в съображения 198-200 по-долу метод. Използването на тези референтни стойности показва, че заемите са отпуснати на ФВ сектор при по-ниски от пазарните условия.
(191)
ФВ промишлеността принадлежи към категорията „насърчавани“ съгласно Решение № 40. Решение № 40 е постановление на Държавния съвет, който е най-висшият административен орган в КНР и в този смисъл решението е правно обвързващо за останалите публични органи и за стопанските субекти. В решението промишлените сектори са класифицирани в категориите „насърчавани“, „ограничавани“ и „отхвърлени“ проекти. Този акт представлява насока за промишлената политика, която, заедно с Азбучния указател, показва по какъв начин ПКНР провежда политика за насърчаване и подкрепа за групи предприятия или промишлени сектори, като например сектора на ФВ изделия/електрическата енергия от нови източници, класифицирани в Азбучния указател като „насърчаван промишлен сектор“. По отношение на броя на секторите, вписани в категория „Насърчавани“, се отбелязва, че те представляват само част от китайската икономика. Освен това само някои дейности в рамките на тези насърчавани сектори са получили статут „Насърчавани“. В Решение № 40, член 17 също така се предвижда, че „насърчаваните инвестиционни проекти“ се ползват от специални привилегии и стимули и, наред с друго, от финансова помощ. От друга страна, по отношение на категориите „Ограничавани и отхвърлени проекти“ Решение № 40 дава правомощия на държавните органи да се намесват пряко, за да регулират пазара. В членове 18 и 19 е предвидено, че съответните органи възпрепятстват финансовите институции да предоставят заеми на такива проекти. От гореизложеното ясно личи, че Решение № 40 съдържа правнообвързващи норми за всички икономически институции под формата на указания за поощряване и подпомагане на насърчаваните сектори, сред които е и производството на ФВ изделия.
(192)
Както бе обяснено в съображение 172 по-горе, ПКНР насочва преференциалното кредитиране към ограничен брой сектори и секторът на ФВ изделия е един от тях. Предвид горното става ясно, че властите позволяват на финансовите институции да отпускат заеми при преференциални условия само на ограничен брой сектори/дружества, които следват съответните политики на ПКНР. Въз основа на доказателствата по случая и при липсата на сътрудничество от ПКНР по този въпрос, се стигна до заключението, че субсидиите под формата на преференциално кредитиране не са общодостъпни и поради това са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това заинтересованите страни не представиха доказателства, че субсидията се основава на обективни критерии или условия съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
г) Заключение
(193)
Разследването показа, че всички включени в извадката производители износители са реализирали полза от преференциалното кредитиране през разследвания период.
(194)
Съобразно с това финансирането на ФВ промишлеността следва да се счита за субсидия.
(195)
С оглед наличието на финансово участие, на полза за производителите износители и на специфичност, тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(196)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. В съответствие с член 6, буква б от основния регламент ползата за получателите се изчислява като разликата между средствата, които дружеството плаща за заем от правителството, и средствата, които дружеството би платило за съпоставим заем на свободния пазар.
(197)
Както бе обяснено по-горе (в съображение 190), тъй като предоставянето на заеми от страна на китайските банки показва наличието на съществена държавна намеса в банковия сектор и не отразява лихвените проценти, които се срещат в един функциониращ пазар, беше конструирана подходяща пазарна референтна стойност по описания по-долу метод. Освен това, поради липсата на съдействие от страна на ПКНР, Комисията се опираше на наличните факти, за да определи подходяща референтна стойност на лихвения процент.
(198)
При конструирането на подходяща референтна стойност за заемите в RMB се счита за обосновано прилагането на китайските лихвени проценти, коригирани така, че да отразяват обичайния пазарен риск. При положение че актуалното финансово състояние на износителите е било установено в условията на изкривявания на пазара и не съществува надеждна информация от китайските банки относно измерването на риска и определянето на кредитния рейтинг, се счита за целесъобразно кредитоспособността на китайските износители да не се приема „едно към едно“, а да се приложи надценка, която да отразява потенциалното въздействие от изкривяванията на китайския пазар върху финансовото им състояние.
(199)
Това важи и за заемите в чуждестранна валута. Като база за сравнение бяха използвани издадените през РП корпоративни облигации с рейтинг „BB“.
(200)
По отношение на гореизложеното, както беше обяснено в съображения 138-140, и от ПКНР, и от оказалите съдействие производители износители беше поискано да предоставят информация за кредитните политики на китайските банки, както и за начина, по който се отпускат заеми на производителите износители. Въпреки че бе поискана многократно, такава информация не бе получена. С оглед на тази липса на съдействие и целия наличен набор от факти и в съответствие с разпоредбите на член 28, параграф 6 от основния регламент, се счита за целесъобразно на всички предприятия в Китай да бъде даден най-високият рейтинг на облигациите в категория „Non-investment“, или спекулативни (BB при Bloomberg), като към стандартния кредитен лихвен процент на Китайската народна банка се добавят съответните премии, които могат да се очакват от облигации, издадени от дружества с такъв рейтинг. Ползата за производителите износители беше изчислена въз основа на лихвения диференциал, изразен като процент, умножен по неизплатената част от заема, т.е. неизплатените през РП лихви. Този размер след това се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители.
(201)
Процентът на субсидията, определена по отношение на тази схема през РП за включените в извадката производители износители, възлиза на:
Преференциално кредитиране по политиките
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, КНР и свързани дружества
1,14 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,61 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,25 %
JingAo Group и свързани дружества
0,92 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
1,80 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,02 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,84 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,85 %
3.4.1.2. Отпускане на кредитни линии
а) Въведение
(202)
Жалбоподателят беше изказал твърдението, че китайските банки са разширили предоставянето на непропорционалните кредитни линии и към китайските износители на разглеждания продукт. Разследването потвърди, че всички разследвани дружества са получили значителни по размер кредитни линии от китайските банки, които в повечето случаи са предоставяни безплатно или срещу много малки по размер такси. При нормални пазарни условия тези кредитни линии са обект на значителни по размер такси за обработка на документите, които позволяват на банките да компенсират разходите и рисковете.
б) Констатации от разследването
(203)
В доклада на експертната група по случая ЕО - Въздухоплавателни средства бе потвърдено, че тези кредитни линии, в допълнение към последиците от индивидуалните заеми, представляват потенциални директни прехвърляния на средства по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент, и, следователно - финансово участие. Експертната група установи, че ползата от потенциалното прехвърляне на средства произтича от самото наличие на задължение за директно прехвърляне на средства. Експертната група констатира също така, че дадена кредитна линия би могла сама по себе си да донесе ползи за предприятието получател и по този начин представлява потенциално прехвърляне на средства, отделно от всяко друго директно прехвърляне на средства под формата на индивидуални заеми (71).
(204)
Кредитните линии са били предоставяни на включените в извадката производители износители от същите банки, като описаните по-горе заеми, отпускани при преференциални условия. Както бе установено по-горе, тези банки са публични органи (съображения 158-166), които ПКНР упълномощава или на които възлага да предоставят преференциално финансиране за ФВ сектор (съображения 169-178).
(205)
Както бе обяснено по-горе (съображения 158-185), китайският пазар е изкривен от законодателството и практиките на държавните банки и беше установено, че в повечето случаи кредитните линии са предоставяни безплатно или при много занижени такси. При нормални пазарни условия тези кредитни линии са обект на значителни по размер такси за обработка на документите, които позволяват на банките да компенсират разходите и рисковете.
(206)
Размерът на печалбата се изразява с таксите, които обичайно се прилагат към търговските кредитни линии, чието предоставяне беше разширено към дружествата и от които включените в извадката производители износители в повечето случаи са били освобождавани. Комисията използва таксите, прилагани по отношение на кредитната линия, чието предоставяне е било разширено към един от включените в извадката производители износители от чуждестранна търговска банка.
(207)
ФВ промишленост принадлежи към категорията „насърчавани“ съгласно Решение № 40. Решение № 40 е постановление на Държавния съвет, който е най-висшият административен орган в КНР и в този смисъл решението е правнообвързващо за останалите публични органи и за икономическите субекти. В решението промишлените сектори са класифицирани в категориите „насърчавани“, „ограничавани“ и „отхвърлени“ проекти. Този акт представлява насока за промишлена политика, която, заедно с Азбучния указател, показва по какъв начин ПКНР провежда политика за насърчаване и подкрепа за групи предприятия или промишлени сектори, като например сектора на ФВ изделия/електрическата енергия от нови източници, класифицирани в Азбучния указател като „насърчаван промишлен сектор“. По отношение на броя на секторите, вписани в категория „Насърчавани“, се отбелязва, че те представляват само част от китайската икономика. Освен това само някои дейности в рамките на тези насърчавани сектори са получили статут „Насърчавани“. В Решение № 40, член 17 също така се предвижда, че „насърчаваните инвестиционни проекти“ се ползват от специални привилегии и стимули и, наред с друго, от финансова помощ. От друга страна, по отношение на категориите „Ограничавани и отхвърлени проекти“ Решение № 40 дава правомощия на държавните органи да се намесват пряко, за да регулират пазара. Всъщност в членове 18 и 19 е предвидено, че съответните органи възпрепятстват финансовите институции да предоставят заеми на такива проекти. От гореизложеното ясно личи, че Решение № 40 съдържа правнообвързващи норми за всички икономически институции под формата на указания за поощряване и подпомагане на насърчаваните сектори, сред които е и производството на ФВ изделия.
(208)
Както бе обяснено в съображения 172 и 192 по-горе, ПКНР направлява преференциалното кредитиране, основна част от което е предоставянето на кредитни линии за ограничен брой сектори. Секторът на ФВ изделия принадлежи към тази група промишлени сектори и реализира ползи от дискриминационното преференциално кредитиране.
(209)
Предвид гореизложеното става ясно, че властите позволяват на финансовите институции да отпускат преференциални кредитни линии само на ограничен брой сектори/дружества, които следват съответните политики на ПКНР. Въз основа на доказателствата по случая и при липсата на сътрудничество от страна на ПКНР по този въпрос, се стигна до заключението, че субсидиите под формата на непропорционални кредитни линии не са общодостъпни и поради това са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това заинтересованите страни не представиха доказателства, че субсидията се основава на обективни критерии или условия съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
в) Заключение
(210)
Разследването показа, че всички групи включени в извадката производители износители са реализирали ползи от кредитните линии, предоставени безплатно или при по-нисък от пазарния лихвен процент през РП.
(211)
Съобразно с това разширяването на предоставянето на тези кредитни линии към ФВ промишленост следва да се счита за субсидия.
(212)
С оглед наличието на финансово участие, на полза за производителите износители и на специфичност, тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(213)
Предоставянето на кредитни линии, безвъзмездно или при по-ниски от пазарните такси, се счита за предоставяне на финансови услуги (член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) от основния регламент) по занижени цени. Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Поради изкривяванията на пазара, описани в съображения 158-185 по-горе, адекватността на възнаграждението за финансовите услуги (в този случай отпускането на кредитни линии) не може да се определи в зависимост от преобладаващите пазарни условия в КНР. В съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент ползата за получателите се изчислява като разликата между средствата, които дружеството заплаща за отпускането на кредитна линия от китайските банки, и средствата, които дружеството би заплатило за достъпен за него съпоставим заем на свободния пазар. Кредитните линии също могат да бъдат счетени за потенциално прехвърляне на средства съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент.
(214)
Един от включените в извадката производители износители е получил кредитна линия от банката, чието седалище е установено в различна от КНР финансова юрисдикция, като за тази кредитна линия са били приложени такси за обработка на документите, съгласно обичайната практика на световните финансови пазари. Въпреки че кредитната линия беше разширена към китайското дъщерно предприятие на въпросната банка, той се счита за разумен заместител на база за сравнение. Бе счетено за целесъобразно таксите, прилагани за тази кредитна линия, да се използват като еталон в съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент.
(215)
Размерът на таксите беше използван като сравнителен показател и беше приложен пропорционално към размера на всяка от въпросните кредитни линии, за да се получи размерът на субсидията (минус всички действително платени такси). В случаите, в които продължителността на кредитната линия е повече от година, общият размер на субсидията бе разпределен върху продължителността на кредитната линия и към РП бе отнесена подходяща по размер сума.
(216)
Процентът на субсидията, определена по отношение на тази схема през РП за включените в извадката производители износители, възлиза на:
Отпускане на кредитни линии
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
1,97 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
2,14 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
1,09 %
JingAo Group и свързани дружества
1,28 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,92 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,24 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,50 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
2,59 %
3.4.1.3. Програми за субсидиране на експортното кредитиране
(217)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.1.4. Експортни гаранции и застраховане за екологични технологии
а) Въведение
(218)
В жалбата се посочва, че Китайската корпорация за експортно и кредитно застраховане („Sinosure“) предоставя застраховане на експортни кредити при преференциални условия за производители на разглеждания продукт, наред с друго посредством програма, наречена „Green Express“. Според жалбата застраховането на експортни кредити на Sinosure не е достатъчно дори и за покриване на дългосрочните оперативни разходи и загуби на тази програма.
б) Неоказване на съдействие и използване на наличните факти
(219)
Както бе упоменато в съображения 104 и 105 по-горе, във въпросника, в писменото искане и по време на посещението за проверка на място Комисията поиска от ПКНР и от Sinosure информация, която нито ПКНР, нито Sinosure предоставиха.
(220)
Комисията поиска институционалната рамка и съответните документи, ръководещи операциите на Sinosure в качеството му на официален държавен застраховател на експортни кредити. ПКНР представи само известие, издадено съвместно от Министерството на търговията („MOFCOM“) и Sinosure през 2004 г., но не съумя да представи редица други документи от значение, например т.нар. план 840, включен в известието от Държавния съвет от 27 май 2009 г. (72).
(221)
Що се отнася до проверката на отговорите на въпросника и приложение 1 във връзка със Sinosure, Комисията не получи редица документи и не съумя да провери редица поискани на място елементи. По-специално Sinosure не предостави следните поискани от Комисията информация и доказателства: а) финансовите отчети за 2012 г., които все още не бяха на разположение на уебсайта на Sinosure; б) съответната документация относно застраховането на експорти кредити за двама от включените в извадката съдействащи износители, в това число договори, оценка на риска, кореспонденция и доказателство за плащане на премии; в) специфична информация относно членовете на висшето ръководство, назначени от Държавния съвет; г) доказателство относно елементите и облекченията, посочени в Известието от 2004 г., издадено съвместно от MOFCOM и Sinosure, включително относно одобряването на ограниченията, относно гъвкавостта на лихвените проценти и отстъпката в обхвата на вариация на премията; д) доказателство за дългосрочните оперативни разходи и печалбата от дейността по експортно кредитно застраховане; е) доказателство относно оценката на състоянието на пазара в сектора на фотоволтаичните изделия.
(222)
Комисията не бе в състояние да провери и редица елементи, включени в отговора на въпросника, относно операциите на Sinosure, в това число по-специално неговите отговори относно оценката на риска, действителното определяне на премията, както и процеса на кандидатстване и одобряване, поради отказа на Sinosure да обсъжда специфични договори с включените в извадката съдействащи износители. Sinosure не бе в състояние и да разясни или представи придружаващи документи относно някои несъответствия в числата или в други елементи в нейните отговори на въпросника и на писменото искане, които Комисията установи.
(223)
По време на посещението за проверка и в писмото на ПКНР от 3 юни 2013 г. ПКНР и Sinosure опитаха да обосноват тази липса на съдействие със съображения за поверителност. В тази връзка писмото, предхождащо проверката, и последващата електронна кореспонденция ясно показаха, че Комисията е настояла за съдържателност на проверката и очевидно би взела всички необходими предпазни мерки, за да защити поверителната информация, подадена или просто предоставена за проверка, в съответствие със своето правно задължение да защитава този вид информация, гарантирано от съответните строги правила на ЕС. Що се отнася до документите, които Sinosure се опита да представи дълго време след прекратяването на посещението за проверка, и по отношение на които тя не съумя да осигури извършването на надлежна проверка от страна на Комисията, те не могат да бъдат взети под внимание, тъй като са били изготвени специално за разследването и Комисията не можа да провери техните източници.
(224)
Предвид тази липса на съдействие от страна на ПКНР и Sinosure Комисията не беше в състояние да провери редица елементи, отнасящи се до предоставянето на застраховане на експортни кредити от страна на Sinosure за включените в извадката съдействащи производители износители на продукта, предмет на разследването. Поради това някои от констатациите на Комисията се основават на наличната в регистрите информация в съответствие с член 28 от основния регламент.
в) Sinosure е публичен орган
(225)
Разследването установи, че Sinosure е публичен орган по смисъла на член 2, буква б) от основния регламент и на съответната съдебна практика на СТО (73), тъй като притежава, упражнява или разполага с държавна власт. По-специално ПКНР упражнява значителен контрол върху Sinosure (74), а Sinosure упражнява държавна власт при изпълнението на своите функции на държавно управление.
(226)
Комисията отбелязва, че дейността по експортно кредитно застраховане, изпълнявана от Sinosure, е неразделна част от по-широкия финансов сектор, за който бе установено, че е обект на директна намеса от страна на държавата, която нарушава нормалното функциониране на финансовия пазар в КНР (вж. съображение 185 и следващи по-горе).
(227)
Sinosure изпълнява функции на държавен орган в качеството си на единствена официална институция за застраховане на експортни кредити в КНР. Ето защо тя се намира в монополно положение на пазара на застраховането на експортни кредити. Дружеството потвърди, че този пазар не е отворен, въпреки че има някои международни конкуренти, които извършват дейност косвено в КНР.
(228)
Правителството упражнява повсеместна намеса и пълен финансов контрол върху Sinosure. Sinosure е еднолично държавно предприятие, притежавано на 100 % от Държавния съвет. Регистрираният капитал в размер на 4 млрд. RMB идва от рисковия фонд за експортно кредитно застраховане, в съответствие с държавния бюджет. Освен това през 2011 г. държавата инжектира 20 млрд. RMB посредством Китайската инвестиционна корпорация, суверенният държавен инвестиционен фонд на Китай. (75) В устава се посочва, че компетентната за дейността на дружеството служба е Министерството на финансите и се изисква от предприятието да представя финансови и счетоводни доклади и доклад относно фискалния си бюджет за разглеждане и одобрение от Министерството на финансите.
(229)
Що се отнася до държавния контрол, в качеството си на държавно еднолично предприятие Sinosure не разполага с управителен съвет. Що се отнася до Съвета на надзорниците, всички надзорници са назначени от Държавния съвет и изпълняват своите задължения в съответствие с „Временните разпоредби относно надзорния съвет в ключови държавни финансови институции“. Висшето ръководство на Sinosure също се назначава от правителството. От годишния доклад на дружеството за 2011 г. („ГД 2011“) се разбира, че председателят на Sinosure е секретар на партийния комитет, а по-голямата част от висшето ръководство също са членове партийния комитет. Предвид отказа на Sinosure да предостави допълнителна информация относно висшето ръководство, може да се направи заключението, че ръководството пряко отразява волята на правителството, което пряко назначава членовете на Съвета на надзорниците, както и на висшето ръководство. Въз основа на това с счита, че ПКНР упражнява значим контрол върху Sinosure.
(230)
Изпълнението на държавни функции и политики от страна на Sinosure проличава толкова ясно и изрично, че може да се направи заключението, че дружеството представлява непосредствено изражение на самото правителство. Годишният доклад на Sinosure за 2011 г. съдържа редица изявления в това отношение, а именно: Sinosure „упражнява проактивно политическите функции на агенция за експортно кредитиране и отбеляза добър старт през първата година от 12-тия „Петилетен план“ (стр. 4 от ГД 2011); „задълбочаването на корпоративната реформа укрепи политическата функция на Sinosure като агенция за експортно кредитиране. Икономическата конференция на ЦКККП акцентира върху тази функция и изясни изискванията относно кредитното застраховане, което предначерта пътя за нашия растеж“ (стр. 5 от ГД 2011); „през 2011 г. Sinosure изпълни стратегиите на ЦКККП и на Държавния съвет, решенията и договореностите, както и държавните политики в областта на дипломацията, външната търговия, промишлеността и финансите, приложи изцяло функцията си по изпълнение на политиките и постигна бърз растеж“ (стр. 11 от ГД 2011); Sinosure изцяло изпълни държавната политика „Специална мярка за финансиране застраховането на износа на мащабно цялостно оборудване“ и изпълни определените му от държавата задължения“ (стр. 11 от ГД 2011).
(231)
Институционалната рамка и други документи, издадени от ПКНР, съгласно които функционира Sinosure, допълнително доказват неговата функция като публичен орган, както и че дружеството е упълномощено да провежда правителствени политики. Известието за изпълнение на стратегията за насърчаване на търговията посредством науката и технологиите чрез използване на застраховане на експортни кредити (Shang Ji Fa [2004 г.] № 368 от 26 юли 2004 г.) бе издадено съвместно от MOFCOM и Sinosure през 2004 г. и все още управлява дейността на Sinosure. Сред целите на настоящото известие е насърчаването на износа на високи и нови технологии и на продукти с висока добавена стойност чрез по-нататъшното използване на застраховането на експортни кредити. В известието изрично се възлага мандат на Sinosure да оказва подкрепа на ключови сектори, изброени в Азбучния указател на китайските изделия за износ в областта на високите и новите технологии от 2006 г. В този указател „соларните елементи и модули“ са включени сред продуктите, които могат да кандидатстват, поради което могат да се считат за пряко подпомагани от Sinosure. В известието са определени следните предимства: „зелен канал“, т.е. специфична подкрепа за продуктите, обхванати в каталога, които следва да получават одобрение в рамките на пет дни, ако са изпълнени основополагащите условия, и одобрение на ограничението за приоритетно застраховане; ускорено разглеждане на заявлението, което приключва в срок от три месеца от получаването на документите по искането; гъвкавост на ставката на премията, изразяваща се в най-високата отстъпка от ставката на премията в обхвата на вариация на Sinosure. В известието се предвижда също така регионалните и местните търговски власти да предприемат по-нататъшни мерки за подпомагане производството на включените в Азбучния указател изделия. В известието се изисква от Sinosure да съобрази основополагащия модел с националната промишлена политика и с характеристиките на изнасяните изделия от областта на високите и новите технологии и да предостави подкрепа за секторите в областта на иновациите, науката и изследванията, и по-специално за тези от тях, които се ползват с държавна подкрепа.
(232)
Комисията е в течение и на други документи, които доказват, че Sinosure е заето с непосредственото провеждане на държавни политики в полза на, наред с други, производителите износители. Т.нар. план „840“ е подробно изложен в известието на Държавния съвет от 27 май 2009 г. (76). Това заглавие се свързва с използването на 84 млрд. USD за експортно застраховане и представлява една от шестте мерки, приети от Държавния съвет през 2009 г. с цел допълнително стабилизиране на търсенето на външния пазар в условията на световна криза и, в резултат на това - за засилване на търсенето на застраховане на експортни кредити. Шестте мерки включват по-конкретно подобрено покритие на застраховането на експортните кредити, предоставяне на краткосрочно застраховане на експортни кредити в размер на 84 млрд. USD през 2009 г. и намаляване на ставката на премията. Като единствена ориентирана към изпълнението на политиките институция, отговаряща за застраховането на експортни кредити, Sinosure е посочена за изпълнител на плана. Що се отнася до намаляването на застрахователната премия, Sinosure е било задължено да гарантира, че средната ставка на премията за краткосрочното застраховане на експортни кредити ще бъде намалена с 30 % въз основа на средната ставка за 2008 г.
(233)
Т.нар. „План 421“ беше включен в Известието относно проблемите на изпълнението на специалната мярка за финансиране застраховането на износа на мащабно цялостно оборудване, издадено съвместно от Министерството на търговията и Министерството на финансите на 22 юни 2009 г.. Той представляваше също и важна политика в подкрепа на политиката на Китай за насърчаване на китайските инвестиции навън в отговор на световната финансова криза от 2009 г. и осигури финансиране на застраховането в размер на 42,1 млрд. USD в подкрепа на износа на мащабно цялостно оборудване. В него се предвижда Sinosure и някои други финансови институции да управляват и осигуряват финансирането. Обхванатите от този документ предприятия, биха могли да се възползват от преференциалните финансови мерки, включително застраховане на експортни кредити. Поради липсата на съдействие от страна на ПКНР Комисията не бе в състояние да поиска допълнителни подробности относно прилагането на въпросното известие. При отсъствието на доказателства за противното, Комисията има основание да смята, че този документ обхваща също ФВ оборудване и ФВ сектор.
(234)
Други документи, които показват наличието на подкрепа от държавата за предоставянето на краткосрочно експортното кредитно застраховане, са два документа относно увеличената финансова подкрепа за нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение („НССЗ“). В точка 7, буква В от Известието на Държавния съвет относно ускоряването на развитието на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение, Guo Fa [2010 г.] № 32 от 18.10.2010 г. финансовите институции се насърчават да увеличат финансовата подкрепа. В точка Xxvii от Приложните указания за разработването на НССЗ, издадени съвместно от всички отговорни министерства (т.е. Националната комисия за развитие и реформи, Министерство на търговията, Министерство на науката, Министерството на промишлеността и информационните технологии, Министерство на околната среда, Министерство на финансите, Държавната данъчна администрация, Общата администрация на митническите служби, Генералната администрация за контрол на качеството, Службата за контрол на интелектуалната собственост) Guo Fa [2011 г.] № 310 от 21 октомври 2011 г., също се споменава изрично активната подкрепа посредством, наред с друго, застраховане на експортни кредити за нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение. Тези нововъзникващи сектори от стратегическо значение са съсредоточени върху широка гама от изделия, технологии и услуги за развитие на международния пазар, върху космическите технологии и производството на високотехнологично оборудване или стимулират вътрешните производства по патентовани технологии и стандартните изделия за износ на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение. Следователно, при отсъствие на доказателство за противното, има основание да се счита, че разглежданият продукт и включените в извадката износители също се приемат за „нововъзникващи промишлени сектори от стратегическо значение“ и имат право на произтичащите от това ползи.
(235)
Въз основа на горните елементи Комисията стига до заключението че Sinosure е публичен орган, тъй като разполага с държавна власт за провеждането на политики на държавното управление, обект е на значим контрол от страна на правителството и упражнява правителствени функции.
г) Правно основание
(236)
Правното основание за тази програма е следното: Известието за изпълнение на стратегията за насърчаване на търговията посредством науката и технологиите чрез използване на експортното кредитно застраховане (Shang Ji Fa [2004 г.] № 368), издадено съвместно от MOFCOM и Sinosure; Азбучният указател на китайските изделия за износ в областта на високите и новите технологии от 2006 г.; т.нар. план „840“, включен в Известието на Държавния съвет от 27 май 2009 г.; т.нар. „План 421“, обхванат в Известието относно проблемите на изпълнението на специалната мярка за финансиране застраховането на износа на мащабно цялостно оборудване, издадено съвместно от Министерството на търговията и Министерството на финансите на 22 юни 2009 г.; Известие на Държавния съвет относно ускоряване развитието на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение, Guo Fa [2010 г.] № 32 от 18 октомври 2010 г., издадено от Държавния съвет, и насоки за неговото прилагане (Guo Fa [2011 г.] № 310 от 21 октомври 2011 г.).
д) Констатации от разследването
(237)
Тъй като Sinosure е публичен орган, който разполага с държавна власт и изпълнява държавни закони и планове, предоставянето на експортното кредитно застраховане на производителите на разглеждания продукт представлява финансово участие под формата на потенциално директно прехвърляне на средства от страна на правителството по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент.
(238)
По отношение на предоставяната от местните власти отстъпка за част от заплащаната от производителите износители премия, това също представлява директно прехвърляне на средства под формата на безвъзмездна помощ в съответствие с член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент.
(239)
Полза по смисъла на член 3, параграф 2 и член 6, буква в) от основния регламент съществува доколкото Sinosure предоставя застрахователно покритие за експортни кредити при по-благоприятни условия в сравнение с тези, от които получателят обикновено би могъл да се ползва на пазара, или доколкото дружеството предоставя застрахователно покритие, което иначе не се предлага на пазара. Допълнителна полза, получавана от производителя износител, по смисъла на член 3, параграф 2 е отстъпката на част от размера на премията, заплащана на Sinosure от някои местните органи по място на установяване на някои производители износители.
(240)
В известието от 2004 г. е изложен пълният набор привилегии, предоставяни от Sinosure и/или от местните власти на предприятията, включени в Азбучния указател от 2006 г. и отговарящи на националните политики. Разследването показа, че застрахователни споразумения, сключени между Sinosure и включените в извадката производители износители, и отстъпките на част от размера на премиите, предоставени от местните органи, напълно отразяват тези ползи. Програмата „Green Express“ се изразява в опростена и ускорена процедура по предоставяне на покритие и уреждане на исканията посредством бърза оценка на загубите и последващо ускорено извършване на плащанията към клиента.
(241)
Разследването показа също така, че мерките, приети в резултат на финансовата криза от 2009 г. и подробно представени в план „840“ и план „421“, а по-късно и мерките от 2011 г. в полза на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение, са донесли съществени ползи за производителите износители. Тези мерки са довели до подобрен достъп до застраховане и до допълнително понижаване на премията, заплащана на Sinosure, независимо от затрудненото икономическо положение и съществено увеличения риск за Sinosure при предоставянето на застрахователно покритие, и те са напълно отразени в предоставяното от Sinosure за производителите износители застрахователно покритие. Разследването по-специално установи, че условията и размерът на събираната премия през съответните години, обхващащи РП, са останали по същество едни и същи или са се подобрили, независимо от увеличения брой на изплащаните от Sinosure искания за обезщетение и значително влошеното положение на ФВ сектор.
(242)
По отношение на наличието на полза Комисията първо провери до каква степен премиите на Sinosure покриват разходите за краткосрочно застраховане на експортни кредити. Sinosure се аргументира въз основа на точка й) от приложение I към Споразумението на СТО относно субсидиите и изравнителните мерки („СИМ“), в което се разглежда като „забранена“ субсидия за износа по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) от същото споразумение предоставянето на програми за експортно кредитно застраховане при ставки на премията, които не могат да покрият дългосрочните оперативни разходи и загуби на програмите. В отговорите си на въпросника Sinosure само се позова на печалбите и загубите, реализирани през последните пет години, и направи заключението, че тъй като като цяло през този период е реализирало печалба, предоставянето на краткосрочно застраховане на експортни кредити на производителите износители не е представлявало субсидия съгласно Споразумението на СТО относно СИМ. Както бе обяснено по-горе (вж. съображения 221 и 222), Комисията прикани Sinosure да предостави конкретна информация и доказателства относно дългосрочната рентабилност на неговите дейности по експортно кредитно застраховане, включително относно дохода от премиите и оперативните разходи и загуби на програмата съгласно Споразумението на СТО относно СИМ. Sinosure обаче не представи необходимите документи и доказателства, поискани по време на посещението за проверка, като наблегна на данните относно общата рентабилност, посочени в неговите одитирани годишни доклади.
(243)
Комисията отбелязва, че дори и да разчита единствено на годишните доклади на Sinosure, без възможността да провери цифрите и елементите, съдържащи се в тези доклади, тя не би била в състояние да заключи, че Sinosure в дългосрочен план е реализирало печалби от частта на своята дейност по застраховане на експортни кредити, съответстваща на „програмата“, посочена в буква й). Sinosure извършва редица дейности в допълнение към експортното кредитно застраховане и цифрите и данните, докладвани в годишния доклад, представляват консолидирани данни за всички тези дейности, без да е представена точна разбивка за всяка от тези дейности. От някои от годишните доклади (но не и скорошен такъв) личи, че краткосрочното застраховане на експортни кредити далеч не е най-важната дейност за Sinosure, но липсват точни проценти. Тъй като Sinosure отказа да предостави изискваните информация и доказателства по отношение на последната дейност, а те са необходими за извършването на анализа на „програмата“ съгласно буква й) от приложение 1 към Споразумението на СТО относно СИМ, Комисията е принудена да базира своите констатации върху наличните доказателства.
(244)
Комисията отбелязва още от самото начало, че съгласно член 11 от устава на Sinosure дружеството работи при нулева печалба. С други думи, по устав Sinosure няма за цел увеличаване на печалбата, а просто трябва само да се стреми да покрива разходите си в качеството си на единствен официален експортен кредитен застраховател в КНР. Както бе обяснено по-горе, документацията по случая показва, че правната и политическа среда, в която оперира Sinosure, изисква от дружеството да изпълнява държавните политики и планове в изпълнение на мандата си за провеждане на държавната политика. Сред подбраните сектори и предприятия, ползващи се със специфична подкрепа от държавата, производителите износители са разполагали с пълен достъп до застраховането на експортни кредити, предоставяно от Sinosure при преференциални ставки дори и след световната криза от 2009 г., и дори когато фотоволтаичният сектор е преминавал през безпрецедентна криза, включително през РП. Следователно Sinosure предоставя неограничен достъп до застрахователно покритие за ФВ сектор и изключително ниската застрахователна премия, която то предлага, не отразява реалните рискове, възникващи при застраховането на износа в този сектор. Въз основа на всички тези елементи може да се направи заключението, че не може да бъде изключена вероятността размерът на ставките на премиите, събирани от Sinosure, да е недостатъчен за покриване на дългосрочните разходи по неговото функциониране, и това дори изглежда вероятно.
(245)
При липсата на съдействие от страна на Sinosure Комисията разгледа дори допълнителни елементи в подкрепа на това заключение. От обществено достъпните доказателства ясно личи, че Sinosure в действителност работи в ситуация на дългосрочни оперативни загуби (77). Комисията анализира и съответните данни от отчетите за приходите в годишните доклади на Sinosure за периода от 2006 до 2011 г., представени от Sinosure като обосновка на данните за рентабилността, изложени в неговия отговор на въпросника. Тези цифри показват, че Sinosure е включило значителна дългосрочна оперативна загуба от общите си застрахователни дейности, които изключват инвестиционните и други приходи. По-конкретно, във всяка отделна година между 2006 и 2011 г. (с единственото изключение на 2010 г.) размерът на изплатените искания за обезщетение е (почти) равен или (далеч) надвишава нетните премии, спечелени от Sinosure. Ако оперативните разходи и разноските за комисиони също бъдат извадени от нетните премии, се получава още по-съществена загуба. Данните показват, че въпреки скромната печалба през 2010 г., оперативната загуба от застрахователните операции за целия период е значителна. От годишните доклади се разбира, че значителна част от общите приходи на Sinosure идват от инвестиции и други източници, които не са от значение за оценката на жизнеспособността на неговата програма за застраховане на експортни кредити. Тъй като краткосрочното експортно кредитно застраховане представлява по-голямата част от стопанската дейност на Sinosure, при липса на доказателства за противното се заключава, че Sinosure е претърпяло значителна дългосрочна загуба от програмата си за застраховане на експортни кредити.
Като се има предвид, че Sinosure реализира загуби от своята програма за застраховане на експортни кредити, наличието на полза се определя чрез сравняване на премиите, заплатени от производителите износители, с наличните на пазара. Sinosure е единственият официалния експортен кредитен застраховател и следователно упражнява пълен контрол върху вътрешния пазар. При липсата на каквито и да е търговски референтни стойности за тези инструменти в КНР и като се има предвид, че финансовият пазар в КНР е изкривен от държавна намеса, е разумно да се приложат референтни стойности извън КНР, т.е. премии, които се заплашат при нормални пазарни условия. На тази основа, както е описано по-долу в раздела относно изчисляването на размера на субсидията, ставките на премиите са на нива под пазарните и се предоставят ползи.
(246)
Горепосочените субсидии зависят от осъществяването на износ по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент, тъй като без износ те не могат да бъдат получени. Освен това те са и специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като достъпът до тях е ограничен до определени предприятия. Соларните елементи и модули са изрично посочени в Азбучния указател на изделията в областта на високите и новите технологии от 2006 г., което е предпоставка за това те да се ползват с преференциалното третиране, определено в известието от 2004 г.. Освен това сред основните цели на Sinosure е изпълнението на националните политики и планове, включително и 12-тия петгодишен план за ФВ сектор. Съгласно „План 840“ и „План 421“ също се предвиждат ползи за ФВ сектор, редом с няколко други сектора, посочени в тези планове (вж. съображения 232 и 233). ФВ сектор се счита също така и за един от насърчаваните промишлени сектори съгласно Решение № 40 и други документи за планиране и закони (вж. съображения 207 и 208). Този сектор попада и в категорията „нововъзникващи промишлени сектори от стратегическо значение“, ползващи се с множество ползи в съответствие с правителствените политики (вж. съображение 102). Повечето от производителите износители също имат официален статут на високотехнологични предприятия и предприятия, използващи нови технологии, въз основа на който се ползват с множество предимства по линия на правителствените политики.
(247)
Следователно е очевидно, че ползите, предоставени от Sinosure или от местните власти посредством възстановяването на част от размера на застрахователната премия, не са достъпни за всички промишлени сектори и за всички предприятия, а са ограничени само до тези сектори и предприятия, които изрично се съобразяват със съответните правителствени политики за подкрепа и с основополагащите за тях документи. Комисията достигна до заключението, че ползите, предоставени от Sinosure и/или от местните органи на производителите на разглеждания продукт, са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това, тъй като нямаше доказателства, че субсидията се основава на обективни критерии или условия по смисъла на член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент, ползата е специфична и в това отношение.
е) Заключение
(248)
Разследването показа, че шестте групи включени в извадката производители износители са реализирали ползи от предоставеното от Sinosure през РП застраховане на експортни кредити.
(249)
Предоставянето на експортно кредитно застраховане от страна на Sinosure за ФВ сектор трябва да се счита за субсидия, доколкото ставките на премиите са на нива под пазарните.
(250)
С оглед наличието на финансово участие, на полза за производителите износители и на специфичност, тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
ж) Изчисляване на размера на субсидията
(251)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от ползата, реализирана от получателите през РП. Начинът на изчисляване на ползата е подобен на този за случая на гаранциите по заеми. В съответствие с член 6, буква в) от основния регламент ползата за получателите се изчислява като разликата между размера на премията, която дружеството заплаща за краткосрочната застраховка, предоставена от Sinosure, и размера на премията, която дружеството би заплатило за съпоставима застраховка на експортен кредит на свободния пазар.
(252)
Тъй като предоставяното от Sinosure краткосрочно експортно кредитно застраховане произтича от целите на държавната политика и тъй като Sinosure е в монополно положение на вътрешния пазар в качеството си на единствена официална агенция за експортно кредитиране, беше конструирана подходяща пазарна референтна стойност по описания по-долу метод. Освен това поради липсата на съдействие от страна на ПКНР и Sinosure при определянето на подходяща пазарна стойност на премията за застраховането, предоставяно на производителите на ФВ изделия, Комисията прибягна до използване на наличните факти.
(253)
Комисията счита, че най-подходящият ориентир, за който е налична информация, са ставките на премиите, прилагани от Експортно-импортната банка на Съединените американски щати (по-нататък наричана „Ex-Im Bank“). Според публично достъпна информация (78) Ex-Im Bank е официалната агенция за експортно кредитиране на федералното правителство на САЩ и се издържа самостоятелно. Дейностите на Ex-Im Bank включват застраховане на експортни кредити и други дейности, като например гарантиране на текущи активи и на заеми (финансиране на конкретен купувач). Нейната мисия е създаването и оказването на подкрепа за работни места в САЩ чрез подпомагане на американския износ за международни купувачи. Ex-Im Bank действа като държавна корпорация на Конгреса на Съединените щати. Следователно са налице редица сходства със Sinosure и се счита, че банката е подходяща референтна институция.
(254)
Размерът на референтната премия е бил изчислен въз основа на действителния размер на таксите, събрани за износ към страни от ОИСР, за целия набор политики, с 90 % обхват на застрахователната сума и период от 120 дни. Действителният размер на премията се равнява на средната стойност на медианата за петте различни категории чуждестранни купувачи в зависимост от тяхната платежоспособност и риск от неизпълнение на задълженията. Това е най-близкият наличен референтен показател за изчисляване на премията, която производителите на разглеждания продукт биха били принудени да заплатят на пазара.
(255)
Размерът на ползата бе изчислен въз основа на информацията, представена от ПКНР, и във връзка с размера на изплатените от Sinosure през РП суми за застраховане на експортни кредити и таксите за такова застраховане. Информацията за Sinosure, предоставена от съдействащите дружества, не беше използвана, тъй като беше ясно, че информацията, предоставена от ПКНР, е по-пълна (например някои дружества не съобщиха в отговорите си на въпросника за предоставеното им от Sinosure третиране или не го обявиха по време на проверката на място).
(256)
Що се отнася до заплащането на част от застрахователната премия от местните власти, ползата се изчислява като равна на размера на отстъпките и безвъзмездните помощи, предоставени на включените в извадката дружества през РП.
(257)
Процентът на субсидията, определена по отношение на тази схема през РП за включените в извадката производители износители, възлиза на:
Експортни гаранции и застраховки
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,58 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,95 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd Solar Group и свързани дружества
0,71 %
JingAo Group и свързани дружества
0,50 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,39 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.1.5. Ползи, предоставяни посредством предоставяне на достъп до офшорни холдингови дружества и изплащане на заема от правителството
(258)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.2. Програми за отпускане на безвъзмездни помощи
3.4.2.1. Изследователски фонд за развитие на износния продукт
(259)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.2.2. Субсидии за развитието на програмите „Famous Brands“ и „China World Top Brands“
(260)
Комисията установи, че някои от включените в извадката производители износители са извлекли ползи от тази схема през РП. Въпреки това поради малките размери на получените ползи и тяхното незначително влияние върху маржа на субсидията Комисията не счете за необходимо да анализира доколко тези схеми подлежат на изравняване.
3.4.2.3. Средства за пасивно разширяване на производства в провинция Guandong
(261)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.2.4. Демонстрационната програма „Golden Sun“
а) Въведение
(262)
В жалбата се твърдеше, че производителите на разглеждания продукт са получили субсидии по демонстрационната програма „Golden Sun“ (наричана по-нататък „програмата „Golden Sun““), изпълнена от правителството на Китай през юли 2009 г. Жалбата съдържаше prima facie доказателства, че четирима от включените в извадката износители са получили директни субсидии за разглеждания продукт по тази програма. Освен това от нея се разбираше, че един от включените в извадката износители е бил избран за доставчик на разглеждания продукт по отношение на 70 % от общия капацитет, инсталиран от програмните оператори (т.е. дружествата, които произвеждат и продават електроенергия, произведена от ФВ системи) през 2011 г.. В жалбата се съдържаше и информация, съгласно която финансирането по програмата „Golden Sun“ е предоставяно на програмните оператори по непрозрачен начин и в разрез с правилата относно конкуренцията.
б) Неоказване на съдействие и използване на наличните факти
(263)
Както бе посочено по-подробно в съображения 104 и 105 по-горе, във въпросника, в писменото искане и по време на посещението за проверка на място при ПКНР Комисията поиска информация за програмата „Golden Sun“, която ПКНР така и не предостави.
(264)
Що се отнася до отговорите на въпросника и на писменото искане, ПКНР упорито поддържаше становището, че тази програма за отпускане на безвъзмездна помощ не е предназначена за производителите на разглеждания продукт. Вследствие на това ПКНР не предостави отговори на редица въпроси относно програмата и ползите за производителите на разглеждания продукт, като отговори „не се прилага“. Също така ПКНР не успя да предостави всички съответни законови, подзаконови, административни указания и други актове, поискани във въпросника, като се ограничи само до това да представи главното правно основание.
(265)
В началото на частта на проверката, отнасяща се до програмата „Golden Sun“, Комисията поиска от ПКНР да представи всички приложения към вече представеното главно правно основание и го запита дали възнамерява да представи допълнителни официални документи относно програмата. ПКНР предостави поисканите приложения, но отговори, че не възнамерява да представя други документи. След това Комисията показа на ПКНР издаден от Министерството на финансите („МФ“) бюджетен документ относно действително финансираните проекти и съответните суми, отпуснати по тази програма, предоставен от съдействащи износители (документ на МФ № 965 [2010 г.] от 2 декември 2010 г.). От допълненията към този документ личи, че един от включените в извадката износители е получил значително финансиране по програмата „Golden Sun“, както за своите проекти, така и като доставчик на допустимото оборудване за няколко проекта, финансирани от програмата. Представителите на МФ, присъстващи на проверката, бяха в течение на показания документ и Комисията поиска от тях да представят всички подобни бюджетни документи, издадени от МФ за годините на изпълнението на програмата „Golden Sun“. Въпреки че представителите на МФ изразиха принципно съгласие относно срока за представяне на тези документи, те не ги предоставиха на Комисията.
(266)
Комисията също така показа на MOFCOM бюджетните документи, отнасящи се до програмата „Golden Sun“, издадени от местното подразделение на Министерството на финансите за съответната провинция и община, които предостави един от съдействащите износители, и поиска от ПКНР да представи съответните сходни документи (т.е. издадени от съответните провинции или общини) относно програмата. ПКНР отговори, че не разполага с тези документи, тъй като те се отнасят за провинции и/или общини и поради това то не може да ги предостави.
(267)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР препотвърди позицията си, че програмата „Golden Sun“ не е предназначена за производителите на разглеждания продукт и поясни, че макар и да е възможно тези производители да са реализирали ползи от тази програма, те са направили това като оператори на електроцентрали, а не като производители на соларни панели, тъй като само операторите на електроцентрали могат да получават субсидии в рамките на въпросната програма. В това писмо се твърди също така, че Комисията е поискала само три конкретно посочени документа, които ПКНР е представило. Това твърдение е невярно, тъй като при проверката Комисията поиска конкретни бюджетни документи, издадени от МФ (изрично упоменати и в писмото на Комисията от 23 май 2013 г.) и от местните подразделения, на територията на които се намират производителите износители (позовавайки се на специфични документи, представени от производителите износители), които ПКНР предпочете да не предостави.
(268)
Комисията също така изиска конкретна информация за плащанията по програмата „Golden Sun“, получени от един включен в извадката съдействащ износител, който беше доставил разглеждания продукт и беше получил постъпленията директно от правителството. ПКНР отново не бе в състояние да обясни случая и да предостави подробности по време на проверката на място и всичко, което направи, бе да се свърже с правния отдел на дружеството, откъдето, според твърденията на ПКНР, са обяснили, че случаят е изяснен с длъжностните лица на Комисията по време на проверката на място, което не е напълно вярно. Допълнителни подробности относно ситуацията са изложени в съображения 276-278 по-долу. Както е посочено по-подробно в съображения 275-278 по-долу, разследването показа, че включените в извадката съдействащи производители действително са реализирали ползи от безвъзмездните помощи, отпускани в рамките на програмата „Golden Sun“, включително по-конкретно по отношение на доставките на разглеждания продукт. Становището на ПКНР, че тази програма не носи ползи за производството на разглеждания продукт, бе опровергано по неоспорим начин от проверените в хода на разследването доказателства и факти.
(269)
Предвид тази липса на съдействие от страна на ПКНР Комисията не беше в състояние да провери няколко важни аспекти на програмата „Golden Sun“ и на реалните ползи, предоставени на производителите на разглеждания продукт. Преди това ПКНР не съумя да предостави всички поискани документи, и по-специално бюджетните документи относно бюджетните кредити по програмата „Golden Sun“, издадени от МФ за периода на изпълнение на програмата. Поради това някои от констатациите на разследването се основават на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент.
в) Правно основание
(270)
Главното правно основание са Известието за изпълнението на демонстрационната програма „Golden Sun“ от 16 юли 2009 г. и приложеният към него документ Временни мерки за управление на фондовете за финансово подпомагане по демонстрационната програма „Golden Sun“, досие CaiJian № 397 [2009 г.], издадени от Министерството на финансите, Министерството на науката и Националния енергиен съвет; Циркуляр относно успешното изпълнение на задачите на демонстрационната програма „Golden Sun“, досие № 718 [2009 г.]; Циркуляр относно успешното изпълнение на демонстрационната програма „Golden Sun“ за 2010 г., досие № 622 [2010 г.]; Циркуляр относно Инструкции за индексация на бюджета с оглед финансирането на субсидии за строителни разходи по демонстрационната програма „Golden Sun“ за 2010 г., досие № 965 [2010 г.] от 2 декември 2010 г., издаден от от Министерство на финансите; Циркуляр относно разпределението на бюджетната цел за фискалната субсидия, отпусната за програмите „Golden Sun“ за 2011 г., JCJ, досие № 336 от 1 септември 2011 г., издадено от подразделение на МФ на провинция Hebei; Циркуляр относно разпределението на бюджетната цел за фискалната субсидия, отпусната за програмите „Golden Sun“ за 2011 г., HCJ, досие № 135 от 8 ноември 2011 г., издадено от Общинското бюро по финансите на Hengshui.
г) Констатации от разследването
(271)
Програмата „Golden Sun“ е създадена през 2009 г. за насърчаване на технологичния напредък и постепенното развитие на сектора на производството на соларни ФВ системи. Органите, които отговарят за програмата на централно ниво, са Министерството на финансите, Министерството на науката и Националният енергиен съвет. В Известието за изпълнението на демонстрационната програма „Golden Sun“ са изброени редица критерии за допускане до финансиране по тази програма, включително: а) предприятията да са включени в местния план за изпълнение на демонстрационния проект „Golden Sun“; б) да имат инсталирана мощност не по-малко от 300 kWh; в) да имат период на изграждане не повече от една година и период на упражняване на дейност не по-малко от двадесет години; г) собствениците на ФВ проекти трябва да разполагат с общи активи, възлизащи на най-малко 100 милиона RMB, и капитал, възлизащ на най-малко 30 % от инвестиционните разходи; д) производителите на интегрирани системи и ключово оборудване, използвани в проектите за генериране на електроенергия от ФВ, следва да бъдат избирани чрез тръжни процедури. Допустимите проекти могат да получат от държавата до 50 % от общата сума на инвестиционните разходи, като се има предвид, че този таван достига 70 % за собствениците на проекти, разположени в отдалечени области без изградена електрическа мрежа.
(272)
Що се отнася до процедурата, предприятията, които желаят да получат финансиране по програмата трябва да представят своите заявления и придружаващи документи на съответния държавен орган. Местните подразделения на министерствата на финансите, технологиите и енергетиката на ниво провинция, отговорни за организацията на програмата, подават съвместен обобщен доклад на Министерството на финансите, Министерството на науката и Националния енергиен съвет, които отговарят за извършването на прегледа на проектите за отделните провинции, по отношение на техническите програми, условията за строеж, финансирането и всички други аспекти. След окончателното одобрение на правителството Министерството на финансите отпуска средствата директно на собственика на проекта и запазва съответните документи относно одобрението и изплащането.
(273)
Програмните оператори на практика подават заявления за финансиране до правителството след като сключат договор с доставчика/доставчиците на допустимо ФВ оборудване (т.е. именно разглеждания продукт). В съответствие с приложимото законодателство тези доставчици на допустимо ФВ оборудване биват избирани посредством тръжни процедури. ПКНР обаче не разясни по какъв начин упражнява компетенциите си по отношение на избора на програмни оператори за местните планове за изпълнение на демонстрационната програма „Golden Sun“ и как на свой ред тези програмни оператори избират доставчика на допустимо ФВ оборудване. ПКНР и заинтересованите страни не доказаха, че процедурата за подбор е открита, прозрачна и недискриминационна, тъй като не предоставиха съответната документация. Няма индикации за закупуване на чуждестранно оборудване за производството на ФВ изделия. Съществена част от допустимото ФВ оборудване е било доставено от един-единствен включен в извадката съдействащ производител. Въз основа на наличните факти институциите стигнаха до заключението, че програмата „Golden Sun“ е използвана като средство за създаване на изкуствено търсене на продуктите на избраните китайски производители на разглеждания продукт. Ако правителството счете даден проект за допустим, то предоставя финансирането.
(274)
Програмата „Golden Sun“ предоставя субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква a), подточка i) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на прехвърляне на средства от ПКНР под формата на безвъзмездни помощи за производителите на разглеждания продукт.
(275)
Разследването по-специално установи, че няколко включени в извадката съдействащи производители са получили пряка безвъзмездна помощ по програмата „Golden Sun“ за инсталиране на оборудване, захранвано с произведена от соларни системи електроенергия, в помещенията им. Тази безвъзмездна помощ, заплатена на включените в извадката съдействащи производители, покрива част от разходите, които в противен случай те биха понесли, и следователно е пряко свързана с разглеждания продукт.
(276)
Освен това разследването установи, че включените в извадката съдействащи производители са реализирали ползи от финансирането, предоставено по тази програма за целите на доставянето на разглеждания продукт на несвързани програмни оператори. По-специално, по време на разследването на място беше установено, че един включен в извадката съдействащ производител е получил пряко от ПКНР значителна еднократна сума за всички 40 проекта, финансирани по програмата „Golden Sun“, за които е доставил разглеждания продукт. Включеният в извадката съдействащ производител износител не е отчел тази сума в отговора си на въпросника. Циркулярът на Министерството на финансите от 2010 г. показа, че този съдействащ производител износител е бил избран за доставчик на разглеждания продукт за няколко несвързани програмни оператори от частния и държавния сектор. Комисията се опита да поиска информация от ПКНР относно това директно плащане в полза на включения в извадката съдействащ износител, тъй като съгласно член 13 от Временните мерки за програмата „Golden Sun“ в известието от 2009 г. изрично се изисква безвъзмездната помощ да бъде заплащана директно на програмния оператор (а не на доставчика на ФВ оборудване) и ПКНР изрично потвърди този елемент при проверката. Както бе обяснено по-горе, ПКНР не съумя да предостави обяснение по време на посещението за проверка относно това защо включен в извадката износител е получил пряко финансиране. В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР представя коментари само за един от 40-те проекта, като просто заявява, че е сключено финансово споразумение между програмния оператор и включения в извадката съдействащ производител износител, тъй като операторът не е разполагал с достатъчно средства за да плати на включения в извадката производител износител и затова са се договорили субсидията да бъде изплатена директно на включения извадката съдействащ производител износител. За съжаление за Комисията това необосновано и много кратко обяснение, което се отнася само до един от общо четиридесетте изброени в документа на МФ проекта, в които участва включеният в извадката съдействащ износител, е съвсем недостатъчно за изясняване на ситуацията.
(277)
Включеният в извадката съдействащ износител опита в писмото си от 24 юни 2013 г. да се мотивира, че за преките плащания за разглежданите 40 проекта не е било съобщено, тъй като те са съставлявали „потребителска“ субсидия за програмния оператор, а не за доставчика. Този износител потвърди, че е получил прякото еднократно плащане, свързано с доставките в 40-те проекта, изброени в циркуляра на МФ, като добави, че правителството може да извършва директни прехвърляния на средства към доставчика и че причината за това е необходимостта да се гарантира, че тези безвъзмездни помощи се използват само за разрешени ФВ системи и да се улесни контролът. Износителят обаче отказа да даде отговор относно един проект, за който документите бяха събрани на място, и игнорира всички останали 39 проекта, за които е получил директно финансиране по програмата „Golden Sun“. Въпреки че износителят доказа, че финансирането за този конкретен проект е било резервирано като неизплатени задължения, а не като авансово плащане на безвъзмездна помощ от правителството, не бяха предоставени други доказателства относно действителното приключване на този или на който и да е друг проект, включително и за действителното доставяне на разглеждания продукт, за който е било получено финансиране. Обяснението му не даде яснота върху несъвместимостта на преките плащания на правителството с цитираните по-горе приложими правила, според които постъпленията обикновено се прехвърлят от ПКНР към програмния оператор, а не към доставчика на оборудването.
(278)
Комисията счете разясненията на ПКНР относно финансовото споразумение между включените в извадката съдействащи износители и програмния оператор за неубедителни, тъй като изглежда странно две частни страни да се договорят самостоятелно за нещо, което изисква действие от страна на правителство (т.е. директно плащане от правителството към доставчика чрез дерогация от член 13 на известието от 2009 г.), без правителството да участва или поне да е наясно. ПКНР не съумя да предостави по-съществени доказателствени материали и забележки по този аспект на преките плащания в полза на доставчиците и реши да ограничи своя отговор само до 1 неназован проект от общо 40 реализирани от включените в извадката съдействащи износители проекта. В обясненията, предоставени от този износител, също не се споменава нищо за този коментар на ПКНР относно затрудненото финансово положение на оператора по отношение на даден проект, който ПКНР не е посочил. Освен това изявленията на износителя относно възможността за преки плащания и прилежащата им обосновка не се потвърждават от други източници или от ПКНР.
(279)
В светлината на гореизложените ограничени и противоречиви коментари, направени от ПКНР и от включения в извадката производител износител, единствената обща идея и изводът, който може да бъде направен, е че директното плащане на еднократната сума от ПКНР към включения в извадката съдействащ износител е било необходимо, за да се гарантира, че този износител ще получи постъпленията, тъй като би бил налице риск от неизплащане, свързан със затрудненото финансово положение на програмния оператор. Това не променя факта, че включеният в извадката съдействащ износител не беше в състояние да обясни по какъв начин е използвал еднократната обща сума, платена от правителството, дали ФВ оборудването в крайна сметка е било предоставено на програмните оператори и на каква цена, ако такава е била заплатена от тях. При липсата на други налични доказателствени материали в досието или на места, достъпни по разумен начин за Комисията, въз основа на член 28 от основния регламент се стига до заключението, че изплащането на еднократна обща сума на съдействащия износител съставлява директно предоставяне на безвъзмездна помощ по смисъла на член 3, параграф 1, буква a), подточка i) от основния регламент.
(280)
Също така Комисията стигна до заключението, че предоставянето на безвъзмездни помощи на доставчиците на разглеждания продукт в качеството им на програмни оператори, или когато, както се твърди, са доставяли ФВ оборудване на несвързани програмни оператори, предоставя на същите ползи в съответствие с член 3, параграф 2 от основния регламент. Финансирането по програмата „Golden Sun“ позволява на производителите на разглеждания продукт в качеството им на програмни оператори да спестяват от разходи за инсталиране на оборудване, захранвано с произведена от соларни системи електроенергия, в помещенията им. Като доставчици на ФВ оборудване за несвързани програмни оператори, производителите на разглеждания продукт директно запазват финансирането, без да им се налага в действителност да доставят оборудването и/или ги защитава от риска от неплащане от страна на несвързаните програмни оператори. В последния случай производителите на разглеждания продукт получават плащане, което при други обстоятелства не биха получили от несвързания програмен оператор.
(281)
Схемата на субсидиране е специфична и по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, поради факта че самите правни разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази схема само до програмните оператори, които отговарят на няколко критерия, изброени в разпоредбите, и, по-общо, само до програмните оператори, заети в сектора на производството на електроенергия от слънчева светлина. Още повече, тъй като нито изборът на доставчика на ФВ оборудване, нито изборът на програмните оператори се базират на открита, прозрачна и недискриминационна конкурентна процедура и се извършват директни плащания от ПКНР за доставчиците на ФВ оборудване, схемата е също и специфична, тъй като само някои доставчици на ФВ оборудване могат действително да се ползват от нея. Тази програма не отговаря на изискванията за неспецифичност по член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент, тъй като правото на получаване на субсидията не възниква автоматично и действителните критерии за подбор на предприятията, които да бъдат включени в плановете за изпълнение на проекта на местно ниво, и на окончателните проекти, подбирани въз основа на различни технически и финансови аспекти, не са обективни.
д) Заключение
(282)
Програмата „Golden Sun“ представлява предоставяне на специфична субсидия под формата на безвъзмездна помощ. Разследването установи, че някои от включените в извадката съдействащи износители са реализирали ползи от тази субсидия.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(283)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Демонстрационна програма „Golden Sun“
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, and related companies
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company and related companies
0,24 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd and related companies
0,09 %
JA Group
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd and related companies
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. and related companies
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,02 %
Jinko Solar Co. Ltd and related companies
0,05 %
3.4.3. Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
3.4.3.1. Програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка („two free/three half“) за предприятия с чуждестранно участие (ПЧУ)
а) Въведение
(284)
В жалбата се твърди, че съществува специфично законодателство от 1991 г. за насърчаването на чуждестранните инвестиции в Китай чрез Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията с чуждестранно участие и чуждестранните предприятия („FIE Tax Law“). ПЧУ могат да получат ползи от програма за субсидиране, наречена „two free/three half“, която осигурява пълно освобождаване от данъци на приходите на ПЧУ за първите две години и облагане на половин ставка за следващите три години.
(285)
Програмата „two free/three half“ съществува и в различен вариант за дружествата, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии и разположени в някои определени райони. Ползите по този вариант на програмата могат да се прилагат и след 2013 г. Разследването установи, че един от съдействащите производители износители (Yingli Hainan) реализира ползи по тази програма от 2011 г. насам с пълно освобождаване от данъци за 2011 г. и 2012 г. и 50 % намаление на данъчната ставка за следващите три години.
(286)
Комисията пожела да провери тази програма по време на посещението за проверка в КНР. КНР обаче не предостави информация относно този различен вариант на програмата „two free/three half“. В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР твърди, че тази програма не е посочена в жалбата и не е заместваща програма на упоменатия в жалбата вариант на програмата „two free/three half“ за ПЧУ, който се прилага без географски ограничения. Комисията е взела предвид тези разяснения, предоставени от ПКНР, и разбира, че формално тази програма е отделна от другите две програми „two free/three half“ за ПЧУ. Тъй като обаче ползите по нея продължават след предполагаемия срок на изтичане на програмата за ПЧУ, структурата, естеството и въздействието на ползите по нея са същите като тези по програмата за ПЧУ и тя е докладвана от един от включените в извадката производители износители, Комисията счита, че тази програма има тясна връзка с програмата „two free/three half“ за ПЧУ като продължение на същата програма, следователно подлежи на изравнителни мерки. В това отношение Комисията отбелязва, че в член 10, параграф 1 от основния регламент се разрешава разследването на всяка установена и посочена от жалбоподателя субсидия, а не се споменава нито едно твърдение за програма за субсидиране. Тъй като в този случай и в двете програми става въпрос за същата субсидия, т.е. пропуснати приходи от корпоративно данъчно облагане, Комисията разполага с правото да ги разследва като една субсидия.
б) Правно основание
(287)
Правното основание на тази програма е член 8 от Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията с чуждестранно участие и член 72 от Правилника за прилагане на Закона на КНР за подоходното данъчно облагане на предприятията по отношение на предприятията с чуждестранно участие и чуждестранните предприятия. Според ПКНР тази програма е била прекратена с приемането на 16 март 2007 г. на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията за 2008 г. на 5-то заседание на 10-ия Националния народен конгрес на Китайската народна република, а именно с член 57 от Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията с постепенно прекратяване на ползите по нея до края на 2012 г.
(288)
Правното основание на специалната програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка („two free/three half“), е Декрет № 40 [2007 г.] т.е. Известието на Държавния съвет относно прилагането на преходните преференциални политики относно облагането на доходите на високотехнологични предприятия, създадени в специална икономическа зона и новата област Shanghai Pudong, въз основа на член 57, параграф 3 от Закона за облагането на доходите на предприятията в КНР, както и Административните мерки за определяне на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии.
в) Констатации от разследването
(289)
Само производствените предприятия с чуждестранно участие, създадени за срок не по-малък от десет години, са освободени от данък върху доходите. Освобождаването започва от годината, в която предприятието започва да реализира печалба с продължителност първите две години, след което следва намаляване с петдесет процента на приложимите данъчни ставки за следващите три години.
(290)
За специалния вариант на програмата предприятията, отговарящи на критериите за допустимост, трябва също да имат признат статут на високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии с издаден специален административен сертификат, т.е. предприятия с интелектуалната собственост от съществено значение и изпълняващи условията, определени в член 93 от Правилника за прилагане на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията на КНР.
(291)
Всяко дружество, което възнамерява да кандидатства по тази програма, трябва да подаде годишната данъчна декларация за корпоративни дружества и допълненията, както и приложенията и финансовите отчети към нея, до Държавната данъчна администрация. Тези практики се прилагат и за специалния вариант на програмата.
(292)
ПКНР заяви, че тази програма постепенно е преустановена от влизането в сила на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията през 2008 г. насам и ползите от нея са налични до края на 2012 г. ПКНР също така заяви, че не съществува заместваща програма за ПЧУ и данъчното третиране на ПЧУ към момента е същото като това за другите корпоративни данъкоплатци. Комисията отбелязва, че тази данъчна програма е довела до ползи по време на разследвания период, тъй като няколко производители на ФВ продукти са реализирали ползи по програмата през РП. Освен това не може да се изключи, че ползите са все още на разположение в рамките на настоящата програма, или че подобна програма, която да я замени, е на разположение или ще бъде приета в бъдеще. Както бе обяснено по-горе, разследването показа, че са налице и други варианти за програмата за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка, от които продължават да произтичат ползи за производителите на слънчеви панели. Следователно е установено, че тази програма все още подлежи на изравнителни мерки.
(293)
Специалният вариант на програмата е бил използван от един от съдействащите износители, по-конкретно Yingli Green Energy.
г) Заключение
(294)
Тази програма представлява субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели.
(295)
Програмата за субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент предвид факта, че правните разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази програма до определени предприятия, които са в категорията на ПЧУ и които отговарят на конкретни критерии, предвидени в съответното законодателство.
(296)
Поради това тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
(297)
Специалният вариант на програмата представлява субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели.
(298)
Програмата за субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент предвид факта, че самите правни разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази програма до определени предприятия и сектори, класифицирани като „насърчавани“, като например ФВ сектора. Програмата също така е специфична по смисъла на член 4, параграф 3, тъй като допустимостта е ограничена до определени региони.
(299)
Поради това този вариант на програмата следва да се счита за подлежащ на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(300)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциалната данъчна ставка. Сумите, подложени на изравнителни мерки, се основават на данните в данъчната декларация за 2011 г. Тъй като одитираната данъчна декларация за данъчната 2012 г. не беше налична у нито един от включените в извадката съдействащи износители бяха взети под внимание сумите, подлежащи на данъчно облагане за цялата 2011 г.
(301)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през РП, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(302)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,35 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,47 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
1,03 %
3.4.3.2. Намаление на данъка върху доходите за ориентираните към износа предприятия с чуждестранно участие
(303)
Разследването потвърди, че през разследвания период не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.3. Данъчни облекчения за данъка върху доходите на ПЧУ според географското местозположение
(304)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.4. Данъчни облекчения за предприятия с чуждестранно участие, които закупуват произведено в Китай оборудване.
(305)
Разследването потвърди, че през разследвания период не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.5. Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност, провеждана от предприятия с чуждестранно участие
а) Въведение
(306)
В жалбата се твърди, че предприятията с чуждестранно участие имат право да се възползват от политиките на преференциално данъчно облагане за научноизследователска и развойна дейност чрез данъчно облекчение от 150 % по отношение на разходите им, ако те са се увеличили с 10 или повече процента в сравнение с предходната година.
(307)
ПКНР твърди, че програмата е била прекратена с приемането на Закона за подоходното данъчно на предприятията през 2008 г. и че не е имало период за постепенното ѝ прекратяване. Няколко от включените в извадката съдействащи износители обаче съобщиха, че те са реализирали ползи от подобна програма в рамките на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията от 2008 г. което показва, че преференциалната програма за компенсиране на разходите, свързани с НИРД, за предприятия с чуждестранно участие, е заменена от специфична програма през 2008 г. ПКНР не предостави допълнителна информация за данъчно облекчение в размер на 150 % в своя отговор на въпросника, нито в отговора на писмото с искане за допълнителна информация.
б) Правно основание
(308)
Тази програма се осъществява съгласно член 30, параграф 1 от Закона за облагането на доходите на предприятията и член 95 от Правилника за прилагане на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията на КНР, както и Административните мерки за определяне на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo KE Fa huo [2008 г.] № 172) и член 93 от Правилника за прилагане на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията, заедно с Известието на Държавната данъчна администрация по въпросите, свързани с облагането на доходите на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo Shui Han [2008 г.] № 985)
(309)
В член 95 се предвижда, че допълнително 50-процентно намаляване на разходите за НИРД, посочени в точка 1 от член 30, се отпуска за този тип разходи за високотехнологични продукти и продукти на новите технологии, така че те да подлежат на амортизация въз основа на 150 % от разходите за нематериални активи.
в) Констатации от разследването
(310)
Както беше посочено по-горе, ПКНР не предостави необходимата информация във връзка с тази програма в отговорите си на въпросника и на писмото с искане на допълнителна информация. Тази програма вече е била предмет на изравнителни мерки в разследванията за фината хартия с покритие (79) и за стоманените продукти с органично покритие (80). Съответните правни разпоредби действително показват, че тази програма предоставя ползи само на дружества, които са официално признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии. Тези дружества също трябва да извършат разходи за НИРД за целите на разработването на нови технологии, нови продукти и нови занаяти. Отговарящите на критериите за допустимост предприятия могат да получат компенсация за допълнителни 50 % от разходите си, свързани с НИРД, приспаднати от дължимия от тях данък върху дохода. Разходи за нематериални активи, свързани с НИРД, дават право на допустимите дружества на компенсация от 150 % от действителните разходи, извършени от тях.
(311)
Разследването установи, че дружествата, които реализират ползи по тази програма, следва да подадат данъчните си декларации и съответните приложения. Действителният размер на ползите е включен едновременно в данъчната декларация и приложение V. Само дружества, които са получили официален сертификат за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, се допускат до участие в тази програма.
г) Заключение
(312)
Програмата представлява субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели.
(313)
Субсидията е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като самото законодателство ограничава прилагането на програмата само до определени предприятия, официално признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които извършват разходите за научноизследователска и развойна дейност с цел разработване на нови технологии, нови продукти и нови занаяти.
(314)
Поради това субсидията следва да се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(315)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след изваждане на размера на платения данък с допълнително приспадане с 50 % от действителните разходи за НИРД за одобрените проекти. Сумите, подложени на изравнителни мерки, се основават на данните в данъчната декларация за 2011 г. Тъй като одитираната данъчна декларация за данъчната 2012 г. не беше налична у нито един от включените в извадката съдействащи износители, бяха взети под внимание сумите, подлежащи на данъчно облагане за цялата 2011 г.
(316)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през РП, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(317)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,10 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,49 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,02 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,29 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,33 %
3.4.3.6. Възстановяване на данъци за реинвестиране на печалбите на ПЧУ в експортно ориентирани предприятия
(318)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.7. Преференциални данъчни програми за ПЧУ, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии
(319)
Разследването потвърди, че не са били получени облекчения по програмата от страна на включените в извадката дружества по време на РП, тъй като тези дружества са получили ползи от новата програма, която заменя това преференциално третиране. Подробностите са посочени в точка 3.4.4.8. по-долу.
3.4.3.8. Данъчни облекчения за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
а) Въведение
(320)
Програмата позволява на предприятията, признати за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии, да се ползват с намалена данъчна ставка върху дохода в размер на 15 %, в сравнение с нормалната ставка в размер на 25 %. Тази програма е обявена за подлежаща на изравняване от разследването за фината хартия с покритие, както и от разследването за стоманените продукти с органично покритие; програмата беше обявена за подлежаща на изравняване и от властите на САЩ.
б) Правно основание
(321)
Правното основание на тази програма са член 28, параграф 2 на Закона за облагането на доходите на предприятията и Административните мерки за определяне на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo KE Fa huo [2008 г.] № 172) и член 93 от Правилника за прилагане на Закона за облагането на доходите на предприятията, заедно с Известието на Държавната данъчна администрация по въпросите, свързани с облагането на доходите на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo Shui Han [2008 г.] № 985).
в) Констатации на разследването
(322)
Програмата се прилага по отношение на признатите високотехнологични предприятия и предприятията с нови технологии, които се нуждаят от съществена подкрепа от страна на държавата. Тези предприятия имат основни собствени права на интелектуална собственост и трябва да отговарят на определен брой изисквания: i) тяхното производство да е включено в обхвата на продуктите в областта на високите технологии с ключова държавна подкрепа; ii) в общите разходи за научноизследователска и развойна дейност да са предвидени и част от общите приходи от продажбите; iii) в дохода от високотехнологични продукти и продукти на новите технологии да се отчита част от общите приходи от продажбите; iv) служителите, ангажирани с НИРД, да съставляват определен процент от общия брой на служителите; v) да са изпълнени другите изисквания, определени от Административните мерки за високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии за 2008 г.
(323)
Дружествата, които реализират ползи по тази програма, трябва да подадат данъчните си декларации и съответните приложения. Действителният размер на ползите се вписва в данъчната декларация и в приложение V.
г) Заключение
(324)
С оглед на това програмата следва да се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент, тъй като предоставя финансово участие под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели. Ползата на получателите се равнява на данъчните икономии, реализирани чрез тази програма, съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент.
(325)
Тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като е ограничена до предприятия, които са сертифицирани като високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, и които са спазили всички изисквания на административните мерки за 2008 г. Освен това липсват обективни критерии, определени от законодателството или от предоставящия субсидията орган, по отношение на допустимостта до програмата, която не възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
(326)
Поради това тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(327)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциалната данъчна ставка. Сумите, подложени на изравнителни мерки, се основават на данните в данъчната декларация за 2011 г. Тъй като одитираната данъчна декларация за данъчната 2012 г. не беше налична у нито един от включените в извадката съдействащи износители, бяха взети под внимание сумите, подлежащи на данъчно облагане за цялата 2011 г.
(328)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Данъчни облекчения за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,42 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,35 %
JingAo Group и свързани дружества
0,13 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,86 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.3.9. Преференциална данъчна политика по отношение на подоходното облагане за предприятия от Североизточния регион
(329)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.10. Данъчни програми на провинция Guangdong
(330)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.4. Програми за косвено данъчно облагане и за налагане на вносни мита
3.4.4.1. Освобождаване от ДДС и отстъпки при вносните мита за използването на вносно оборудване
а) Въведение
(331)
Програмата предвижда освобождаване от ДДС и вносни мита в полза на ПЧУ или местни предприятия по отношение на вноса на капиталово оборудване, използвано в производствения им процес. С цел да бъде освободено от ДДС, оборудването трябва да не е включено в списък с оборудване, което не отговаря на изискванията, а кандидатстващото предприятие трябва да получи сертификат за насърчаван от държавата проект, издаден от китайските власти или от ПКНР в съответствие със съответното законодателство в областта на инвестициите, данъчното облагане и митниците. Тази програма беше предмет на изравнителни мерки в антисубсидийни процедури, свързани с фината хартия с покритие и стоманата с органично покритие.
б) Правно основание
(332)
Правното основание на тази програма е Циркуляр на Държавния съвет относно адаптирането на данъчните политики по отношение на вносното оборудване Guo Fa № 37/1997, Известие на Министерството на финансите, Главно управление на митниците и Държавната данъчна администрация относно коригирането на определени преференциални политики относно вносните мита, Обявление на Министерство на финансите, Главно управление на митниците и Държавната данъчна администрация [2008 г.] № 43, Известие на НКРР относно въпросите от значение във връзка с връчването на потвърдителни писма за проекти с национално или чуждестранно финансиране, чието развитие се насърчава от държавата, № 316/2006 от 22 февруари 2006 г. и относно Каталога на неподлежащите на освобождаване от мита вносни артикули за предприятия с чуждестранно участие или местни предприятия - 2008 г.
в) Констатации от разследването
(333)
Счита се, че програмата предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от страна на ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, като ПЧУ и други допуснати за участие местни предприятия се освобождават от плащане на ДДС и/или други такси, които иначе биха дължали. Следователно програмата води до ползи за дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент. Програмата е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като в законодателството, съгласно което действа предоставящият орган, достъпът до нея се ограничава до предприятия, които инвестират в специфични категории дейности, определени изчерпателно от правните разпоредби и включени или в категорията „насърчавани проекти“ или „ограничавани проекти“ от категорията Б съгласно Каталога с насоки за секторите за чуждестранни инвестиции и трансфер на технологии, или тези, които са в съответствие с Каталога на ключовите сектори, продукти и технологии, чието развитие се насърчава от държавата. В допълнение към това липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до тази програма, както и неоспорими доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(334)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Тази полза се равнява на освобождаването от ДДС и митата за вносно оборудване. С цел да се гарантира, че размерът, който подлежи на изравнителни мерки, е обхванал само РП, беше изчислена реализираната полза предвид амортизацията за целия жизнен цикъл на оборудването съгласно обичайните счетоводни процедури на дружеството.
(335)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Освобождаване от ДДС и отстъпки при вносните мита за използването на вносно оборудване
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,24 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,44 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,38 %
JingAo Group и свързани дружества
0,35 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,78 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,07 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.4.2. ДДС с намалена ставка върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай
а) Въведение
(336)
Програмата предвижда освобождаване от ДДС при покупката на произведено в страната оборудване от предприятия с чуждестранно участие. С цел да бъде освободено от ДДС оборудването трябва да не е включено в списък с оборудване, което не отговаря на изискванията, а стойността му не трябва да надвишава определен праг. Тази програма беше предмет на антисубсидийни процедури, свързани с фината хартия с покритие и стоманата с органично покритие.
б) Правно основание
(337)
Правното основание са Временните мерки за разпореждане на възстановяване на данък върху произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие, Пробните мерки за разпореждане на възстановяване на данък върху от произведено в Китай оборудване, закупено за проекти с чуждестранно участие, както и Известието на Министерството на финансите и Държавната данъчна администрация относно прекратяването на политиката за възстановяване на ДДС върху произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие.
в) Констатации от разследването
(338)
В отговора си на антисубсидийния въпросник ПКНР заяви, че тази програма е била преустановена от 1 януари 2009 г. и се позова на Циркуляр на Министерство на финансите и Държавната данъчна администрация относно прекратяването на политиката за възстановяване на ДДС за произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие (CAISHUI{2008 г.} № 176). Въпреки това разследването показа, че няколко производители износители, включени в представителната извадка, са реализирали ползи по тази програма по време на разследвания период. Включените в извадката засегнати износители представиха подробна информация за тази програма, включително относно размера на реализираната полза. Предвид тези съображения се стигна до заключението, че ПКНР не е предоставило точна информация относно тази програма, а както ситуацията при някои производители износители показва, тя все още продължава.
(339)
Тъй като поисканата информация не беше предоставена от ПКНР, Комисията използва информацията, предоставена от включените в представителната извадка производители износители.
(340)
Счита се, че програмата предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от страна на ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, тъй като ПЧУ са освободени от плащане на ДДС, който иначе биха дължали. Следователно програмата води до ползи за дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент. Програмата е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като в законодателството, съгласно което действа предоставящият орган, достъпът до нея се ограничава до предприятия с чуждестранно участие, които закупуват произведено в страната оборудване и са включени в категорията „насърчавани проекти“ или„ограничавани проекти“ от категорията Б съгласно Каталога за секторите за чуждестранни инвестиции, както и оборудване, закупено на вътрешния пазар, посочено в Каталога на ключовите сектори, продукти и технологии, чието развитие се насърчава от държавата. Освен това Пробните мерки за възстановяване на данъка от закупуването на произведено в Китай оборудване за проекти с чуждестранно участие и Известието на Министерството на финансите ограничават ползата до предприятия с чуждестранно участие, които са включени в насърчаваната категория в Каталога с насоки за предприятията с чуждестранно участие, или Каталога на приоритетните предприятия с чуждестранно участие в Централния и Западния регион на Китай. В допълнение към това липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до тази програма, както и неоспорими доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент. Тази програма е специфична по смисъла на член 4, параграф 4, буква б) от основния регламент, тъй като зависи от използването на местни вместо вносни стоки.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(341)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на ДДС, от който е освободено произведеното в страната оборудване. С цел да се гарантира, че размерът, който подлежи на изравнителни мерки, е обхванал само РП, беше изчислена реализираната полза предвид амортизацията за целия жизнен цикъл на оборудването съгласно обичайната практика в сектора.
(342)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
ДДС с намалена ставка върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,07 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,03 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,15 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,05 %
3.4.4.3. Освобождаване от ДДС и вносни мита за покупки на дълготрайни активи в рамките на Програмата на Фонда за развитие на външната търговия
(343)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5. Държавни доставки на стоки и услуги на занижени цени
3.4.5.1. Държавни доставки на полисилиций на занижени цени
(344)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5.2. Държавни доставки на екструдирани алуминиеви изделия на занижени цени
(345)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5.3. Държавни доставки на стъкло на занижени цени
(346)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5.4. Държавни доставки на електрическа енергия
а) Въведение
(347)
Жалбоподателят твърди, че някои китайски производители на полисилиций са се възползвали от евтина електроенергия, предоставяна на занижени цени.
б) Констатации от разследването
(348)
Разследването установи, че при много от включените в извадката производители износители е имало свързан производител на полисилиций в рамките на съответната група от дружества. Беше установено, че една от включените в извадката групи от производители износители, т.е. LDK Solar, редовно е получавала значителни субсидии за такси за електроенергия от финансовата служба на икономическата зона Xin Yu. Въпреки че в този случай дружеството не е реализирало преки ползи от електроенергията с по-ниска от пазарната цена, значителните отстъпки, предоставени от финансовата служба на икономическата зона Xin Yu, в крайна сметка са довели до положение, при което дружеството е получило ползи от предоставянето на евтина електроенергия, които следователно са функционално еквивалентни на държавни доставки на цени под пазарните. Във всеки случай, дори ако отстъпките се разглеждат като безвъзмездна помощ, мярката е тясно свързана с твърдението на жалбоподателя и попада в обхвата на разследването. Разглежданото дружество в групата LDK е получило почти пълно възстановяване на таксите си за електроенергия, дължими през РП.
(349)
Групата LDK Solar е получила посредством свързания с нея производител на полисилиций финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) от основния регламент, като органите на местната власт са предоставили субсидии за таксите за електроенергия, или субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i). Това представлява финансово участие на правителството под формата на предоставяне на стоки, различни от общата инфраструктура, по смисъла на основния регламент. То може да се тълкува и като директно прехвърляне на средства.
(350)
LDK Solar е получила ползи по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, доколкото правителството е предоставило електроенергия на занижени цени. Беше установено, че този износител, вследствие на субсидиите за такси за електроенергия, в действителност е плащал по-ниска цена от пазарната. Директното прехвърляне на средства води до ползи, тъй като представлява безвъзмездни средства, които не са налични на пазара.
(351)
Субсидията под формата на осигуряване на евтина електроенергия чрез отстъпка за един от включените в извадката производители е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като субсидиите за електроенергия са изплатени само на LDK. Субсидията също така е регионално специфична за определени предприятия в икономическата зона Xin Yu. Неоказването на съдействие от страна на LDK и ПКНР при докладване относно тази субсидия е довело до посочените по-горе констатации, направени въз основа на наличните факти.
в) Изчисляване на размера на субсидията
(352)
Размерът на субсидията е равен на размера на отстъпката, обхващаща РП.
(353)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Електроенергия на занижени цени
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
2,45 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.5.5. Предоставяне на права на земеползване на занижени цени
а) Въведение
(354)
Жалбоподателят твърди, че китайските производители на разглеждания продукт са получили от ПКНР права на земеползване на занижени цени, предвид това, че националните или местните власти не осигуряват тези права в съответствие с пазарните принципи.
(355)
ПКНР твърди, че съществува стандартизиран и регулиран конкурентен пазар на земя, на който правата на земеползване трябва да се търгуват публично в съответствие със закона. ПКНР също така заяви, че промишлена и търговска земя се придобива на открития пазар чрез публичен търг с тайно или явно наддаване или конкурс, срещу заплащане за ползването ѝ и „независимо от броя на офертите или първоначалната цена, окончателно платената цена е представителна за пазарната цена, която се определя от търсенето и предлагането на свободния пазар“. Също така ПКНР заяви, че прехвърлянето на права на земеползване не включва ограниченията в обявлението за прехвърляне чрез търг с тайно или явно наддаване и покана за подаване на оферти, които засягат лоялната конкуренция.
(356)
ПКНР не предостави никакви данни по отношение на действителните цени на правото на земеползване и първоначалните цени на земята, определени от правителството. Поисканата във въпросника информация по отношение на сделките за право на земеползване съгласно въпросника, която ПКНР представи, беше непълна. При корекцията на първоначалния си отговор на въпросника по време на посещението за проверка, правителството също така потвърди, че някои от докладваните сделки са били предмет на тръжна процедура. Въпреки това поисканата във въпросника информация за броя на офертите и разликата между първоначална и окончателна цена не беше предоставена.
(357)
По време на проверката Комисията поиска от ПКНР доказателства в подкрепа на твърденията, че прехвърлянията на право на земеползване в Китай стават чрез публичен търг с тайно или явно наддаване или покани за подаване на оферти. Следва да се отбележи, че в съответствие с член 11 на Разпоредбите относно предоставянето на права за земеползване за строителство чрез обществени поръчки - публични търгове с тайно и явно наддаване, и покани за представяне на оферти, компетентният държавен орган публикува известие за провеждането на публичния търг с тайно или явно наддаване или поканата за подаване на оферти. Въз основа на това Комисията поиска всички известия за сделките, които са били предмет на тези процедури, за да събере и провери информацията, поискана във въпросника. ПКНР не предостави нито едно от тези известия, тъй като твърди, че „вече не съществуват“. В резултат на това Комисията не беше в състояние да провери информацията относно сделките с права на земеползване, извършени от включените в извадката производители износители.
(358)
Комисията информира ПКНР относно съображението си за прилагане на разпоредбите на член 28 от Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета по отношение на тази програма за субсидиране и тъй като ПКНР в своя отговор на писмото на Комисията от 23 май 2013 г. не даде задоволително обяснение или нови доказателства по този въпрос, Комисията трябваше да основе констатациите си на най-достоверната налична информация, т.е. в този случай на информацията, предоставена от включените в извадката производители износители и друга обществено достъпна информация.
(359)
Комисията поиска от ПКНР становище за възможните референтни стойности с презумпцията, че в КНР няма пазарна цена на земята. Макар че това беше само презумпция, а не констатация или заключение към момента на изпращането на ПКНР на въпросника, ПКНР изрази становище, че тази презумпция е невярна и не предостави никаква информация относно възможните референтни стойности. ПКНР единствено изтъкна, че „дотолкова доколкото е възможно да се използва всяка референтна стойност, това трябва да бъдат цените, които ненасърчаваните китайски предприятия плащат за същата земя“. Тъй като ПКНР не оповести кои сектори не са „насърчавани“, нито предостави информация относно цените, които тези сектори плащат за терени за промишлени цели в Китай, Комисията не бе в състояние да оцени дали те представляват подходяща референтна стойност. В това отношение следва да се отбележи, че в своите предишни разследвания относно фината хартия с покритие и стоманените продукти с органично покритие, Комисията е установила, че предоставянето на право на земеползване на тези сектори не е в съответствие с пазарните принципи.
б) Правно основание
(360)
Предоставянето на правото на земеползване в Китай е уредено от Закона за управление на земята на Китайската народна република.
в) Констатации от разследването
(361)
Съгласно член 2 от Закона за управление на земята всички терени са на държавата, тъй като съгласно китайската конституция и съответните правни разпоредби земята е обща собственост на народа на Китай. Земята не може да се продава, но правата на земеползване могат да бъдат предоставяни по силата на законодателството. Държавните органи могат да предоставят такова право с публичен търг с явно и тайно наддаване и покани за подаване на оферти.
(362)
Съдействащите производители износители подадоха информация за терените, които държат, както и за повечето от свързаните с тях договори/сертификати за права на земеползване, но ПКНР представи само много ограничени данни за ценообразуването във връзка с тези права.
(363)
Както беше посочено по-горе, ПКНР твърдеше, че правата на земеползване в Китай се прехвърлят чрез обществени поръчки, търгове и конкурси. Така е предвидено в член 137 от Закона за собствеността на Китайската народна република.
(364)
Въпреки това беше констатирано, че описаната от ПКНР система невинаги действа по същия начин на практика. По време на проверката на включените в извадката производители износители, Комисията получи някои известия, издадени от съответните органи относно наличните за прехвърляне на права на земеползване. Докато в едно от известията изрично се ограничават потенциалните купувачи на права на земеползване за фотоволтаичната промишленост (81), в друго се определят границите на цената, първоначално определена от властите, и не се позволява на пазара да определи цената. (82) Самите търгове не бяха определени като осигуряващи истинска конкуренция, тъй като в много от разгледаните случаи по време на проверките на място на производители износители само едно дружество е подало оферта (само един включен в извадката производител на фотоволтаични модули) и следователно първоначално предложената цена (стойността, определена от местната Служба за земята) е образувала крайната цена на квадратен метър.
(365)
Горните доказателства противоречат на твърденията на ПКНР, че цените, заплащани за право на земеползване в КНР, са представителни за пазарната цена, която се определя от търсенето и предлагането на свободния пазар, и че прехвърлянето на права на земеползване не включва ограниченията в обявлението за прехвърляне чрез търг с тайно или явно наддаване и покана за подаване на оферти, които засягат лоялната конкуренция. Също така беше установено, че някои включени в извадката производители износители са получили възстановяване от местните власти като компенсация за цените (ниски сами по себе си), които са платили за правото на земеползване.
(366)
В допълнение към ниските цени някои от включените в извадката производители износители са получили други средства, свързани със закупуването на права на земеползване, които на практика допълнително намаляват действителната цена, платена за тази земя.
(367)
Констатациите от процедурата потвърждават, че начинът за предоставяне и придобиване на земя в КНР е неясен и непрозрачен, а цените често са произволно определени от властите. Властите определят цените съгласно Системата за оценяване на градски терени, която ги задължава при определяне на цените на промишлените терени (83) да се съобразяват с промишлената политика.
(368)
Също така в независимата публично достъпна информация се твърди, че земята в КНР се предоставя на цени, по-ниски от пазарните. (84)
г) Заключение
(369)
С оглед на това предоставянето на права на земеползване от страна на ПКНР следва да се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на предоставяне на актив, което води до ползи за дружествата получатели. Както е разяснено в съображения 364-367 по-горе, не съществува функциониращ пазар на земя в КНР и при използването на външни референтни стойности (вж. 372 по-долу) се установи, че средствата, заплащани за тези права от страна на включените в извадката износители, са много под нормалната пазарна цена. Освен това възстановяванията от местните власти са директни прехвърляния на средства, които водят до ползи, тъй като те са безвъзмездна помощ, която не е налична на пазара. Субсидията е специфична съгласно член 4, параграф 2, букви а) и в) от основния регламент и тъй като преференциалният достъп до промишлени терени е ограничен само до дружества от определени сектори, в този случай фотоволтаичната промишленост, само някои сделки подлежат на тръжна процедура, цените често се определят от властите, а правителствените практики в тази област са неясни и непрозрачни. Положението по отношение на земята в КНР се обсъжда също така и в работен документ на МВФ, в който се потвърждава, че предоставянето на право на земеползване на китайските промишлени сектори, не съответства на пазарните условия (85).
(370)
Поради това тази субсидия се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(371)
Явно в КНР изобщо не съществуват частни референтни стойности, тъй като се стигна до заключението, че в КНР получаването на права на земеползване не се определя от пазара. Ето защо не е възможно да се извърши корекция на разходите или цените в КНР. При тези обстоятелства се счита, че не съществува пазар в КНР и в съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент е обосновано използването на външни референтни стойности за оценка на размера на получените ползи. Предвид на това, че ПКНР не оказа съдействие или не представи никакво предложение за външна референтна стойност, Комисията трябваше да използва наличните факти, за да установи подходяща външна референтна стойност. В този смисъл се счита за уместно за референтна стойност да се използва информация от Отделната митническа територия на Тайван. Тази информация също беше използвана в предишни антисубсидийни процедури, свързани с фината хартия с покритие и стоманата с органично покритие.
(372)
Комисията счита, че цените на земята в Тайван представляват най-добрата алтернатива за зоните в КНР, където са установени съдействащите производители износители. Всички производители износители са установени в развити области с висок БВП, като те се намират в провинции с голяма гъстота на населението.
(373)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Тези ползи се изчисляват, като се взема предвид разликата между средствата, действително платени от всяко дружество (намалени с размера на възстановените от местните власти суми) за правата на земеползване, и средствата, които обичайно би трябвало да бъдат платени на базата на референтната стойност за Тайван.
(374)
При извършването на това изчисление Комисията използва средната цена на земята на квадратен метър в Тайван, коригирана с оглед на обезценката на валутата и промяната на БВП от датите на съответните договори за правата на земеползване. Информацията във връзка с цените на промишлените терени беше взета от уебсайта на Индустриалната служба на Министерството на икономическите въпроси на Тайван. Обезценката на валутата и промяната в БВП в Тайван бяха изчислени въз основа на инфлацията и промяната на БВП на глава от населението по текущи цени в USD в Тайван, публикувани от МВФ в доклада„Световни икономически перспективи“ за 2011 г. (World Economic Outlook). В съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към РП, като се използва нормалният срок на правото на земеползване за промишлени цели, а именно 50 години. Този размер се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през РП, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(375)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Права на земеползване на занижени цени
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,77 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,65 %
JingAo Group и свързани дружества
1,31 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
4,28 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,32 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
1,73 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
1,66 %
3.5. Коментари на страните след оповестяването на окончателните заключения
(376)
ПКНР не оспори факта, че определена информация от документа за оповестяването на окончателните заключения е цитирана от някои медии и заинтересовани страни след оповестяването. В това отношение следва да се отбележи, че Комисията не е направила документа публично достъпен. Въпреки това не е възможно Комисията да контролира действията на няколко стотици заинтересовани стани, които са получили документа за оповестяването. Ако някои от страните са решили да направят документа за оповестяването публично достъпен или да изразят становището си относно него, Комисията не разполага със средства да възпрепятства техните действия.
3.5.1. Коментари на ПКНР относно твърдението за погрешна информация в документа за оповестяването на окончателните заключения
(377)
ПКНР твърди, че Комисията не е спазила изискването за предоставяне на „достатъчно възможности“ от член 12.1 от Споразумението за СИМ. Според ПКНР значителното удължаване на сроковете, дадено от Комисията за предоставяне на отговори на въпросника (както е посочено по-горе в съображение 104), не беше достатъчно за тази цел. ПКНР твърди също така, че това, което представлява „разумен период“ съгласно член 12, параграф 7 от Споразумението за СИМ, представлява и „достатъчна възможност“ съгласно член 12.1 от Споразумението по отношение на всички останали документи, подобни на въпросници. Също така ПКНР заяви, че би могло да установи контакт с включените в извадката производители износители след финализирането на извадката и следователно времето, предвидено за предоставяне на отговорите между получаването на въпросника и решението за извадката, е било лишено от смисъл. ПКНР твърди, че „желанието“ на Комисията да приключи разследването бързо изглежда използва „неподлежащо на договаряне изискване“, за да съгласува достатъчна възможност по член 12, параграф 1. Комисията не е съгласна с тези твърдения, тъй като положи максимални усилия да предостави възможно най-дълъг срок на ПКНР за представяне на отговори на въпросника и писмото с искане на допълнителна информация. ПКНР също беше предупредено, че то ще може да предостави исканите документи до датата на посещението за проверка.
Комисията не е попречила на ПКНР да представи всякаква информация по време на цялата процедура и на няколко пъти напомни на ПКНР за възможността да поиска изслушвания, на които информацията и становищата на ПКНР могат да бъдат представени. Следва да се отбележи, че информацията, представена от ПКНР по време на процедурата, не беше отхвърлена въз основа на сроковете. Твърдението на ПКНР, че срокът, предвиден за предоставяне на отговори между получаването на въпросника и решението за извадката, не е бил полезен, е невярно. Голяма част от въпросника засягаше общото ниво на субсидиране на разглеждания сектор/продукт и ПКНР по никакъв начин не е било ограничено от решението за извадката по отношение на събирането на информация от общ характер. Още по-важно е, че след подбора на извадката ПКНР все още е разполагало с 43 дни за събиране на информация, специфична за включените в извадката производители износители. Комисията е действала в съответствие с член 12.1 от Споразумението за СИМ и е предоставила на ПКНР достатъчна възможност да представи всички доказателства, които то счита за уместни, като се има предвид, че за да се осигури завършването на разследването в срок, това задължение не може да бъде с неопределена продължителност.
(378)
Също така ПКНР твърди, че Комисията първоначално е поискала подробна информация за невключените в извадката производители износители, която не е била „необходима информация“ за целите на разследването, което се основава на извадки. В това отношение следва да се отбележи, че в момента на изпращане на въпросника, предназначен за ПКНР, решението за това дали в тази процедура ще се използва или няма да се използва извадка не беше окончателно. След като Комисията получи от китайските производители износители отговорите на въпросника за определяне на извадката, стана ясно, че сътрудничеството от износителите е значително. Стана ясно също така, че включените в извадката износители ще съдействат, като отговорят адекватно на въпросниците, следователно Комисията не настоя за предоставяне на информация за конкретните дружества по отношение на субсидирането от страна на невключените в извадката производители износители. Поради това Комисията отхвърля това твърдение.
(379)
ПКНР твърди, че в документа за оповестяването на окончателните заключения Комисията грешно посочва, че ПКНР не представя определена информация в отговора на въпросника и в следващите си становища. Това не е вярно. Както Комисията вече заяви в своето писмо до ПКНР от 23 май 2013 г., ПКНР не е успяло да представи исканата информация по отношение на държавните финансови институции, документи, свързани със Sinosure и застраховане при експортно кредитиране, документи, свързани с демонстрационната програма Golden Sun и информация, свързана с предоставянето на права на земеползване.
(380)
Според ПКНР Комисията не е използвала факти, налични под формата на механизъм за попълване на липсващата информация, както предписано от групи и заключения от спорове (86) в рамките на СТО, а вместо това „е използвала неблагоприятни изводи по наказателен начин, като така допълнително е нарушила разпоредбите на Споразумението за СИМ“. ПКНР твърди също така, че Комисията не е използвала наличните факти „единствено за целите на замяната на информация, която е възможно да липсва, а като специфичната основа за всички свои констатации относно субсидирането в пълно незачитане на значителния обем данни, представени от ПКНР, а финансовите институции са участвали предимно на основата на твърдяното непредоставяне на подходящите отговори или доказване на всяка цифра“. Това не съответства на действията на Комисията. Цялата информация, включително планове и законодателство, представена от ПКНР, беше разгледана и анализирана, а констатациите се основават на документите, представени от ПКНР, независимо от това по какъв начин са предоставени тези документи, а проверката потвърди тяхната достоверност. Честите цитати от тези документи в подкрепа на констатациите са пример за това как Комисията използва информацията, представена от ПКНР. В съображение 110 по-горе Комисията ясно посочва единствените ситуации, когато представената информация не е била взета предвид като вярна.
(381)
ПКНР изтъкна също така, че Комисията си противоречи, когато в документа за оповестяването на окончателните заключения твърди, че по време на настоящото разследване е поискала конкретна информация за сделката само по отношение на включените в извадката износители, а на други места в същия документ заявява, че „въпросникът за правителството не е ограничен до включените в извадката износители“. Това не е вярно. Комисията не е направила противоречиви изявления. Както вече беше обяснено в съображение 378 по-горе, Комисията ограничи първоначалното си искане относно предоставянето на информация за конкретното дружество до включените в извадката производители износители след решението за прилагане на извадка. Въпреки това, за да направи оценка на това дали предполагаемата програма за субсидиране подлежи на изравнителни мерки, Комисията поиска и друга информация, различна от тази, свързана с включените в извадката производители износители, като например информация относно финансовите пазари в Китай или пазара на правата на земеползване. Поради това се посочва, че „въпросникът на правителството не е ограничен до включените в извадката износители“.
(382)
Също така ПКНР твърди, че Комисията явно пренебрегва факта, че определена информация не може просто да бъде отхвърлена, ако не бъде предоставена на разположение за проверка. Това не съответства на начина, по който Комисията използва информацията в рамките на настоящата процедура. Няма случай, в който единствената причина за частичното отхвърляне на такава информация да е „липсата на проверка“. Когато обаче останалата информацията по преписката е в противоречие с нея, а в същото време ПКНР не е в състояние да представи никакви доказателства в нейна подкрепа, такава информация не би могла да бъде приета като вярна.
(383)
Според ПКНР в параграф 85 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторен по-горе в съображение 117) Комисията„признава“, че ПКНР не контролира банковите и финансовите институции и не може да ги задължи да предоставят информация. Следва да се отбележи, че Комисията не е информирана за това изявление и след преразглеждане на текста на съображението е установено, че случаят не е такъв.
(384)
ПКНР твърди, че Комисията е съгласна с ПКНР, че националните закони не могат да бъдат заменени в случаите на разследване от изискванията на основния антидъмпингов регламент на ЕС или от Споразумението за СИМ. Връзката, която съществува според ПКНР с непредоставянето на информация, за която се твърди, че е поверителна, показва погрешно тълкуване. Комисията обаче твърди (съображение 117 по-горе), че разпоредбите на общинското законодателство или вътрешните правила на член на СТО не могат да го освободят от неговите задължения за оказване на съдействие в разследванията; в случаи на конфликт ПКНР е задължено да предложи начини, по които може да бъде предоставен достъп до информацията, така че тя да може да бъде съответно проверена. ПКНР се позова на ситуацията, в която банков служител е извършил оценка на кредитния риск за включено в извадката дружество като пример за начин за проверка на твърденията за ограничена информация и заяви, че „Комисията продължавала да не бъде удовлетворена“. Както е ясно от формулировката на съображение 148 по-горе, Комисията не е поставила под въпрос проверката на този конкретен документ, а изцяло е взела тази информация предвид в своите констатации. Това обаче е изключение, което за съжаление не се повтори по отношение на по-голямата част от информацията от подобен характер, изискана в настоящата процедура.
(385)
В това отношение ПКНР продължи да твърди, че „чувствителните вътрешни документи“ на банките се определят като необходима информация съгласно Споразумението за СИМ и непредставянето им не би могло да доведе до използване на наличните факти. Комисията определя това изявление като твърде радикално и не вижда как надлежната проверка (извършена въз основа на съответните действащи процедури за поверителност) може да бъде извършена във всички случаи, ако такива документи (включително тези, отнасящи се до сделки с клиентите) просто не се предоставят. При липса на проверки може да се наложи използването на налични факти за попълване на пропуските при събирането на фактите.
(386)
ПКНР неколкократно заяви, че в писмото, предхождащо проверката, не се съдържат конкретни въпроси, свързани с проверката, и се позова на писмото на Комисията от 23 май 2013 г., в което е използван този текст. В параграф 86 от документа за оповестяването на окончателните заключения (повторен като съображение 118 по-горе) Комисията обаче заявява, че писмото, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г., съдържа много конкретен и подробен списък на въпросите и документите, които ще бъдат разгледани по време на проверката, в пълно съответствие с член 26, параграф 3 от основния регламент и изискванията на СТО. Липсата на списък с конкретни въпроси, предоставянето на който не се основава на основния регламент или на правилата на СТО, не е извинение за ПКНР да не е в състояние да окаже пълно съдействие по време на проверката.
(387)
ПКНР твърди, че Комисията е показала пълна липса на гъвкавост по време на проверката. Това е неправилно тълкуване на фактите и ситуацията преди и по време на посещението за проверка. Както вече бе обяснено в параграфи 88-90 на документа за оповестяването на окончателните заключения (повторено като съображения 120-122 по-горе), степента на гъвкавост от страна на Комисията беше пълна и безусловна. За съжаление, опитите на ПКНР да предостави информация, която не е възможно да се провери в рамките на графика на проверките на място, означават, че тази информация не е могла да бъде сверена и да бъде определена като проверен документ. ПКНР също така напомни на Комисията по повод съдебната практика на СТО във връзка със специалната група по случая „ЕО - сьомга“, че това дали документите могат да бъдат проверени не винаги се определя само от възможността за разследвания на място и заяви, че Комисията не може да отхвърля информацията просто защото тя не е налична по време на посещение за проверка. Комисията отбелязва, че на такава информация, която не може да бъде проверена на място, за да се установи нейната надеждност и точност, може да бъде отдадено по-малко значение, отколкото ако тя е била надлежно проверена и че това се е наблюдавало неколкократно в настоящия случай.
(388)
ПКНР оспорва твърдението за практиката на Комисията да не приема нови документи и доказателства, изискващи проверка, след края на етапа от проверката, към който те принадлежат. Както вече бе обяснено в параграф 89 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторен в съображение 121 по-горе), това не отговаря на истината и никога не е било така. Вярно е, че Комисията не може по принцип да приема документи с цел проверка след като етапът на проверката е приключил и практически не е възможно да се проверят тези документи, но нищо не възпрепятства ПКНР да представи такива документи в писмен вид, както те направиха и в този случай.
(389)
ПКНР твърди, че Комисията не е обяснила причината, поради която иска шестте документа, посочени в съображение 122 по-горе, и на тази основа тяхната проверка не е била разрешена. Следва отново да се отбележи, че всички тези документи се отнасят до съответния промишлен сектор и дори до конкретни програми за субсидиране, като например предоставяне на преференциални заеми или преференциални програми за данъчно облагане. Следователно е очевидно от техните наименования и съдържание, че са от значение за разследването. Въпреки това ПКНР просто отказа да отговори на всички свързани с това въпроси по време на проверката, като посочи като единствена причина твърдението за липсата на връзка на документа с процедурата.
(390)
ПКНР твърди, че не е могло да предостави доказателства в подкрепа на информацията, предоставена в отговора му на въпросника относно процента на заемите, отпуснати на съответния сектор, тъй като тази информация е собственост на банките, които са независими субекти, а не органи на ПКНР и съответно следва Комисията да провери цифрите в банките. ПКНР се позова на разпоредбите на Закона за търговските банки, съгласно които банките извършват дейността си в съответствие със закона (член 4) без намеса в икономическата им дейност (член 5) от страна на различни нива на местната или централна власт, публичните организации или лица. Факт е, че ПКНР направи изявление в отговора си на въпросника, което изобщо не беше в състояние да докаже. Банките, които Комисията направи опит да провери, също така не бяха в състояние да представят каквато и да е информация в подкрепа на изявлението. Ако това се счита за приемлива практика, разследваната страна би могла просто да прави изявления в подкрепа на твърденията си, които разследващият орган трябва да приема без възможност да провери тяхната достоверност. Това е още по-важно, като се има предвид, че тази конкретна информация е в противоречие с друга информация в преписката. Съществуват и други членове в Закона за търговските банки, които задължават банките да извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлени политики (член 34). Както правилно беше отбелязано от ПКНР в коментарите му, банките осъществяват дейността си в съответствие със закона, т.е. също и съгласно посочените разпоредби на член 34 от Закона за търговските банки. Следователно тази предполагаема ясно очертана граница между правителството и банките не беше подкрепена с факти.
(391)
ПКНР твърди, че е предоставило цялата информация по отношение на собствеността на банките, с която разполага. То също така заяви, че докладваните цифри относно собствеността на банките са официалните данни на Комисията за банково регулиране на Китай (КБРК), следователно няма причина да се счита, че информацията, предоставена от ПКНР, е невярна или подвеждаща и съответно да се прилагат разпоредбите на член 28 от основния регламент. Освен това ПКНР заяви, че не е знаело какъв е бил източникът на изявлението на Комисията в параграф 95 (повторен в съображение 127 по-горе) от документа за оповестяване на окончателните заключения („Публично достъпната информация показва, че са налице и други държавни банки, предоставили заеми на включените в представителната извадка производители износители“), т.е. в допълнение към тези, докладвани от ПКНР като държавна собственост в неговите отговори на писменото искане. Тези твърдения не могат да бъдат приети. Трябва да се отбележи, че ПКНР първоначално твърдеше в своя отговор на въпросника, че не разполага с информация относно своето участие в банките. Едва след като Комисията посочи в писменото искане, че според китайското законодателство ПКНР трябва да събира такива данни, ПКНР предостави някаква информация в това отношение. По време на проверката служителят на КБРК отказа да предостави данни в подкрепа на цифрите за банковата собственост, както и да предостави източника на информацията, и не обясни откъде идва тя. Следва да се отбележи също, че ПКНР не оспорва факта, че поне 5 други банки, цитирани от Комисията в документа за оповестяването на окончателните заключения (вж. бележката под линия в съображение 127), са собственост на държавата.
(392)
ПКНР изрази несъгласие с твърдението в параграф 97 от документа за оповестяването на окончателните заключения (повторен в съображение 129 по-горе), че КБРК е отказала да отговори на въпроса относно 10-те най-големи банки в Китай, тъй като той не е бил представен в писмен вид и твърди, че Комисията не е изтълкувала правилно фактите, защото основната причина, поради която отговор не е бил предоставен, е била това, че този въпрос не се е съдържал в писмото, предхождащо проверката, а КБРК е имала нужда от време, за да го подготви. В действителност ПКНР тълкува погрешно фактите, свързани с този въпрос. Комисията не е настояла за незабавен отговор, но КБРК е отказала дори да разгледа въпроса под претекст, че не го е получила предварително в писмен вид. Ако причината е била недостатъчното време за подготовка на отговора, ПКНР можеше да изпрати отговора по-късно по време на проверката или по електронна поща (макар и без възможност за Комисията да го провери), както е постъпило по отношение на няколко други документа. ПКНР обаче не направи това.
(393)
ПКНР твърди, че е предоставило всички документи, свързани със създаването и мандата на КБРК, които Комисията е поискала във въпросника, и че тъй като Комисията не е повдигнала този въпрос в писменото искане за допълнителна информация и не е поискала тези документи като част от „списъка на документите, които следва да бъдат предоставени преди началото на посещението за проверка“ в приложение 2 към писмото, предхождащо проверката, ПКНР не се е почувствало задължено да представи каквито и да е други документи. Това не е вярно. Комисията поиска всички документи, които са били основание за създаването и мандата на КБРК, но ПКНР предостави само някои от тях. Единствено от изявлението на служител на КБРК Комисията научи, че съществуват и други документи в това отношение. В действителност отговорът на ПКНР във въпросника в това отношение е непълен и подвеждащ, тъй като ПКНР (КБРК) явно е знаело за съществуването на такива допълнителни документи, както призна КБРК по време на проверката на място.
(394)
ПКНР твърди, че по време на проверката Комисията в действителност не е поискала статистически данни и доклади от банките, които са предоставили заеми на включените в извадката износители през РП. То твърди, че Комисията е поискала само статистическия доклад за 2012 г., предаден на КБРК от Националната банка на Китай, във връзка с което служителят на КБРК е трябвало да направи справка с правните служби поради задължението за поверителност. Това не е вярно. По време на проверката Комисията повтори искането си от въпросника и писменото искане за допълнителна информация да бъдат предоставени статистически данни от всички банки, отпуснали заеми на включените в извадката износители (87).
(395)
ПКНР също така твърди, че посочването на жалбоподателя в жалбата по случая с фината хартия с покритие, в който Комисията установи „въз основа на неблагоприятни изводи“, че държавните търговските банки са действали като публични органи, е „необосновано твърдение, за което липсва контекст по отношение на естеството и наличието на субсидия, предоставена на производителите износители на разглеждания продукт и следователно не може да се счита за достатъчно доказателство“ за наличието на финансово участие на орган на правителството или публичен орган по смисъла на член 11.2 от Споразумението за СИМ. На първо място трябва да се отбележи, че констатациите по случая с фината хартия с покритие не са основани на неблагоприятни изводи, а на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент и не е налице последващо решение, с което да се докаже твърдението на ПКНР, че констатацията на Комисията в това отношение се основава на „неправилна употреба на наличните факти“. Напротив, Комисията направи сходни констатации по отношение на държавните търговски банки в друга антисубсидийна процедура относно внос от Китай, а именно случая със стоманените продукти с органично покритие, а също и други разследващи органи са стигнали до заключението, че китайските държавни търговски банки са публични органи, по-специално Съединените щати в тяхна констатация, потвърдена от Апелативния орган на СТО. (88)
(396)
ПКНР продължи да твърди, че Комисията е поискала определена информация от всички банки, установени в Китай и че не е във възможностите на ПКНР да предостави тази информация за „над 3 800“ банки. Комисията не е съгласна с това твърдение и отново се позовава на писменото искане, в което, след предоставянето на отговорите на въпросника от ПКНР, е ограничила обхвата на поисканата информацията само до банки, в които ПКНР има пряко или непряко участие с акционерен дял (89).
(397)
Също така ПКНР твърди, че в изявлението си Комисията е взела предвид обобщението на въпросните циркуляри от уебсайта на НБК, представени по време на проверката, е невярно, и че това се доказва от параграф 133 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторено в съображение 164 по-горе). Това не е вярно. Съображение 164 не противоречи на съдържанието на извадките от уебсайта. Комисията го взема предвид, но също така използва действителното съдържание на Циркуляра, което всъщност към днешна дата не е оспорено от ПКНР като неточно.
(398)
ПКНР твърди, че Комисията „е извадила някои термини и изрази от контекста им от различни документи“, погрешно е изтълкувала други и се е опитала да ги свърже, за да установи, че ПКНР насърчава сектора на разглеждания продукт или за да установи, че държавните търговски банки са публични органи. ПКНР твърди, че „пълният прочит“ на тези документи (планове, насоки и решения) би показал, че констатациите на Комисията нямат правно основание и не се основават на доказателства. Това не е вярно. Комисията анализира и разгледа всички документи в тяхната цялост, включително посочените в съображение 102, точно по начина, препоръчан от ПКНР.
(399)
Във връзка с Решение № 40 ПКНР твърди, че в документа за оповестяването на окончателните заключения Комисията цитира решението без съответния контекст, „за да изопачи неговия истински смисъл“. Според ПКНР е ясно от други разпоредби на Решение № 40, че то е насочено към увеличаване на използването на възобновяеми енергийни източници, а не към определяне на слънчевите модули и елементи като предмет на бъдеща политика за развитие, както се предполага от Комисията. Не е вярно, че позоваването от страна на Комисията на текста на член V от Решение № 40 е извън контекста. Комисията не оспорва това дали една от целите е била или не е била увеличаване на използването на възобновяеми енергийни източници. Факт е, че в Решение № 40 на Държавния съвет производството на нови видове електроенергия и слънчева енергия са определени като приоритетни сектори и следователно попадат в категорията насърчавани проекти в Каталога с ръководни насоки в областта на промишленото преструктуриране. Като се вземат под внимание членове 17, 18 и 19 от Решение № 40, финансовите институции могат да предоставя заеми на сектори/дружества, които принадлежат към тази категория. Това е ясен знак за това, че фотоволтаичната промишленост, произвеждаща, inter alia, слънчеви модули и елементи, се третира приоритетно.
(400)
ПКНР твърди, че в текста на решението на Държавния съвет от 10 октомври не се споменават слънчеви модули и елементи, или фотоволтаичната промишленост като такава, и че съответно, ако се насърчава фискалната подкрепа, то това е по отношение на целите, свързани с използването на алтернативна енергия, което не оказва въздействие върху производството на модули и елементи като цяло. Комисията не е съгласна с този подход. Трябва да се отбележи, че това решение на Държавния съвет изглежда не цели предимно да насърчава използването на алтернативни енергийни източници. От заглавието му (Решение на Държавния съвет относно ускоряването на създаването и развитието на стратегически нови промишлени сектори), както и от съдържанието (inter alia член 1, параграф 1, член 1, параграф 2 и член 2, параграф 2) става ясно, че целта е да се окаже подкрепа на развитието на определени промишлени сектори (в този случай стратегическите нови промишлени сектори). Това се потвърждава и от факта, че целите, определени в настоящото решение, се отнасят пряко към резултатите и производителността на стратегическите нови промишлени сектори (член 2, параграф 3). Освен това в решението съществува ясна връзка между стратегическите нови промишлени сектори и фотоволтаичната промишленост, която произвежда, inter alia, слънчеви модули и елементи. Първо, няма съмнение, че фотоволтаичната промишленост е част от производството на алтернативна енергия, посочено в член 2 от решението като сектор, който държавата трябва да създаде и да развива. На второ място, включените в извадката производители износители спадат към категорията на високотехнологичните сектори, които са посочени в член 2, параграф 2 от решението. По подобен начин в дванадесетия петилетен план секторът на слънчевата енергия е включен в списъка на стратегическите сектори, а също и дванадесетият петилетен план за соларната фотоволтаична промишленост потвърждава, че решението на Държавния съвет „включва соларната фотоволтаична промишленост в ключовата област на стратегическите нови сектори, които страната ни ще развива в бъдеще“. (90)
(401)
Според ПКНР Комисията се е позовала на средно- и дългосрочния национален научно-технологичен план, но не е успяла да посочи конкретен пример или разпоредба, в които този документ определя високотехнологичните предприятия като включващи предприятията, които произвеждат модули и елементи, или фотоволтаичната промишленост като цяло. Според ПКНР целите на плана са ориентирани единствено към разработването на алтернативни енергийни източници, за да се намали зависимостта от изкопаеми горива. Комисията не е съгласна с този подход. На повечето от разследваните производители износители, включени в извадката, са били издадени сертификати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии и на тази основа те се реализирали ползи от субсидиите, предвидени само за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии (напр. освобождаване от данъчно облагане). Включените в извадката износители са използвали един и същ вид индивидуални програми за подкрепа, споменати в този план.
(402)
ПКНР твърди, че изявлението на Комисията, че в Закона на КНР относно научния и технически напредък са изброени редица мерки за подкрепа на стратегически сектори, включително в соларната фотоволтаична промишленост, не се основава на никакви факти и че в този закон не се споменава фотоволтаичната промишленост или стратегическите сектори, съответно няма основание да се твърди, че разглежданият продукт е включен в обхвата му. Това не е вярно. Основанието за това изявление са членове 18 и 34 от този закон. Съгласно член 18 държавата насърчава и дава насоки на финансовите институции в оказването на подкрепа за развитието на промишлените сектори в областта на високите и новите технологии. Съгласно член 34 ориентираните към политиките финансови институции предоставят специална помощ на проектите на предприятия, насърчавани от държавата. Фотоелектрическата промишленост попада в категорията на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии, както и в категорията на предприятията, чиито проекти се насърчават от държавата. Освен това член 17 от същия закон обещава политики на преференциално облагане и на дружества, които са ангажирани в проекти, обхванати от националните научно-технологични планове. От съображение 401 по-горе става ясно, че проектите на дружествата във фотоволтаичната промишленост попадат в този обхват. В заключение - има поне три ясни индикации, че фотоволтаичната промишленост и предприятията, които произвеждат и изнасят разглеждания продукт, са включени в обхвата на този закон.
(403)
Също така ПКНР твърди, че Комисията е счела, че плановете, решенията и законите на КНР имат еднакво правно приложение и стойност, а това противоречи на принципите на правното тълкуване, Закона относно нормативната уредба на Китай и на неколкократно изказаните от ПКНР твърдения. Според ПКНР позоваването на общия петилетен план и на специфичния план за фотоволтаичната промишленост няма правна стойност, тъй като не бяха предоставени категорични доказателства, че плановете са правно обвързващи. Това не е вярно, тъй като твърдението на ПКНР, че плановете не са обвързващи, не е подкрепено с други доказателства в преписката. Точно обратното, текстът на плана, предоставен от ПКНР в отговора на въпросника, ясно гласи: „Този план е разработен и приет от Националния народен конгрес и се прилага със силата на закон.“ (91) ПКНР заяви в коментарите си по отношение на оповестяването на окончателните заключения: „Съгласно Закона относно нормативната уредба на Китай конституцията, законите, административната правна уредба, местното законодателство и правилата съставляват китайското законодателство.“ Тъй като планът се прилага със силата на закон, а ПКНР потвърди, че законите представляват китайското законодателство, Комисията достигна до заключението, че планът действително е правно обвързващ. Според обяснението на ПКНР по време на посещението за проверка, секторните и регионалните петилетни планове произтичат от общ петилетен план, следователно Комисията не е имала основание да третира секторния петилетен план в областта на фотоволтаичната промишленост (2011-2015 г.) по различен начин от общия петилетен план.
(404)
ПКНР цитира „издадените от Комисията насоки за възстановяване“ като пример за подобен правно необвързващ документ в контекста на ЕС. Комисията предполага, че ПКНР се позовава на „Известие на Комисията относно възстановяването на антидъмпингови мита“ (ОВ C 127 от 29.5.2002 г., стр.10). Не е коректно тези насоки да се окачествяват като необвързващи, защото обвързват Комисията дотолкова, доколкото не трябва да нарушават законодателството от по-висок ранг. Комисията установи, че плановете на Китай са правно обвързващи. Дори ако обаче хипотетично допуснем, че това не е така, става ясно, че националните, секторните и регионалните планове, произтичащи фактически от най-високото равнище на управление и определящи държавната политика в областта на икономическото и промишлено развитие, биха имали голяма доказателствена сила по отношение на де факто задължителния характер на заявените от тях цели. Също така обаче е ясно, че правителството би могло да се позове на тях, за да порицае предприятия, които не ги прилагат правилно. Следователно те все пак имат пряка връзка с определянията по отношение на намесата на правителството в икономиката и на издаването на нареждания и контрола, упражняван върху някои промишлени сектори.
3.5.2. Коментари на страните относно преференциалните заеми по политиките, другото финансиране, гаранциите и застраховането.
(405)
ПКНР твърди, че непредоставянето от негова страна на отговори на допълнение А не следва да води до прилагането на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Според ПКНР, ако Комисията наистина е имала намерение да провери твърденията от жалбата, че държавните китайските банки са публични органи, не е било необходимо да изпълни въпросниците с искания за вътрешни, чувствителни и специфични данни, свързани със сделките по отношение на банките, много от които по никакъв начин не са собственост на правителството. Във връзка с това ПКНР посочи информацията относно индивидуалните заеми, предоставени от банката на включените в извадката производители износители. Комисията отхвърля това твърдение. Целта на информацията, поискана в допълнение А, беше да се провери дали китайските банки са публични органи и дали правителството им възлага задачи и издава нареждания. С изключение на информацията за отделни заеми ПКНР не посочи коя друга поискана информация е счело за неподходяща за целта.
(406)
Следва да се припомни, че въпросите в допълнение А се отнасяха до информация за собствеността на банките, за състава на съвета на директорите и съвета на акционерите, протоколите от заседания на акционерите/директорите, връзките на висшето ръководство с държавните органи, секторната разбивка на заемите, политиките на кредитиране и оценката на риска по отношение на заемите, предоставени на съдействащите производители износители. ПКНР твърди, че по отношение на констатациите относно публичните органи такова искане е „явно неоснователно“, а обхватът на исканата информация е твърде общ. Също така ПКНР твърди, че определянето на „праг“ за това дали предприятието е или не е публичен орган трябва да става преди тази информация дори да бъде поискана. Комисията не е на това мнение. С оглед на високите стандарти, определени от АО на СТО от доклад DS 379 (92), цялата поискана информация е необходима, включително констатациите относно степента на участие на правителството във финансовата система. Например, ако се установят възлагане и нареждане за дадени субекти в съчетание с индикации за правителствена намеса, това е доказателство за нетърговски начин на действие. Във всеки случай, следва да се отбележи, че след като беше оказано съдействие от страна на включените в извадката производители износители, Комисията реши да ограничи изискваната информация по отношение на заемите до тези предприятия и не е правила никакви изводи въз основа на непредоставянето от страна на ПКНР на друга информация относно индивидуалните заеми, която първоначално е била поискана. Въпреки това всички останали искания за информация са останали валидни по отношение на разследването. Що се отнася до твърдението на ПКНР, че то не е могло да предостави част от информацията, посочена в допълнение А, трябва да се отбележи, че ПКНР е отказало да представи допълнение А в неговата цялост, с изключение на информацията за няколко банки. Като беше взето предвид горепосоченото, се стигна до заключението, че ПКНР не е предоставило остатъка от поисканата информация в рамките на разумен период от време.
(407)
Като се позова на доклада на Апелативния орган на СТО относно случая „Съединени щати - горещо валцувана стомана“ (параграф 99) (93), ПКНР изказа твърдението, че не разполага с практическата възможност да отговори на „неразумните“ искания на Комисията за информация и че неспособността на Комисията да се справи с този въпрос и да обвърже различните искания с фактическото определяне, към което те се отнасят, означава, че Комисията не е действала добросъвестно. Въпреки че въпросният случай се отнася до оказаното съдействие от страна на износителите в антидъмпингова процедура, Комисията е съгласна, че по отношение на въпросниците за правителството в процедура за изравнителни мита съществува необходимост от установяване на баланс между необходимата информация и практическата възможност на респондента да отговори. Този баланс обаче трябва да се постигне в контекста на всички факти. Определянията по отношение на статута на държавните банки в Китай като публични органи вече бяха направени в процедурите относно фината хартия с покритие и стоманените продукти с органично покритие и в този случай жалбоподателят представи достатъчно prima facie доказателства, показващи, че държавните банки са продължили да бъдат публични органи. Поради това ПКНР трябваше да очаква искане за много фактически данни, ако искаше да обори това твърдение. За съжаление ПКНР продължи да твърди, например, че е разполагало с малко или никаква информация за банките като държавна собственост (важен фактор в определянето на публичен орган), което показва, че не е направило всичко в рамките на възможностите си, съответно е отказало достъп до необходимата информация. Това е пример за „ограничените обстоятелства“, при които се прилага член 12.7 от Споразумението за СИМ (съгласно доклада на специалната група на СТО (94)). Освен това, макар Комисията да знаеше, че нейните искания за информация по необходимост бяха доста големи, сътрудничеството е двустранен процес, а първоначалната реакция на ПКНР беше просто да поиска обяснение относно фактическите определяния, с които са свързани тези искания (нещо, което не може да бъде определено предварително), вместо да предложи начини, по които исканията за информация да бъдат отправени по разумен начин.
(408)
Относно проверката на Шахайската банка ПКНР твърди, че неосъществената проверка не е достатъчна причина да се прилагат наличните факти и че във всеки случай Комисията носи вина, че проверката не се е състояла. В отговор Комисията отбелязва, че фактическата ситуация по отношение на посещението за проверка на Шахайската банка е описана в параграфи 111 и 112 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторени в съображения 143 и 144 по-горе). Нямаше промяна във фактическата ситуация по отношение на тази проверка, съответно Комисията не е съгласна с тълкуването на тези факти от ПКНР и продължава да твърди, че е положила всички възможни усилия за провеждане на проверката, но това не беше възможно поради възпрепятстването от страна на ПКНР. ПКНР се позовава на доклада на специалната група на СТО (95), който излезе със заключението, че липсата на проверка на място не изчерпва всички възможности на проверката на документите. В настоящото разследване обаче ПКНР информира Комисията за наличието на възможност за проверка на банката един работен ден преди проверката на ПКНР да започне (след вече удължен срок за такова потвърждение), като по този начин изключи каквато и да е възможност за проверка на място, тъй като организацията вече беше приключила и промени не бяха възможни. При тези обстоятелства се стигна до заключението, че ПКНР не е действало в рамките на възможностите си, а Комисията не смята, че проверките при посещение на място са могли да бъдат заменени по какъвто и да е друг начин.
(409)
ПКНР твърди, че Комисията не може да пренебрегне информацията, предоставена от Банка HuaXia по отношение на нейната структура на собствеността на основание, че тя не е „изрядна във всяко отношение“. Комисията отбелязва, че причината за отказа да приеме тази информация не е това, че не е била изрядна във всяко отношение. Както вече бе обяснено в съображение 147 по-горе, Банка HuaXia не разкри никаква информация относно държавната собственост до посещението за проверка, въпреки че тя беше поискана от Комисията още в първоначалния въпросник. След като Комисията изтъкна, че Банка HuaXia има някои държавни акционери, банката представи печатна информация от неизвестен източник, която освен това беше в противоречие с информацията по преписката. Не беше възможно да се приеме такава информация.
(410)
По отношение на решението на Банка HuaXia да предостави само някои от оценките на кредитоспособността, както е посочено в съображение 148 по-горе, ПКНР твърди, че Комисията е получила разумно обяснение на причините, поради които не е било възможно другите оценки да бъдат предоставени. Комисията не е съгласна с това твърдение. Тъй като беше ясно посочено в писмото, предхождащо проверката, че тези документи ще бъдат проверени при посещението за проверка, обяснението, че „двата доклада за оценка на риска са възложени на други клонове на банката и отговорните служители не са на разположение в момента“ не беше задоволително. Освен това ПКНР изказа твърдението, присъстващо и в другите му коментари, че информацията не е предоставена поради поверителността на информацията на клиентите. Комисията отбелязва, че съществуват разпоредби за третирането на поверителна информация в нейните разследвания във връзка с налагането на изравнителни мита (96), както и че повечето от исканията на Комисията по този и по други въпроси са били да инспектира, а не да копира тази информация. Във всеки случай Комисията отбелязва, че строгото прилагане на принципа за „поверителност на информацията на клиентите“ може да направи проверката на много необходима информация в разследванията във връзка с налагането на изравнителни мита невъзможна. В такива ситуации е невъзможно да се сверят отговорите на износителя на много въпроси и да се направят проверки на случаен принцип на получателите по някои програми в случаите, в които не беше оказано съдействие от страна на износителите или когато разследването е проведено на базата на агрегиране.
(411)
ПКНР твърди, че EXIM Bank е оказала пълно съдействие на разследването, като някои документи, поискани от Комисията, не са могли да бъдат предоставени поради правилата на вътрешната политика, държавната тайна, поверителност или други закони. Следователно непредоставянето на тези документи не може да доведе до използване на наличните факти. В съответствие със Закона за търговските банки не е било възможно тези документи да бъдат предоставени от служителите на EXIM Bank по време на проверката. В това отношение и противно на предположението на Комисията основният регламент и Споразумението за СИМ не могат да заменят законодателството на КНР. Също така ПКНР твърди, че въпросите относно партийната принадлежност на висшите служители нямат отношение към темата и са неприемливи за ПКНР. Комисията не е съгласна с това твърдение. Докато правилата на СТО (на които в голяма степен се основава основният регламент на ЕС) не могат да „заменят“ националното законодателство, това не изключва формулирането на изводи от Комисията, когато е ясно, че това национално законодателство възпрепятства разумните искания за информация. Освен това EXIM Bank предостави някои отговори в попълненото от нея допълнение А, но отказа да посочи източника им или да представи друг вид доказателства в подкрепа на почти цялата тази информация. Следователно информацията има стойността единствено на устно изявление, неподкрепено от проверени документи в писмен вид. Ако това се счита за приемлива практика, EXIM Bank може да предостави практически всякаква информация, а разследващият орган трябва да я приема без възможност да провери нейната достоверност.
Въпросите за партийната принадлежност и структурните единици на ККП в рамките на EXIM Bank (и на всяка друга банка в това отношение) са от съществено значение за целите на определянето на степента на държавна намеса в управлението на банките, с оглед на специфичната роля на ККП съгласно Конституцията на КНР. В допълнение към основанията за такива въпроси, които Комисията посочва в съображение 151 по-горе, следва да се отбележи също, че в съответствие с устава на ККП от всички организации, включително частните търговски предприятия, се изисква да създадат „първични партийни структури“, ако в предприятието работят поне трима членове на партията. Тези структуригарантират и следят за прилагането на принципите и политиките на партията и държавата, и оказват подкрепа на събранието на акционерите, на съвета на директорите, надзорния съвет, и лицата на ръководни длъжности при упражняването на техните функции и правомощия в съответствие със закона. (97) Дружественото право на КНР също така задължава всички дружества в Китай да създадат структури на ККП в рамките на тяхната организационна структура, за да изпълняват дейността на ККП (98).Следователно ККП е явно свързана с дейността на ПКНР и с функционирането на всички видове предприятия и институции в Китай; следователно в това отношение има основание да се задават въпроси относно партийната принадлежност.
(412)
Относно проверката на КБР ПКНР изказа същото твърдение във връзка с въпросите за партийната принадлежност на управленските кадри и ролята на ККП в банката. В това отношение Комисията се позовава на основанията, изложени в съображения 151 и 411 по-горе. Също така ПКНР твърди, че КБР не е предоставила поисканите доклади за оценка на кредитния риск поради причини, свързани с поверителността, и че тя е предоставила образец на кредитния рейтинг, както и конкретен пример за оценка на кредитния риск със заличено наименование на дружеството. Следва да се отбележи, че образецът за кредитен рейтинг и кредитният рейтинг на неизвестно дружество в неизвестен сектор не е доказателството за оценка на кредитния риск на един от включените в извадката износители, което е поискала Комисията. По отношение на въпросите, свързани с поверителността, Комисията се позовава на обяснението в съображение 410.
(413)
ПКНР твърди, че констатацията на Комисията, че държавните търговски банки са публични органи, не съответства на член 1.1 от Споразумението за СИМ, тъй като Комисията не е основала своето определяне на факти и не е представила мотивиран и адекватен анализ на определянето, че участието на правителството в китайския финансов сектор е толкова значително, че банките са длъжни да прилагат преференциални политики. Комисията категорично отхвърли това твърдение. Независимата информация, посочена в съображения 162-168, показва, че банките изпълняват преференциалните политики и това е видно и от няколкото китайски плана, законодателни актове и политически документи, посочени в съображение 102 по-горе. Комисията разгледа, анализира и посочи редица документи от независими международни организации, като СТО, Световната банка, МВФ и ОИСР, и всички те явно стигат до заключението, че китайският банков сектор е силно повлиян от държавната намеса, по-специално по отношение на привилегированите получатели на заеми и определянето на лихвените проценти.
(414)
ПКНР оспорва доколко подходящи са някои документи, използвани като най-добрите налични факти, на които Комисията се позовава във връзка с определянето на публичен орган в контекста на държавните търговски банки. Като предварителна забележка следва да се посочи, че Комисията трябваше да използва най-добрите налични факти единствено поради липсата на съдействие от страна на ПКНР и отказа му да представи исканата информация.
(415)
ПКНР заяви, че докладът от изследването на Deutsche Bank (DB), който Комисията цитира в съображение 161, описва предишно положение в Китай и не представлява положителна основа за оценка на китайския банков сектор 7 години по-късно. На първо място, ПКНР греши, като твърди, че докладът предлага основа за оценка на положението „7 години по-късно“. Докладът е от 2007 г. и РП, който представлява съответният период за оценката на банковия сектор в Китай за целите на настоящата процедура, започва през 2011 г. Следователно докладът се отнася до ситуация 4 години преди съответния период. На второ място, докладът на DB не е единственият документ, на който Комисията разчита в констатациите си, а само отправна точка на анализа на Комисията на китайския банков сектор и по-специално структурата на собствеността в него. На трето място, останалата информация, на която Комисията се позова с цел установяване на структурата на собствеността в китайския банков сектор (доклади и работни документи на СТО, МВФ и ОИСР), е в съответствие с констатациите от доклада на DB. В този контекст трябва да се отбележи, че ПКНР предостави само една минимална част от многократно поисканата в това отношение информация и в действителност не оспори констатациите на Комисията за дела на държавната собственост в банковия сектор и държавната намеса в банковата система на фактическа основа.
(416)
ПКНР оспорва и позоваването от страна на Комисията на доклада на СТО от 2012 г. „Преглед на търговската политика“ с твърдението, че изявлението, че „няма много промени в пазарната структура на китайския банков сектор“ е направено в сравнение с периода на предходния преглед през 2010 г. Комисията не отхвърля това твърдение. Комисията, в своя документ за оповестяване на окончателните заключения, цитира докладите на СТО относно прегледа на търговската политика от 2010 г. и 2012 г. в същото съображение 161, за да покаже, че за период от две години много малко се е променило. В доклада от 2010 г. се посочва, че „високата степен на държавна собственост е друга забележителна характеристика на финансовия сектор в Китай“, а в този от 2012 г. се потвърждава, че в това отношение почти няма промяна. ПКНР също цитира доклада от 2012 г. и въз основа на тези цитати твърди, че докладът е в противоречие с оценката на Комисията в съображение 161 по-горе. Това твърдение беше отхвърлено. Никой от цитатите от доклада, представени в коментарите на ПКНР относно оповестяването на окончателните заключения, не противоречи или дори поставя под въпрос оценката на Комисията в съображение 161.
(417)
ПКНР също така твърди, че за констатациите на Комисията в съображение 162 по-горе липсват категорични доказателства, защото Комисията (в допълнение към доклада на DB и прегледа на търговската политика на СТО, разгледани в съображенията по-горе) „се позовава само на доклада на Световната банка и икономическото проучване и др., но не представя мотивирано и адекватно разяснение в подкрепа на своите констатации“. Това твърдение беше отхвърлено. В това отношение следва да се отбележи, че докладът на Световната банка, inter alia, гласи следното: „Въпреки впечатляващия напредък в реформирането и разширяването на финансовия сектор през последните три десетилетия финансовата система на Китай остава потисната и страда от ключови структурни дисбаланси. Настоящата система, характеризираща се с доминиращото положение на държавните банки, силна държавна намеса, както и продължаващ контрол върху лихвените проценти, е забележително успешна в мобилизирането на икономиите и разпределянето на капитал между стратегически сектори по време на китайския икономически бум“, или „Успоредно с това прекият и непрекият контрол на финансовите институции следва да дават предимство на пазарно обусловени договорености в условията на равнопоставеност. Това означава независима централна банка, която осъществява дейност в отворен пазар и използва лихвени проценти, а не таван за кредитиране, за да управлява ликвидността. Търговските банки биха използвали търговски принципи и анализ на кредитоспособността, а не биха следвали инструкциите на правителството, за да насочват заеми“ и „Държавното управление на всички равнища е тясно ангажирано в търговската дейност на финансовите институции, или чрез притежаването на акции, или чрез оказване на непряко влияние, основно защото е силно зависимо от използването на търговски банкови кредити за политически цели“. Икономическо проучване на ОИСР от 2010 г. относно Китай описва политиките на НБК относно минималния праг на кредитния лихвен процент и тавана на депозитите като пречка за банките да оценяват риска правилно и като мярка с обратен ефект за конкуренцията в банковия сектор и посочва, че целта е да се гарантира рентабилността на преобладаващо държавния банков сектор.
(418)
ПКНР също така твърди, че определянето на Комисията, че НБК е свързана и оказва влияние върху определянето на лихвените проценти от държавните банки, не се основава на надлежна обосновка и на доказателства. В това отношение ПКНР заяви, че Комисията е следвало да знае, че през юли 2013 г. минималния праг на кредитния лихвен процент е бил премахнат. На първо място трябва да бъде отбелязано, че Комисията не е анализирала положението на банковия пазар в Китай през юли 2013 г., тъй като то не е било предмет на настоящото разследване. Второ, твърдението, че определянето на Комисията не се основава на надлежна обосновка и на доказателства, е невярно. В съответните циркулярни писма се посочва ясно, че НБК определя праговете на кредитните лихвени проценти, както и на лихвите върху депозитите. И трето, икономическото проучване на ОИСР относно Китай 2010 г., цитирано в съображение 162 по-горе също потвърждава съществуването на такива прагове.
(419)
ПКНР твърди, че „Комисията е знаела, че циркулярните писма, включително тези от 8 юни и 8 юли 2012 г., издадени след констатациите, свързани с фината хартия с покритие, са променили практиката по отношение на лихвения процент в значителна степен“. Това е невярно. Комисията не е могла да установи дали или как точно практиката се е променила, тъй като ПКНР е отказало да предостави тези циркулярни писма. Дори и резюметата от уебсайтовете на НБК, представени по време на проверката, по отношение на които ПКНР неправилно твърди, че са били изцяло пренебрегнати от Комисията, потвърждават, че такива прагове все още съществуват.
(420)
ПКНР също така твърди, че „Комисията явно не е основала констатацията си на действителните „налични факти“, като тя противоречи на историческите данни, с които Комисията разполага, а вместо това е задължила ПКНР да докаже, че положението, подложено на проверка по време на процедурата относно стоманените продукти с органично покритие, се е променило“. Предвид обяснението в съображения 415-419 по-горе става ясно, че това твърдение е невярно. Няма налични факти в преписката, които да са в противоречие с констатациите на Комисията, а те не се основават само на историческите данни, а на категорични доказателства въз основа на цялата информация, която е от значение за разследвания период.
(421)
ПКНР твърди, че четирите твърдения на Комисията в съображение 166 по-горе са неверни и не се основават на подходящата правна оценка. ПКНР твърди, че позоваването на член 34 от Закона за търговските банки, в който се посочва, че банките „извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика“ е напълно неутрално. Не е ясно какво има предвид ПКНР с термина „неутрално“, но според плановете, документите за политиката и закона, цитирани в съображение 102 по-горе, развитието на ФВ промишлеността и на финансовата и друга подкрепа за нея изглежда е една от нуждите на националната икономика в Китай. В контекста на финансовата подкрепа, насърчавана и изразена в тези документи, става ясно, че банките следва да подкрепят дружествата, принадлежащи към ФВ промишлеността. Относно констатацията, че банките са предмет на правни норми, които изискват от тях да кредитират насърчавани проекти, до която Комисията е достигнала въз основа на формулировката на Решение № 40 на Държавния съвет, ПКНР твърди, че „е напълно неточна“, тъй като в решението не се изтъква или посочва, че соларната промишленост е насърчаван проект. Това твърдение също не е вярно. От съображение 399 по-горе става ясно, че соларната промишленост попада в категорията на насърчаваните промишлени сектори/проекти. ПКНР изказа подобно твърдение относно Закона на КНР за научния и технологичен напредък и констатацията на Комисията, че то изисква банките да дават приоритет на развитието на секторите на високите и новите технологии и че включените в извадката производители попадат в категорията на високите технологии. Според ПКНР Комисията не е извършила никакъв правен анализ на това дали соларната промишленост с производството на модули и елементи, описано като високотехнологичен сектор, попада в обхвата на същия закон. Това не е вярно. Комисията направи ясна връзка между категорията на високотехнологичните сектори и соларната промишленост, произвеждаща модули и елементи. Това е подробно обяснено в съображение 402 по-горе.
(422)
ПКНР заяви, че изявлението на Комисията, че държавното участие в китайския финансов сектор е значително и продължава, не е подкрепено с категорични доказателства. ПКНР оспори доказателствата, цитирани от Комисията и заяви, че докладът на МВФ от 2009 г., в който се подчертава липсата на либерализация на лихвените проценти, не е от значение, тъй като в Китай лихвените проценти са напълно либерализирани. Това не е вярно. Доказателствата по преписката потвърждават, че либерализацията на лихвените проценти в Китай не е завършена, а това бе потвърдено и от служители на НБК, присъствали по време на посещението за проверка. По отношение на доклада на МВФ за Китай от 2010 г., на който се позовава Комисията, ПКНР твърди, че Комисията напълно е пренебрегнала констатациите на МВФ относно либерализацията на финансовия сектор. Това не е вярно. Комисията не е пренебрегнала съответните констатации на МВФ в този доклад, които имат отношение към случая. Констатациите на МВФ, които ПКНР посочва в коментарите си, не противоречат на нито една от констатациите на Комисията относно участието на държавата в китайския финансов сектор и със сигурност не и по отношение на държавната собственост или политиката по отношение на лихвените проценти за заеми и депозити. Фактът, че в доклада се посочва, че е постигнат напредък през последните години в развитието на по-пазарно ориентирана финансова система в Китай не означава, че според доклада в Китай действително има пазарно ориентирана финансова система. По отношение на проучванията на ОИСР, цитирани от Комисията ПКНР твърди, че не може да се заключи, че в Китай банките не са независими въз основа „на едно изречение, което изключва значителния напредък по отношение на либерализирането на банковия сектор“. По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че Комисията изобщо не е основала заключението си на „едно изречение“, а както се вижда в горепосочения текст, на няколко документа, събрани от независими международни организации.
(423)
ПКНР твърди, че анализът на Комисията във връзка с определянето на публичен орган е напълно погрешен, а заключението ѝ в съображение 168 по-горе не съответства на тълкуването на АО на СТО на понятието публичен орган в случая „Окончателни антидъмпингови и изравнителни мита върху някои продукти от Китай“. Един производител износител твърди също така, че логиката на разсъждение на Комисията относно определянето на публичен орган е „неправилна от правна гледна точка“. ПКНР твърди, че Комисията не е успяла да установи, че държавните търговски банки притежават, са оправомощени да прилагат и упражняват изпълнителна власт, както и не е установила i) че въпросните функции, за които се твърди, че се изпълняват от държавните търговски банки, са тези, изпълнявани от правителството като цяло, тоест са функции на правителството поначало, ii) общите характеристики между държавните търговски банки и правителството, освен акционерното участие, което също не е установено за всички държавни търговски банки; и iii) че всички държавни търговски банки разполагат с необходимата власт на ниво правителство, за да могат да я упражняват, или са им били дадени правомощия да изпълняват съответните правителствени функции. Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Комисията се позовава на своя анализ на този въпрос в съображения 158 - 167. Кредитирането се споменава в определението за субсидия съгласно член 3.1, буква а), подточка i) от основния регламент като функция на правителството. В настоящото разследване държавните банки получават инструкции чрез изисквания, планове и други документи на политиката да насърчават определени сектори, включително ФВ сектора. Въз основа на наличните данни се стигна до заключението, че съществува значителна правителствена собственост на банките в Китай и че правителството упражнява значителен контрол върху държавните търговски банки. Тъй като ПКНР не предостави исканата информация за дела на държавната собственост във всички държавни търговски банки в Китай, Комисията направи констатациите си въз основа на наличните факти. Комисията следователно заключава, че държавните търговски банки действат като държавен орган, който изпълнява публични функции, като провеждат политиките на ПКНР за преференциално кредитиране на определени сектори.
(424)
Също така ПКНР твърди, че Комисията не е установила нареждане или възлагане по отношение на частните банки в Китай и по-специално, че Комисията не е установила, че ПКНР е делегирало или наредило, или възложило отговорност, или дало власт на частните банки и държавните търговски банки да предоставят преференциални заеми. Комисията отхвърля това твърдение. Както е обяснено в съображения 170-173, в Китай съществува правителствена политика на предоставяне на подкрепа на ФВ промишлеността чрез преференциално кредитиране. Частните банки са задължени да изпълняват тази правителствена политика. Посредством Закона за търговските банки ПКНР задължи всички банки в Китай да „отпускат заеми съобразно нуждите на националната икономика и социалното развитие и в съответствие с държавната промишлена политика“. Тази необходимост и държавните промишлени политики са, inter alia, включени в различни планове и документи на политиката, а предоставянето на преференциално финансиране на избрани сектори, включително на ФВ сектора, е една от тях. Също така ПКНР твърди, че съответният член от Закона за търговските банки е бил изваден от контекста и не показва ясно наличието на делегиране или нареждане, възлагане на отговорност или упражняване на власт от страна на ПКНР върху която и да е търговска банка. Комисията не е съгласна, че член 34 е изваден от контекста, както вече беше обяснено в съображение 390 по-горе, и счита, че неговият текст представлява ясно правно обвързващо указание за всички банки в Китай. Комисията също така не е съгласна с твърдението на ПКНР, че документите, предвиждащи преференциалното кредитиране на ФВ промишлеността, посочени в съображение 102, са „неадекватно правно основание“. Това е подробно обяснено в съображения 399-403 по-горе.
(425)
Един производител износител твърди, че Комисията не е доказала, че чуждестранните банки в Китай са обект на нареждане и възлагане от страна на ПКНР. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията е доказала нареждане и възлагане за всички частни банки в Китай (inter alia съображения 169-172 и 424 по-горе), а банките, които са чуждестранна собственост, също се намират в тази категория.
(426)
Във връзка с определянето на възлагането и нареждането ПКНР също така твърди, че Комисията е направила заключения въз основа на оценката на кредитния риск на един от включените в извадката износители, предоставена от една банка, и ги е приложила към всички банки в Китай, като по този начин е използвала неблагоприятни изводи. Следва да се отбележи, че ПКНР, както и банките, са отказали да предоставят оценки на кредитния риск на други включени в извадката производители износители. Тъй като Комисията беше принудена да приложи наличните факти в това отношение, а оценката на кредитния риск, упомената по-горе, представлява най-добрите налични факти, Комисията частично направи своите заключения въз основа на въпросния документ. Отново се изтъква обаче, че заключенията са направени въз основа на налични факти, а не на неблагоприятни изводи.
(427)
ПКНР възрази на оценката на Комисията за изкривяването на китайския финансов пазар, „тъй като тя е правно необоснована“. ПКНР заяви, че няма доказателства, отнасящи се до РП, които биха показали, че държавните търговски банки представляват 2/3 от китайския финансов пазар. Комисията отхвърли това твърдение. При липсата на информация относно собствеността в банковия сектор, която беше поискана многократно, но не беше представена от ПКНР, Комисията приложи наличните факти. В това отношение Комисията се позова на доклада на DB, в който се посочва, че държавните търговски банки представляват над 2/3 от китайския финансов пазар. Това допълнително сочат и доказателствата от документите на СТО, МВФ, ОИСР и Световната банка, които потвърждават, че участието на държавата в китайския банков сектор не се е променило значително през РП. Също така ПКНР твърди, че изявлението на Комисията относно лихвените проценти, (а именно, че банките са задължени да спазват ограниченията, наложени от НБК) е невярно, защото минималният праг на кредитния лихвен процент е напълно премахнат. Това не е вярно. Действително в коментарите си ПКНР твърди, че минималният праг на кредитния лихвен процент е премахнат през юли 2013 г., но това е повече от една година след края на РП. Също така е факт, че таваните на лихвените проценти върху депозитите все още са в сила. Поради това констатацията на Комисията, че банките не са напълно свободни да определят условията за отпускане на заемите (поне по отношение на РП) е вярна и подкрепена с доказателствата от преписката. ПКНР оспори също така констатациите на Комисията в съображения 183-188 въз основа на твърдението, че няколко планове, документи на политиката и закони, цитирани от Комисията, не са от значение за случая. Комисията не е съгласна с това твърдение и се позовава на съображения 399-403 по-горе, в които обяснява защо тези документи са от значение за тези констатации.
ПКНР също така заяви, че констатацията на Комисията, че на някои банки е предоставен достъп до резервите в чуждестранна валута (SAFE) е немотивирана, тъй като доказателствата, на които се позовава Комисията посочват единствено EXIM Bank и КБР, и обясни, че заемите, предоставяни от тези резерви, се дават само на държавните предприятия. Комисията не е съгласна с това твърдение. В доказателствата се твърди единствено, че когато тази програма е започнала, тя е била достъпна първоначално само за EXIM Bank и КБР, но също се споменава и голям заем, отпуснат от НБК, което показва, че първоначалното ограничение е премахнато. Също така твърдението, че в доказателствата „се посочва ясно, че заемите се отпускат само на държавно предприятие като Sinopec“ не е точно. В тях се заявява, че се дава приоритет на големите държавни предприятия, но не се посочва, че отпускането на такива заеми е ограничено до тях. И във всеки случай, предвид размера на EXIM Bank и КБР, и тяхното въздействие върху финансовия пазар в Китай, дори ако програмата беше ограничена до тях, това би означавало значително изкривяване на финансовите пазари като цяло.
(428)
Също така ПКНР твърди, че Комисията не е установила специфичност по отношение на преференциалното кредитиране и нейният анализ на специфичността е правно непоследователен, тъй като тя не е установила дали Решение № 40 се отнася до проекти или промишлени сектори. ПКНР посочва факта, че „в Решение № 40 е предвиден изключително широк кръг от икономически сектори, като този документ не ограничава изрично достъпа до предполагаемата субсидия до определени предприятия, както трябва да се установи съгласно съдебната практика на СТО“. Комисията отхвърля това твърдение. Във връзка с „насърчаваните проекти“ се припомня, че те обхващат само определени дейности в рамките на ограничен брой промишлени сектори и поради това тази категоризация, включваща единствено съвкупност от предприятия в Китай, не може да се счита, че е от общ характер и неспецифична. Комисията счете, че това е най-естественото тълкуване при липсата на каквото и да е обяснение (и подкрепящи документи) за начина, по който ПКНР точно е прилагало понятието „ФВ промишленост“, например за целите на Решение 40 и свързания с него Каталог с насоки в областта на промишленото преструктуриране. Освен това, както е обяснено в съображение 102 по-горе, ФВ промишлеността също спада към категорията на стратегическите сектори, както е определено от дванадесетия петилетен план и на тази основа се ползва с достъп до преференциално финансиране, което става ясно от цитатите от различните планови документи и документи на политиката, и законите, посочени в същото съображение.
(429)
Също така ПКНР твърди, че Комисията не е установила съществуването на полза във връзка с преференциалното кредитиране, тъй като използването на външна референтна стойност за целите на установяване на полза не е било подкрепено от констатациите на Комисията. Според ПКНР Комисията не е имала основание да прилага кредитния рейтинг „ВВ“, тъй като тя не е предоставила никакви доказателства, че е по-вероятно този рейтинг да не е изкривен в сравнение с всеки друг рейтинг и неговото прилагане „отразява недопустимите неблагоприятни изводи, направени в нарушение на член 12.7 от Споразумението за СИМ“. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. С оглед на нарушенията и липсата на достатъчна кредитоспособност или оценка на риска, свързан с включените в извадката производители износители от страна на банките кредитори, Комисията няма как да е взела предвид кредитния рейтинг (ако са имали такъв) на отделните производители износители като точна информация. Рейтингът BB в този случай не е неблагоприятен извод, а благоприятства производителите износители, защото е най-добрият подобен рейтинг на пазара (рейтинг на облигациите в клас спекулативен).
(430)
Жалбоподателят твърди, че Комисията е трябвало да използва по-малко благоприятен кредитен рейтинг от BB за определяне на референтната стойност за някои производители износители, които са били в особено затруднено финансово положение. Поради причините, посочени в съображение 429 по-горе, Комисията счете, че рейтингът BB (рейтинг на облигациите в клас спекулативен) отразява правилно финансовото положение на включените в извадката производители износители по време на РП.
(431)
Жалбоподателят също така поиска Комисията да оповести изчисляването на надценката при заемите в китайска валута. Комисията обясни методологията в параграф 169 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторен в съображение 198 по-горе). В съответствие с методологията, използвана в процедурите за фина хартия с покритие и стоманени продукти с органично покритие, Комисията коригира китайските лихвени проценти като добави лихвения спред между облигациите с най-висок рейтинг и облигациите с рейтинг BB, които са се търгували на пазара по време на РП.
(432)
Един производител вносител твърди, че за да установи ползата от преференциалното кредитиране Комисията би трябвало да сравнява нивата на кредитиране на „облагодетелстваните“ сектори с тези на „необлагодетелстваните“. С оглед на анализа на Комисията на финансовия пазар (съображения 181-185), това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Като се вземат предвид установените изкривявания, се счита, че лихвените проценти на китайския финансов пазар са ненадеждни.
(433)
Също така ПКНР твърди, че по отношение на заемите в евро и долари Комисията не следва да прибягва до външна референтна стойност, тъй като един от ключовите елементи, върху които Комисията е основала своя анализ на изкривяването, т.е. ограниченията на лихвените проценти за НБК, не съществува за такива заеми. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Ограниченията на НБК върху лихвените проценти са само един от ключовите елементи, които Комисията използва в своя анализ на китайския финансов пазар. Както се обяснява в съображения 180-184 по-горе, съществуват редица други изкривявания, които сами по себе си обуславят използването на външна референтна стойност и за заемите в евро и долари.
(434)
Няколко износители и ПКНР твърдят, че споразуменията между износителите и някои държавни банки (наричани „споразуменията“ в настоящата точка), не съответстват на кредитни линии и не представляват финансово участие, защото не включват задължение или ангажимент от страна на банката да осигури бъдещо финансиране при конкретни условия. Те също така се позовават на заключенията на специалната група „ЕО - въздухоплавателни средства“, в които се казва, че „само възможността“ правителството да може да прехвърля средства въз основа на изпълнението на предварително определено условие не е достатъчна, за да докаже наличието на финансово участие. Те отбелязаха становището на комитета, че договорното споразумение следва „само по себе си да претендира и да е в състояние да води до полза за получателя, която е отделна и независима от ползата, която може да се реализира от всеки бъдещ трансфер на средства.“
(435)
По отношение на констатациите на специалната група „ЕО - въздухоплавателни средства“ Комисията отбелязва, че те не са изчерпателни по отношение на обхвата на кредитните линии или други подобни споразумения, и в този случай не са обвързващи за тълкуването на основния регламент от Комисията. Независимо от това Комисията е съгласна със заключенията на специалната група, но не и с прилагането на тези заключения към настоящото разследване от страна на ПКНР. При нормални обстоятелства споразуменията предвиждат държавните банки да отпускат заеми до необходимата сума, понякога във връзка с възможни подобрения в производителността на въпросното дружество. Затова текстът на споразуменията от една страна може да съдържа по-малко ясни или автоматично произтичащи от тях задължения по отношение на условията за бъдещо кредитиране в сравнение със задълженията, предвидени в някои видове споразумения за кредитни линии. Понякога те се допълват от отделни споразумения за кредитиране. Беше отбелязано обаче, че заемите по тези споразумения обикновено се отпускат при подобни или почти идентични условия. От друга страна, споразуменията съдържат известен брой разпоредби, които значително надхвърлят обичайния текст на споразуменията за кредитна линия и които създават механизъм за гарантирана подкрепа от страна на въпросната банка. Комисията смята, че в такъв случай писмените разпоредби на споразуменията не са непременно окончателни, тъй като „задължения“ или „ангажименти“ за прехвърляне на средства могат да възникнат в писмена или друга форма и че тяхното съществуване следва да се определя въз основа на всички регистрирани факти.
(436)
Въз основа на посоченото точно естество на ангажиментите или задълженията на държавните банки в рамките на споразуменията зависи от:
а)
Текста на споразуменията: Комисията отбелязва, че разпоредбите в повечето значими споразумения, в които участват големи държавни банки и по-специално производители износители, са като цяло подобни. Споразуменията установяват тясна връзка между банката и износителя по отношение на прехвърлянето на средства. Те предвиждат прехвърлянето на необходимата сума, понякога след изпълнението на определени условия, свързани с производителността и кредитния рейтинг. Споразуменията дават право на предприятието на „благоприятно третиране“, когато кандидатства за заем, в сравнение с предприятията, които не са сключили такова споразумение. Някои от сумите на потенциалното финансиране са огромни в сравнение с годишния оборот на предприятието. Размерът на заемите, обещани на включените в извадката износители, представлява над три пъти размера на годишния им оборот. Освен това споразуменията предвиждат банката да окаже значителна подкрепа за развитието на въпросното дружество. Споменават се „дългосрочно стабилно стратегическо партньорство“ между банката и дружеството, „приоритет“, който банката осигурява за ключовите строителни проекти на дружеството, като предлага „дългосрочна стабилна финансова подкрепа на дружеството по отношение на придобиването и реорганизирането на неговите активи, цялостното изграждане на всяка негова структурна единица, както и проект за техническо подобрение, проект Go Global и други дейности…“, а също и като съдейства на дружеството да „определи средно- и дългосрочно планиране в съответствие с предимствата му в съответната област, в институционален контекст и с оглед на производителността.“ В споразуменията също се споменава, че те следва да съблюдават националната макроикономическа и промишлена политика. Следователно изглежда, че стратегическата подкрепа, предоставена на дружеството, в съчетание с „благоприятното третиране“, предвидено в споразуменията, увеличават възможността дружеството автоматично да получи правото да тегли заеми по споразуменията.
б)
Естество и цели на заемодателите: Заемодателите са държавни банки, за които е установено, че са публични органи или други банки, за които е установено, че има нареждане и възлагане от страна на правителството и следователно те действат като органи на ПКНР. За тях също така е установено, че предоставят заеми с лихвени проценти значително под пазарните. Например, в някои споразумения се посочва „предимство за финансиране“ на банката и подкрепата, която тя предоставя на „високотехнологичния сектор…, който представлява приоритет в процеса на развитие с концесия от правителството“.
в)
Как правителството третира кредитополучателите: Кредитополучателите са част от стратегическите нови промишлени сектори, както се обяснява в съображение 102 по-горе.
г)
Степен на съдействие при разследването от страна на правителството: Заемодателите на кредитни линии (държавни банки и банки, на които правителството възлага и нарежда) не са оказали пълно съдействие при разследването, поради което свързаните с тях констатации са направени въз основа на наличните факти.
д)
Възприемане на споразуменията от пазара: Дружествата изглежда оценяват споразуменията като доказателство, че разполагат с подкрепата на държавата и съобщават публично сключването на такива споразумения като положителен сигнал до пазарите и потенциалните инвеститори. Например, на 9 юли 2010 г. Yingli Solar е издало съобщение за пресата, в което се обявява споразумение за стратегическо сътрудничество с КБР, съгласно което КБР предвижда да предостави кредитни инструменти с агрегиран максимум от 36 млн. RMB в подкрепа на Yingli Group и свързаните с нея дружества. Главният финансов директор на Yingli заявява, че „Това споразумение издигна сътрудничеството на двете страни на ново равнище, което сме убедени, че ще ни позволи да използваме възможностите, чрез които да укрепим водещата си позиция във ФВ сектора.“ На 26 януари 2011 г. Jinko Solar определи кредитна линия от 50 млрд. RMB от НБК като „споразумение за стратегическо сътрудничество“, което „допълнително ще укрепи позицията ни като водещ производител на продукти на ФВ сектора.“ В съобщението за пресата се заявява също, че „С дългосрочната финансова подкрепа на НБК ние сме уверени, че ще постигнем отлични резултати през 2011 г., както и дългосрочните ни цели за растеж.“ На 14 април 2010 г. беше обявено, че Trina Solar възнамерява да използва споразумението за кредит в размер от 4,4 млрд. USD с КБР „за разширяване на пазара“. Всички тези обявления предполагат, че засегнатите производители износители възприемат споразуменията като установен, а не несигурен, източник на финансиране.
е)
Действие на споразуменията: Многобройни индивидуални заеми са теглени от производители износители, т.е. споразуменията водят до действително прехвърляне на средства, обикновено при лихвени проценти значително под пазарните.
(437)
На основание на всички доказателства се заключава, че споразуменията се предлагат от банките като част от правителствената стратегия за насърчаване на ФВ промишлеността и се смятат за особено важни от съответните износители, независимо от това дали всъщност се прехвърлят средства. Това е в противоречие с твърденията на страните, че те в действителност нямат значение. Макар споразуменията да имат характеристиките на нормалните кредитни линии, те надхвърлят условията на нормалните кредитни линии и в действителност са стратегически партньорства между публичните органи и дружествата с цел изпълнение на политиката на правителството. В това отношение те действат като механизъм за държавна подкрепа/гаранция, която подобрява пазарната позиция на засегнатите износители и им дава възможност да повишат капацитета и производството си, като разчитат на това, че ще получат необходимото финансиране. При липсата на такава подкрепа/гаранция, износителите очевидно ще бъдат възприемани от пазарите като предприятия в по-слаба позиция. Следователно това финансиране може да се определи като евентуално прехвърляне на средства или като предоставяне на финансови услуги. Такава ценна „гаранция“ би имала определена стойност на пазара, или най-малкото би изисквала заплащането на значителна такса. С оглед на това споразуменията също водят до полза, която, според специалната група „ЕО - въздухоплавателни средства“ е „отделна и независима от ползата, която може да бъде получена от каквото и да е бъдещо прехвърляне на средства“, което, inter alia, се дължи на потенциалното задължение за извършване на плащанията от правителството. Те не са само едно „неясно обещание за предоставяне на „евтино“ финансиране“ (99) и очевидно повишават „благосъстоянието“ на получателите в сравнение с положението при липса на споразумение.
(438)
По отношение на размера на ползата, той е изчислен въз основа на таксите, начислени за кредитна линия, получена от един от включените в извадката производители износители. Тази кредитна линия е предоставена от банка, чието седалище е установено във финансова юрисдикция, различна от КНР, и показва всички елементи на търговските кредитни линии, които се предлагат на световните финансови пазари и на други споразумения в търговския сектор. Следва да се отбележи също така, че тази кредитна линия не се различава по същество в условията си от другите търговски кредитни линии, които включените в извадката производители износители получават, при които се начисляват такси, включително тези от чуждестранни банки. С оглед на горния анализ това е консервативна референтна стойност, тъй като доказателствата сочат, че споразуменията в действителност са по-ценни за дружествата като самостоятелна мярка в сравнение със стандартната кредитна линия. Комисията обаче счита, че изискваните такси служат като разумни индикатори за тези, които биха били дължими съгласно споразуменията.
(439)
Също така ПКНР твърди, че банките, които са сключили споразуменията с включените в извадката износители, не са публични органи или не им е било възложено от правителството да направят това. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Участващите банки бяха същите банки, които предоставят преференциално финансиране и в съображения 159-168 и 169-180 по-горе Комисията предостави подробно обяснение защо те са публични органи и/или защо са обект на възлагане и нареждане от ПКНР.
(440)
ПКНР заяви, че твърдението на Комисията, според което при нормални пазарни условия кредитните линии са свързани с поемане на значителни ангажименти и административни такси, е безпочвено, тъй като такива такси се прилагат само за „заявени кредитни линии“. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както е посочено в съображението по-горе, кредитната линия, използвана като референтна стойност, не се различава съществено в своите условия от другите търговските кредитни линии, получени от включените в извадката производители износители, включително от банки извън Китай. Освен това една от банките, която е сключила няколко такива споразумения с включени в извадката производители износители изглежда налага сходни по размер такси на своите клиенти в чужбина (100).
(441)
ПКНР твърди също така, че Комисията не е представила доказателства в подкрепа на изявлението си, че предоставянето от страна на правителството на кредитни линии (т.е. споразуменията) е част от преференциалното кредитиране. Това не е вярно. Предоставянето на кредитни линии е стандартен вид финансиране на дружества от страна на банките, а споразуменията са отделни и самостоятелни мерки, които попадат в обхвата на преференциалното кредитиране. Както е посочено в съображение 102 по-горе, ПКНР гарантира преференциалното финансиране на ФВ промишлеността чрез редица планови документи, документи на политиката, и закони. Освен това многобройни заеми са изтеглени по тези споразумения, които ясно показват, че те са неделима част от преференциалното финансиране на ФВ промишлеността.
(442)
Един производител износител твърди, че предоставянето на кредитни линии не е специфична субсидия. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както се обяснява в съображение 441 по-горе, предоставянето на кредитни линии е неделима част от преференциалното кредитиране, затова и към тях се прилага анализът на специфичността от съображения 191, 192, 209 и 428.
(443)
Според жалбоподателя Комисията е трябвало да установи процента на субсидията при използването на експортни кредити при закупуване, тъй като EXIM Bank е отказала да съдейства. Комисията е трябвало да използва информацията от жалбата и констатациите от решения на Департамента на търговията в САЩ в подобно дело относно ФВ промишлеността. Това твърдение беше отхвърлено. Комисията разследва твърденията от жалбата, но не бяха открити доказателства, че включените в извадката производители износители са реализирали полза от подобни мерки през РП. Следва да се отбележи, че разследваните периоди в делото на САЩ и в настоящия случай са различни.
3.5.3. Коментари на страните относно експортните гаранции и застраховането за екологосъобразни технологии
(444)
По отношение на документите, поискани от Комисията по време на посещението за проверка, както е посочено в съображения 220 и 221 по-горе, ПКНР твърди, че не е изяснено кога планът „840“ е бил поискан, че финансовите отчети на Sinosure за 2012 г. не са били налични в момента на проверката, и че информацията за включените в извадката дружества, е била поверителна, както и че съответните договори така или иначе не са били съхранявани в седалището на Sinosure. Комисията се позовава на своите обяснения в съображения 219, 220 и 223, в които се разглеждат всички тези твърдения. По отношение на план „840“ Комисията добавя, че е поискала всички съответни документи относно дейността на Sinosure и предполагаемата програма за субсидиране в полза на включените в извадката износители, и че този план „840“ със сигурност е от значение за нейните констатации, заедно с всички останали документи, посочени в съображение 236, подкрепени от обясненията в съображение 232. Що се отнася до финансовите отчети на Sinosure за 2012 г., Комисията поиска временната отчетност, дори ако финансовите отчети за 2012 г. не са били приключени, но Sinosure отказа да предостави също така и нея (за 2012 г.).
(445)
Също така ПКНР твърди, че не съществуват правни или фактически доказателства в подкрепа на заключението, че фотоволтаичният сектор е „стратегически сектор“, и че това е презумпция. Комисията се позовава на обяснението в съображение 231 и припомня, че тази точка е специално потвърдена от ПКНР по време на посещението за проверка. По отношение на сходните твърдения относно план „840“, план „421“ и мерките за подкрепа на „стратегическите нови промишлени сектори“, и на твърдението, че плановете не са правно обвързващи, Комисията се позовава съответно на обясненията в съображения 232-234. Освен това тя отбелязва, че ПКНР не е представил тези документи и не ги е обсъдил с Комисията, и че няма регистрирани доказателства, че заключенията на Комисията са неверни.
(446)
ПКНР и един включен в извадката износител твърдят, че облекченията и безвъзмездните средства за плащане на застрахователни премии за експортни кредити, предоставяни от местните органи, са били незаконно подложени на изравнителни мерки, тъй като не е установено, че те представляват субсидии по смисъла на Споразумението за СИМ на СТО. Комисията се позовава на своя анализ на констатациите, направени в рамките на разследването, и по-специално на съображения 239 и 247. Комисията отбелязва също така, че облекченията и безвъзмездните средства са неразривно свързани с програмата за застраховане на експортни кредити, тъй като тяхното изплащане е следствие от изплащането на Sinosure на премията съгласно основната застрахователната полица за експортен кредит. Не на последно място следва да се отбележи, че тези облекчения също попадат в обхвата на Известие № 368 от 2004 г., издадено от MOFCOM и Sinosure, в което се предвижда, че „регионалните и местни власти съвместно полагат усилия за изпълнението на допълнителните мерки за подкрепа на продуктите, включени в Азбучния указател и на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии по отношение на застраховането на експортни кредити“.
(447)
ПКНР също така оспорва констатацията относно буква й) на приложение 1 към Споразумението за СИМ, че програмата Sinosure за застраховане на краткосрочни експортни кредити е била изпълнявана при ставки на премията, недостатъчни за покриване на дългосрочните оперативни разходи и загуби на програмата. В подкрепа на това ПКНР цитира съдебната практика на СТО и констатацията на специалната група „САЩ - Памук от планинските райони“, и представя обяснения на базата на различни набори от цифри и аргументи, които се съдържат в годишните доклади на Sinosure. ПКНР също така оспорва позоваването на Комисията на член 11 от устава на Sinosure и на устава на адвокатската кантора Stewart Law. Комисията повтаря всичките си доводи в съображения 242-245 и припомня, че нейните заключения се основават на най-добрите налични доказателства по преписката поради липсата на съдействие от страна на ПКНР, което е попречило на Комисията да получи съответната поискана от нея информация. Във връзка с направените от нея констатации, Комисията разгледа редица елементи и доказателства по преписката, сред които бяха уставът на Sinosure и уставът на адвокатската кантора Stewart Law. Комисията счита, че макар нито един от тези елементи да не е определящ фактор сам по себе си, тези и всички други елементи са от значение за нейното определяне. Що се отнася до съдебната практика на специалната група „САЩ - Памук от планинските райони“, Комисията напълно я е взела предвид в своите констатации и цитатите от тази съдебна практика от страна на ПКНР действително са от голямо значение.
(448)
Във връзка с оспорването на анализа на Комисията в съображение 245, ПКНР представи таблица с данни от отчета за доходите от публично достъпните годишни доклади на Sinosure за периода 2006-2011 г., и заключава, че е очевидно, че получените премии са били по-високи от оперативните разходи на програмата. Първо, Комисията отбелязва, че таблицата, представена от ПКНР, не включва в съответния ред размерите на комисионите, плащани от Sinosure, а само оперативните разходи. Второ, цифрите недвусмислено показват, че през всяка отделна година от 2006 г. до 2011 г., с изключение на 2010 г., размерът на нетната премия изобщо не е по-висок от сумите на нетните вземания плюс оперативните разходи, дори без да се вземат предвид плащанията на комисионите, които са пропуснати от ПКНР. Това включва 2011 г., което частично обхваща разследвания период, а размерът на загубата е значителна стойност в някои години (напр. 2008 г.). На трето място, Комисията отбелязва, че ПКНР е посочил за 2010 г. непропорционално ниска сума за платени нетни искове (изплатените премии са обявени като 20 пъти по-високи от изплатените искове), което не е отразено в годишния доклад за 2010 г. Тази сума, докладвана от ПКНР за 2010 г., се основава на мащабни последващи корекции относно събирането на вземания и промяна в резерва за неизплатени вземания, които се появяват едва в годишния доклад за 2011 г. с препратка към 2010 г. Тези корекции изглежда са от извънредно и необичайно естество, и намират отражение единствено в доклада за следващата година. Комисията също така отбелязва, че вместо това за 2011 г. ПКНР е докладвало сумите, включени в годишния доклад от 2011 г. Комисията счита, че последващите корекции трудно могат да се съпоставят с действителната ситуация, особено с оглед на липсата на съдействие и на допълнително обяснение от ПКНР или Sinosure в хода на разследването.
Според специалната група на СТО „САЩ - памук от планинските райони“, така както е цитирана от ПКНР, „препратката към „дългосрочен“ в буква й) се отнася до период с достатъчна продължителност, за да се гарантира обективен преглед, който позволява цялостна оценка на програмата и „при който се избягва придаването на излишно значение на единични или нетипични събития за даден ден, месец, тримесечие, полугодие, година или друг конкретен времеви период““. Комисията счита периода 2006-2011 г. за достатъчно продължителен период, за да бъде разглеждан, а Sinosure е понесла загуба за всяка година от този период. Положението от 2010 г. следва или да се счита за единично, или нетипично, ако се вземат под внимание коригираните цифри в годишния доклад за 2011 г., следователно - от ограничено значение, или обичайните некоригирани данни от годишния доклад за 2010 г. трябва да бъдат взети предвид като значими, като те показват, че резултатът е само малко над прага на рентабилност. Като се имат предвид значителните загуби, понесени през други години, това потвърждава констатациите на Комисията, че Sinosure като цяло е в състояние на дългосрочна загуба през периода 2006-2011 г. В допълнение към това, дори ако данните от 2010 г. бяха взети предвид като представителни, факт е, че Sinosure е реализирала загуби през пет от шест години за периода 2006-2011 г. Другите таблици и набори от цифри, представени от ПКНР с цел да оспори констатациите на Комисията относно буква й) от Споразумението за СИМ на СТО, не могат да бъдат съпоставени с другата информация по случая и/или не подлежат на проверка. Във всеки случай сами по себе си те не доказват, че Sinosure е достигнала прага на рентабилност на своята програма за застраховане на краткосрочни експортни кредити през периода 2006-2011 г.
(449)
Що се отнася до референтната стойност за изчисляването на ползата, ПКНР счита създаването на външна референтна стойност за несъвместимо със Споразумението за СИМ, но не добавя каквито и да било доводи, обосноваващи това твърдение. Комисията се позовава на своето обяснение в съображение 245.
(450)
ПКНР и един включен в извадката съдействащ производител оспорват използваната от Комисията референтна стойност, тъй като Комисията не се е обосновала защо е направила следното: i) премията е изчислена на основата на данни на EXIM bank (САЩ); ii) Комисията е използвала Италия като страна вносител, а не Германия, която е основният експортен пазар за разглеждания продукт; iii) използван е период от 120 дни, а не 60, или друг по-кратък период; iv) Комисията не е използвала изчисляването на премията за директен износ, а по-скоро за застраховането на отпуснат от финансова институция експортен кредит за закупуване (FIBC). По отношение на i) Комисията се позовава на съображение 253. По отношение на ii) Комисията е уверена, че Италия представлява подходящият баланс между държавата в ЕС с най-ниския риск и държавите в ЕС, които също са пазари на разглеждания продукт, но със значително по-висок риск, следователно съответстващи премии. Що се отнася до iii), при отсъствието на специфична симулация на базата на период от 90 дни на уебсайта на EXIM Bank, Комисията счита, че продължителността от 120 дни е най-подходяща да представлява условията на продажбите през разследвания период. По отношение на iv) Комисията не бе в състояние да получи симулация за изчисляване на премията за директния износ и счита тази референтна стойност за отразяваща цялостната ситуация, свързана с риска в страната на закупуване.
(451)
Един включен в извадката съдействащ износител твърди, че той е закупил застраховка за експортен кредит за част от своя износ, но е платил редовни застрахователни премии и не се е ползвал от програмата Green Express или друго благоприятно третиране, както се твърди в жалбата. При липсата на доказателства, доказващи това твърдение, Комисията се позовава на своите заключения относно тази програма в раздел 3.4.1.4 на настоящия регламент. По отношение на програмата Green Express Комисията се позовава на своите констатации в съображение 240 и отбелязва, че това представлява специфичен аспект на програмата за краткосрочно застраховане на кредити на Sinosure и че констатациите на Комисията не са ограничени до този аспект, но се отнасят до програмата като цяло.
3.5.4. Демонстрационната програма Golden Sun
(452)
ПКНР допълнително твърди, че тази програма предоставя безвъзмездни средства за „разпространяваните слънчеви ФВ системи“, а не за производителите/износителите на разглеждания продукт и че съответните критерии в законодателството не са насочени към производителите на модули и елементи. В това отношение ПКНР твърди, че е предоставило съответната документация относно програмата и дори я е съгласувало с включените в извадката дружества в подкрепа на този въпрос. Тримата включени в извадката съдействащи износители твърдят, че това е субсидия за потребителите и не води до полза за разглеждания продукт, следователно не подлежи на изравняване по смисъла на член 1, параграф 1 и член 3, параграф 2 от основния регламент, член VI:3 на Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г., и член 19.1 от Споразумението за СИМ на СТО. Тези износители се позовават на решението на ЕС по случая Биодизел с произход от Съединените американски щати (съображение 97 от Регламент (ЕС) № 194/2009 на Комисията, ОВ L 67 от 12.3.2009 г., стр. 50, и съдебната практика на СТО по случаите САЩ - пръти от олово (параграфи 6.50, 6.53, 6.56 и 6.57 от доклада на специалната група), Канада - Мерки, засягащи износа на граждански въздухоплавателни средства (параграф 9.112 от доклада на специалната група), Бразилия - Програма за финансиране на износа на въздухоплавателни средства (параграф 7.24 от доклада на специалната група) и Канада - Мерки, засягащи износа на граждански въздухоплавателни средства (параграфи 157 и 159 от доклада на Апелативния орган).
(453)
Комисията се позовава на констатациите си от разследването и по-специално на съображения 243-246 от настоящия регламент, в които се обясняват подробно горепосочените твърдения и се потвърждава, че определянето е в съответствие със съответните разпоредби и със съдебната практика, цитирана от ПКНР и включените в извадката съдействащи износители. Комисията повторно заявява, че безвъзмездните средства по програмата са пряко свързани с разглеждания продукт, защото допустимите за финансиране „разпространявани слънчеви ФВ системи“ по-конкретно включват доставките на модули и елементи като значителна част от проектите, следователно връзката между ползата, предоставена от правителството и разглеждания продукт е пряка и безспорна. Както е посочено по-специално и в съображения 244-245, разследването е потвърдило, че са извършени преки плащания от ПКНР за няколко включени в извадката съдействащи износители (т.е. целта на монтирането на слънчеви панели е да се генерира енергия за собствена употреба, включително за производствения процес на разглеждания продукт), които, inter alia, използват произведените от тях слънчеви модули и елементи. Също така беше установено, че преките плащания за износителите в качеството им на доставчици на разглеждания продукт за изпълнителните на проекти на трети страни в действителност противоречат на разпоредбите на съответното законодателство и че ПКНР не е предоставило доказателства, които да изяснят ситуацията (вж. съображения 245 и 246).
Краткото обяснение, предоставено от ПКНР и включения в извадката съдействащ износител, че прякото прехвърляне на средства в разрез с китайското законодателство е било необходимо, защото изпълнителят на проекта се е намирал във затруднено финансово положение и за да се гарантира, че безвъзмездната помощ ще се използва само за разрешените ФВ системи, ясно показва, че при липсата на това пряко прехвърляне на средства от правителството включеният в извадката съдействащ износител в ролята на доставчик нямаше да е в състояние да получи средства за доставката на разглеждания продукт, и че правителството нямаше да може да гарантира, че субсидията се използва за първоначалната ѝ цел. От тази гледна точка и при липсата на допълнителни доказателства, тези плащания следва да се разглеждат като пряка безвъзмездна помощ от ПКНР за производителя на разглеждания продукт, който при други обстоятелства не би получил средства за доставянето на разглеждания продукт (като се предположи, че тази доставка действително е била извършена, за което също няма доказателства по случая). Въз основа на горепосоченото Комисията смята, че твърденията на ПКНР и включените в извадката съдействащи износители са правно необосновани.
(454)
ПКНР също така твърди, че в случаите, когато ползите по програмата се отнасят до доставката на разглеждания продукт за несвързани изпълнители на проекти, Комисията е задължена да извърши междинен анализ, за да разгледа този въпрос, като ПКНР цитира решението на СТО по случая „САЩ - мека дървесина IV“ (параграфи 141 и 142 от доклада на Апелативния орган). Комисията се позовава на обясненията в съображения 244-246 и съображение 352 по-горе, за да отхвърли това твърдение. Освен това, поради неоказването на съдействие от ПКНР и заинтересованите страни, Комисията не беше в състояние да извърши междинен анализ. Следователно не може да става дума за междинен анализ, а цитираната съдебна практика на СТО няма връзка със ситуацията, като се вземе предвид, че средствата са били изплатени директно на производителите на разглеждания продукт и са пряко свързани с доставката, inter alia, на разглеждания продукт. Тъй като тези плащания са безвъзмездни, това представлява финансово участие (пряко прехвърляне на средства) и Комисията има правото да предполага, че те водят до полза за получателя (производителите) при липсата на доказателства за използването на въпросните суми. Ако плащанията по тази програма бяха извършени от правителството за изпълнители на проекти на трети страни и необходимото оборудване беше придобито на справедливи пазарни цени, нямаше да има полза за засегнатите износители. При положение обаче, че плащанията са извършени за производителите износители, то сумите, използвани от тези дружества за монтажа на слънчеви панели водят до полза, защото покриват разходите, които иначе те биха поели. Ако производителят износител не е в състояние да докаже, че една част от безвъзмездните средства са прехвърлени на трети страни, то въз основа на наличните факти се предполага, че тази част от безвъзмездните средства води до полза за износителя като обща субсидия, която води до полза за дейността на дружеството като цяло. Случаят е точно такъв.
(455)
Двама включени в извадката съдействащи износители твърдят, че програмата „Golden Sun“ не е специфична, защото съответните изисквания в китайското законодателство са обективни и всички предприятия, които отговарят на тях, могат да се ползват от програмата, а се допускат всички дружества, независимо дали са или не са производители на разглеждания продукт. Комисията се позовава на констатацията си относно специфичността в съображение 247, която показва че условията и критериите за подбора не са обективни и не се прилагат автоматично. Съответните критерии потвърждават, че програмата е предвидена само за ограничена подгрупа от предприятия, които са в състояние да ги изпълнят, а именно тези със значителна инсталираната мощност от най-малко 300kWh и значителни активи от най-малко 100 млн. RMB. Критериите за подбора също посочват необходимостта предприятията получатели да са включени в местния план за изпълнение на демонстрационен проект по програмата „Golden Sun“, а разследването установи, че включването в тези местни планове зависи от преценката на компетентните органи, не е прозрачно и не се основава на обективни критерии. Комисията добавя, че допустимите „разгърнати слънчеви системи“ разчитат на производството и доставката на захранвано със слънчева енергия оборудване, по-голямата част от което е изградено от слънчеви модули и елементи. Следователно, противно на твърденията на включените в извадката износители, тази програма също е специфична, тъй като само производителите на слънчеви системи, или с други думи, производителите на разглеждания продукт, в действителност се допускат до ползи по тази програма, или пряко в качеството им на собственици на проекта, или непряко - в предполагаемото им качество на доставчици на разглеждания продукт за собствениците на проекта.
Затова, като се отчете и липсата на съдействие от страна на ПКНР, което не предостави всички бюджетни документи, които Комисията поиска (вж. съображения 234-239), се заключава, че тази програма също е де факто специфична съгласно член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент, защото основно производителите на разглеждания продукт в действителност получават преки или непреки ползи от програмата. Субсидията се използва също така от ограничен брой предприятия (производителите на разглеждания продукт) или се използва предимно или неравномерно от тези дружества, тъй като те са само част от предполагаемите потенциални получатели, но явно получават цялото финансиране.
3.5.5. Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
3.5.5.1. Програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка за предприятия с чуждестранно участие
(456)
ПКНР отново изказа твърдението, че програмата по отношение на предприятията с чуждестранно участие, за която се твърди в жалбата, е прекратена, считано от 2013 г. Комисията отбелязва, че разследваният период приключва много преди 2013 г. и по този начин ползата, предоставена по тази програма през РП, подлежи на изравнителни мерки. Това се потвърждава от констатацията от разследването, според която през РП по тази програма са предоставени ползи на няколко включени в извадката съдействащи износители. Ползите, предоставени по тази програма, дори и ако тя е била прекратена през 2013 г., продължават и след това.
(457)
ПКНР и един включен в извадката съдействащ износител допълнително твърдят, че вариантът на програмата за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии не може да бъде предмет на изравнителни мерки, въз основа на член 10, параграф 1 от основния регламент, тъй като не е бил посочен в твърденията в жалбата. Комисията препраща към своето подробно описано отхвърляне на това твърдение в съображение 286. Комисията припомня също, че ПКНР е решило да не съдейства по време на разследването на варианта на тази програма. В допълнение към тези елементи Комисията отбелязва, че в жалбата са изброени други преференциални програми за пряко данъчно облагане за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии в допълнение към варианта на програмата „two free/three half“ (точка 4.2.5.1 от жалбата), т.е. или данъчните намаления за ПЧУ (точка 4.2.5.9 от жалбата), или преференциалните данъчни програми за ПЧУ, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии (точка 4.2.5.8 от жалбата). Следователно може да се счита, че и тази програма има много тясна връзка с едната или и двете други данъчни програми, за които са изказани твърдения, тъй като се отнася до намаляване на пряката данъчна ставка и е специално насочена към един и същ набор от бенефициери (високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии). И в този случай съдействието на ПКНР би позволило на Комисията да оцени по подходящ и задълбочен начин всички елементи, които се отнасят до връзката с програмите, посочени в жалбата, и да попълни пропуските в информацията от жалбата, която се основава на prima facie доказателства, с които жалбоподателят е разполагал. Въз основа на тези твърдения Комисията припомня, че прилагането на изравнителни мерки към тази програма е в пълно съответствие с член 10, параграф 1 от основния регламент, тъй като тази разпоредба позволява разследване на всяка „предполагаема субсидия“, установена от жалбоподателя, не само на една конкретна програма. В този случай предполагаемата субсидия, пропуснатите приходи от данъчно облагане, което засяга същия вид бенефициери, са общи за всички въпросни програми.
(458)
Що се отнася до изчисляването на размера на субсидията, двама включени в извадката съдействащи износители твърдят, че Комисията погрешно е използвала цифрите за цялата година от годишната данъчната декларация, въпреки че РП обхваща половината от 2011 г. и половината от 2012 г., а това е нарушение на метода на изчисление от раздел Д, буква а), подточка ii) на издадените от Комисията Насоки за изчислението на размера на субсидията при разследвания във връзка с изравнителни мита, ОВ C 394, 17.12.1998 г., стр. 6. Един от тези износители също така твърди, че, тъй като пълната данъчна декларация за 2012 г. не е била на разположение по време на проверката, за 2012 г. Комисията е трябвало да основе изчисленията си на данъчните декларации за тримесечие, отнасящи се до първата половина на 2012 г., събрани на място и/или на таблиците за приходите и разходите за 2012 г., които показват, че дружеството е било в положение на загуба.
(459)
Комисията се позовава на съображение 300 и подчертава, че е важно изчислението на ползата да се основава на окончателните одитирани данъчни декларации за дадена данъчна година. Комисията добавя, че окончателното приключване на данъчната декларация за 2011 г. през РП означава, че всички изискани ползи по декларацията са окончателни, което допълнително показва, че нейният подход е правилен. Комисията не може да направи своите изчисления въз основа на данъчните декларации за тримесечие, защото тези декларации отразяват текущото временно положение в момента на подаване на декларацията и по дефиниция не вземат предвид окончателните консолидирани данни за данъчната година. Целта на тези декларации е да се осигури ликвидност на правителството в случай, че данъците са временно дължими, но те отразяват единствено частично ситуацията в момента на подаване на декларацията. Много е вероятно да се окаже, че ако дружеството реализира значителни приходи през последните две тримесечия на годината, които не просто компенсират загубите от първите две тримесечия, тогава то ще декларира облагаеми приходи за окончателната данъчна декларация. Следователно, докато временните данъчни декларации през 2012 г. дават частична представа за положението на износителя в момента на подаване на декларацията, което обяснява защо Комисията ги е събрала, тяхното значение не е абсолютно, тъй като не може да се изключи, че ситуацията в края на фискалната година, както е декларирана в окончателната декларация, е напълно различна. По отношение на таблиците за приходите и разходите за 2012 г., Комисията отбелязва, че финансовите счетоводни данни не винаги съответстват на фискалните счетоводни данни и може да се окаже, че задължението за докладване на приходите и разходите за целите на прякото данъчно облагане значително се различава от задълженията за докладване за счетоводни цели. Също така може да има корекция за данъчни цели, която не е напълно отразена във финансовата отчетност. Накратко, фактът, че едно дружество е в положение на загуба в своите финансови отчети не означава непременно, че то ще бъде в същата положение на загуба в окончателната си данъчна декларация. Въз основа на тези доводи Комисията потвърждава, че изчисляването на субсидията за преките данъчни програми, трябва задължително да се основава на окончателните цифри, фигуриращи в окончателната одитирана данъчна декларация, а не на периодичната данъчна декларация или на окончателните или временни счетоводни отчети.
3.5.5.2. Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност, провеждана от предприятия с чуждестранно участие
(460)
ПКНР твърди, че за първи път е информирано, че Комисията подлага на изравнителни мерки програма за НИРД, която не е заместваща програма на програмата за НИРД за предприятията с чуждестранно участие, посочени в жалбата. ПКНР разчита на подобни доводи, използвани за предишната програма, както се обяснява в съображение 457, и твърди, че подлагането на тази програма на изравнителни мерки нарушава членове 11 и 13 от Споразумението за СИМ на СТО. ПКНР продължава да твърди, че програмата за НИРД за предприятия с чуждестранно участие е била прекратена през 2008 г., а новата програма за НИРД, включена в новия китайски Закон за подоходното данъчно облагане на предприятията, не е заместваща програма, тъй като тя не се отнася за предприятията с чуждестранно участие и не изисква разходите за НИРД да бъдат 10 % по-високи в сравнение с предходната година.
(461)
Комисията отбелязва, че ПКНР не е предоставило информация относно тази програма в отговора на въпросника и писменото искане за допълнителна информация, а тя вече е била предмет на изравнителни мерки в предишни разследвания (вж. съображение 310). В същото време Комисията обаче отбелязва, че тази програма беше обсъдена по време на посещението за проверка с ПКНР и че съответните разпоредби за прилагане са събрани като доказателство (те са били представени и от единия от включените в извадката износители). Следователно твърдението на ПКНР, че то е информирано за първи път за потенциалното прилагане на изравнителни мерки към тази програма, е необосновано, още повече, че няколко включени в извадката съдействащи износители, с които ПКНР е съгласувало отговора си, са докладвали тази програма в своите отговори на въпросника. ПКНР е било напълно информирано за този факт, тъй като няколко пъти е прегледало неповерителната преписка. Констатациите от разследването сочат, че тази програма подлежи на изравнителни мерки (съображения 310-314 по-горе). Комисията добавя, че тази програма явно е заместваща за предишната програма, насочена към ПЧУ, поради тясната връзка, която се установява от същия формат и размер на данъчните облекчения (допълнително данъчно облекчение чрез приспадане от облагаемата основа), същото съотношение и условия (допустими разходи за дейности, свързани с НИРД) само с незначителни отклонения. Тези незначителни промени бяха приведени в съответствие с реформата на новия Закон за подоходното данъчно облагане на предприятията от 2008 г., но естеството и същността на програмата са като цяло същите. Комисията също така се позовава на доводите относно стандарта за започване на процедура, предвиден в съображение 457.
(462)
ПКНР и един включен в извадката съдействащ износител също така твърдят, че тази програма не е специфична, тъй като Комисията не е доказала, че издаването на сертификат за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии е ограничено до определени предприятия. Комисията се позовава на обяснението си в съображение 313 и съображения 321 и 325 относно друга програма за данъчно облагане за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии. Комисията добавя, че правилата за прилагане на тази програма (вж. съображение 321) допълнително потвърждават констатацията на специфичност на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии като единствено дружества в сектори, подкрепяни от политиките на правителството и допустими съгласно съответните каталози и насоки на правителството, които могат да получат съответния сертификат. Например само предприятия, участващи в проект за НИРД, предвиден в областта на високите и новите технологии с ключова подкрепа от държавата и Насоките за текущи приоритети за развитие в ключови сектори на високите технологии от 2007 г. на НКРР, или дейности, свързани с НИРД, включени в обхвата на Известието на Държавния съвет относно няколко политики за подкрепа към Плана за средносрочно и дългосрочно развитие на науката и технологиите (2006-2020 г.), № 6 [2006 г.] на Държавния съвет), могат да получат този сертификат. Следователно е ясно, че този програма за данъчно облагане е ограничена само до тези конкретни дружества в съответните сектори и дейности, свързани с НИРД, подкрепяни от ПКНР, включително дружества в насърчавания ФВ сектор.
(463)
Що се отнася до изчисляването на размера на субсидията, двама включени в извадката съдействащи износители твърдят, че Комисията погрешно е използвала цифрите от тяхната годишна данъчната декларация, докато РП обхваща половината от 2011 г. и половината от 2012 г., а това е нарушение на метода на изчисление от раздел Д, буква а), подточка iii) на издадените от Комисията Насоки за изчислението на размера на субсидията при разследвания във връзка с изравнителни мита от 1998 г. Комисията се позовава на всички доводи, развити в съображение 459, които са еднакво значими, за да се отхвърли това твърдение за тази програма. Освен това Комисията отбелязва, че твърдението относно предполагаемата позиция на данъчна загуба за 2012 г. като данъчна година има ограничено значение или изобщо няма значение, тъй като приспадането на данък може да бъде прехвърляно с пет допълнителни данъчни години и може да бъде използвано спрямо всеки облагаем доход, деклариран през следващите пет години. Затова, дори ако Комисията приеме, че тези дружества са регистрирали данъчни загуби през 2012 г., или ако окончателната одитирана данъчна декларация за 2012 г. беше на разположение, показвайки данъчни загуби (което не е така в случая), Комисията все пак щеше да вземе предвид ползите по тази програма, тъй като не може да бъде изключено, че ползите от данъчното приспадане, натрупано през 2012 г., ще се използват веднага щом дружеството декларира облагаем доход в една от следващите пет данъчни години.
3.5.5.3. Данъчни намаления за предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
(464)
ПКНР и един от съдействащите износители твърдят, че тази програма не е специфична, че анализът на специфичността не се основава на факти, и че изискванията за получаване на сертификат за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии следва да се считат за обективни критерии или условия, които определят, че правото на получаване на субсидията и допустимостта до тази програма са автоматични. По отношение на констатацията на специфичността относно ограниченията на тази програма и на данъчните облекчения за дейност, свързана с НИРД, до високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии, Комисията се позовава на своето обяснение в съображения 321 и 325, а също и в съображение 462, еднакво приложими за тази програма. Комисията заявява отново, че по-специално мерките за изпълнение и документите, изброени по-горе, показват, че прилагането на тази програма и признаването на статута на високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии, който съвсем не е достъпен за всички предприятия и не е обвързан с обективни критерии, е ограничено само до определени сектори и предприятия, подкрепяни от ПКНР въз основа на критерии, които изглежда не са обективни или неутрални. Допустимостта за ползи по тази програма също не е автоматична, а зависи от предоставянето на сертификат за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии, който е издаден след процедура за преценка от страна на компетентните органи (следователно не е автоматична).
(465)
Един съдействащ износител твърди, че Комисията погрешно е изчислила ползата от субсидията по тази програма, защото е използвала одитираната данъчна декларация за 2011 г., като се има предвид, че данъчните декларации за 1-во и 2-ро тримесечие на 2012 г. са били на разположение и са събрани при проверката, а Комисията е могла да поиска копие от окончателната данъчна декларация за 2012 г. веднага щом тя е била на разположение. Този износител също така твърди, че ако се използва данъчната декларация за 2011 г., за да се изчисли ползата от субсидията, тогава следва да се използва оборотът на дружеството за 2011 г., а не оборотът по време на РП. Комисията препраща към своето обяснение в съображение 459 по-горе. Освен това Комисията отбелязва, че в своето писмо, предхождащо проверката, до включените в извадката износители, включително въпросния износител, изрично е поискала оригиналните данъчни отчети/декларации за фискалните години от РП и предходните три години. Следователно този съдействащ износител е могъл и е трябвало да предостави данъчната декларация за 2012 г. при първа възможност и Комисията отбелязва, че той не е направил това дори когато неотдавна е изпратил своите коментари относно документа за оповестяване. По отношение на твърдението, че Комисията трябва да използва оборота от 2011 г. за изчисляване на ползата, тя отбелязва, че размерът на ползите, получен от данъчната декларация за 2011 г. се счита за отразяващ в разумна степен положението през РП, особено като се има предвид, че данъците за 2011 г. са били дължими през РП (месец), а окончателните данни за 2012 г. не бяха на разположение по време на проверката. Във всеки случай Комисията не може да използва различни знаменатели за измерване на различни субсидии, в противен случай процентните стойности няма да бъдат съпоставими и не се гарантира последователност при изчислението. Накрая Комисията добавя, че не разполага с проверени цифри за оборота за 2011 г., а е проверила само тези за оборота за РП.
3.5.6. Коментари на страните относно предоставянето на права на земеползване на занижени цени
(466)
ПКНР твърди, че Комисията не е констатирала специфичност съгласно членове 2.1 и 2.2 от Споразумението за СИМ, и не е обосновала ясно определянето си на специфичността въз основата на категорични доказателства, както се изисква в член 2.4 от Споразумението за СИМ. Според ПКНР Комисията не е предоставила никакви фактически доказателства по отношение определените сектори, на които са предоставени права на земеползване при преференциални ставки, и по отношение на правното основание на своята оценка, че секторът за производство на слънчеви елементи и модули е един от тези сектори. Един производител износител изказа подобно твърдение. Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Комисията цитира в съображение 364 по-горе примери от известията за права на земеползване, в които съответните власти ограничават потенциалните купувачи за определената цена до фотоволтаичната промишленост и определят ценови ограничения за правата на земеползване, закупени от включените в извадката производители износители. При липсата на друга информация, поискана от ПКНР, и предвид подкрепата на правителството за ФВ промишлеността, заедно с дискреционния и непрозрачен характер на разпределението на правата на земеползване, Комисията счита, че с тази информация се установява наличието на специфичност.
(467)
ПКНР и няколко производители износители твърдят, че референтната стойност за правата на земеползване, избрана от Комисията, не е адекватна. ПКНР също така твърди, че Комисията не е направила всичко възможно, за да определи референтна стойност, която приблизително наподобява пазарните условия, които биха преобладавали в отсъствието на изкривяване, както се изисква от решението на специалната група на СТО относно случая „САЩ - Окончателни антидъмпингови и изравнителни мита върху някои продукти от Китай“ (101). Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията действително е разгледала в подробности различните показатели и е сравнила Тайван и КНР като цяло, както и отделните засегнати китайски провинции. След подобен анализ Комисията счита, че Тайван е подходяща референтна стойност с оглед на съвкупността от информация по преписката, т.е. i) съпоставимото ниво на икономическото развитие и икономическата структура, които преобладават в Тайван и в по-голямата част от китайските провинции и градове, където съдействащите производители износители са установени, ii) географската близост на Китай и Тайван, iii) големият процент промишлена инфраструктура в тайванските и китайските провинции, iv) силните икономически връзки и трансграничната търговия между Тайван и КНР, v) сходността на вида на земята и сделките, използвани за определяне на референтната стойност в Тайван с тези в КНР, и vii) общите демографски, езикови и културни характеристики на Тайван и КНР. Освен това повечето от съответните провинции се считат за водещи провинции по отношение на производството в КНР.
Въпреки че БВП на глава от населението на Тайван и тези провинции и градове не е еднакъв, този на китайските провинции и град Chongqing нараства бързо през последните години, т.е. достига понастоящем този на Тайван. Освен това данните от последно време показват, че КНР като цяло, както и провинциите и съответните градове имат много по-висок темп на нарастването на БВП от Тайван, т.е. те се изравняват много бързо. Важно е да се отбележи обаче, че точното сравнение между БВП на държава с непазарна икономика (КНР) и БВП на държава с добре функционираща пазарна икономика (Тайван) не е факт от решаващо значение, тъй като е нормално за държавата с непазарна икономика да изостава спрямо тази с пазарна икономика от гледна точка на БВП. Освен това много други фактори, например правилата в областта на планирането, екологичната политика, могат да окажат въздействие върху предлагането и търсенето на терени за промишлени цели. Действителният въпрос е какви биха били „преобладаващите пазарни условия“ във връзка с правата на земеползване в съответните китайски провинции, ако КНР беше функционираща пазарна икономика; на базата на всички доказателства се заключава, че те биха били много сходни с тези в Тайван.
3.5.7. Други коментари
(468)
Жалбоподателят твърди, че Комисията следва да оповести допълнителните програми за субсидиране, установени по време на разследването и също така да определи процента на субсидиите по тези от тях, които не са посочени в жалбата. В това отношение следва да се отбележи, че всички субсидии, които отговарят на законовите изисквания за започване на процедура, бяха разследвани от Комисията.
(469)
Жалбоподателят твърди, че Комисията следва да установи процента на субсидията по отношение на доставянето на полисилиций на занижени цени въз основа на информацията в жалбата и на констатациите от решения на Департамента на търговията в САЩ в подобно дело относно ФВ промишлеността. Комисията разследва тази програма и, въз основа на информацията, получена от включени в извадката производители износители и ПКНР, заключи, че няма реализирани ползи по тази програма през РП, основно защото вносните цени на полисилиция са били по-ниски от цените, предлагани от китайските доставчици. Следва да се отбележи, че разследваният период в делото на САЩ и в настоящия случай са различни.
(470)
Жалбоподателят твърди също така, че Комисията е трябвало да установи процента на субсидията по отношение на предлагането на електрическа енергия на занижени цени. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията не намери достатъчно доказателства, че включените в извадката производители износители, с изключение на LDK, са реализирали ползи от преференциалното предлагане на електрическа енергия през РП.
(471)
ПКНР твърди, че резултатът от методологията за изчисление на Комисията е „двойно преброяване на нивото на изчисляване на дъмпинговия марж и процента на субсидията за съответните антидъмпингови и антисубсидийни мерки“. Според ПКНР Комисията е трябвало да приспадне процента на субсидията, изчислен за програмата за застраховане на експортни кредити, от дъмпинговите маржове въз основа на това, че това е субсидия за износ. ПКНР също така твърди, че Комисията е трябвало да приспадне от дъмпинговите маржове процента на субсидиите, изчислен въз основа на външни референтни стойности. Съгласно разсъжденията на ПКНР, „част от дъмпинга, изчислен въз основа на редовната стойност на държава аналог всъщност представлява същото субсидиране, което е подложено на изравняване в паралелното антисубсидийно разследване“. Нито едно от тези твърдения не би могло да окаже въздействие върху нивото на последващите мерки, тъй като в настоящия случай комбинираните мита са ограничени от маржа на вредата. ПКНР също потвърди това в коментарите си относно документа за оповестяване на окончателните заключения. Затова не беше счетено за необходимо да се разгледа естеството на тези твърдения.
3.6. Размер на субсидиите, които подлежат на изравнителни мерки
(472)
Размерът на подлежащите на изравняване субсидии в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен ad valorem за дружествата, които са в обхвата на настоящото разследване, е установен в таблицата по-долу:
Производител износител
Окончателен процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd;
Suntech Power Co. Ltd;
Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd; Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd,
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd;
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
„Changzhou EGing Photovoltaic Technology Co. Ltd“;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd;
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd,
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd,
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd,
de minimis
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
6,5 %
Други съдействащи дружества (приложение 1)
6,4 %
Всички други дружества
11,5 %
(473)
В съответствие с член 15, параграф 3 от основния регламент общият процент на субсидията за съдействащите дружества, които не са включени в извадката, изчислен на базата на общия среднопретеглен процент на субсидията, установен за съдействащите дружества, които са включени в извадката, възлиза на 6,4 %.
(474)
Като се има предвид високата степен на съдействие на китайските производители износители, митото за „всички други дружества“ бе определено на равнището на най-високото мито, което ще бъде наложено на дружествата, съответно включени в извадката или оказали съдействие при разследването. Митото за „всички други дружества“ ще се прилага за дружествата, които не са оказали съдействие при разследването.
4. ВРЕДА
4.1. Определяне на промишлеността и производството на Съюза
(475)
В Съюза сходният продукт се произвежда от около 215 производители. Те представляват промишлеността на Съюза по смисъла на член 9, параграф 1 от основния регламент и ще бъдат наричани по-нататък „промишлеността на Съюза“. Институциите провериха твърденията на заинтересованите страни, че броят им е по-голям; проверката показа, че допълнителните производители, за които се твърди, че съществуват, на практика са предимно производители износители, вносители, свързани с тях, дистрибутори и монтажници.
(476)
Цялата налична информация за промишлеността на Съюза, включително информацията, представена в жалбата, макроикономическите данни от Europressedienst (независима консултантска фирма, наричана по-нататък „консултантът“) и проверените отговори на въпросниците на включените в извадката производители от Съюза бяха използвани за определяне на цялото производство на Съюза по време на РП, тъй като не беше налична пълна публична информация за производството. Тъй като модулите и елементите са внасяни в Съюза по митнически позиции, обхващащи други продукти, които не са предмет на настоящото разследване, а докладваният обем на вноса е в тонове, не можеха да се използват данни от Евростат за определяне на обема и стойностите на вноса, които поради това се основаваха на данните от консултанта. Когато това беше възможно, получените от консултанта данни бяха сверени с други налични публични източници и с проверените отговори на въпросниците.
(477)
На тази основа общото производство на Съюза се оценява на около 4 GW за модулите и 2 GW за елементите през РП.
(478)
Както е посочено в съображение 21 по-горе, девет производители от Съюза бяха избрани за извадката, представляващи 18-21 % от общото производство на Съюза на модули и 17-24 % от общото производство на Съюза на елементи.
(479)
Няколко заинтересовани страни оспориха факта, че данните, предоставени от консултанта, са били използвани inter alia за определянето на производството на Съюза, производствения капацитет на Съюза както и на други макроикономически показатели на вредата по отношение на промишлеността на Съюза и данните за вноса. Тези страни поставиха под въпрос независимостта на консултанта и изказаха твърдението, че той е свързан с жалбоподателя. Те поискаха също така разяснения въз основа на какво Комисията е избрала консултанта и поставиха под въпрос познанията му в областта на събирането на икономически данни във връзка с ФВ сектора. В тази връзка страните твърдяха, че Комисията е трябвало да използва за основа на констатациите си данни от други налични източници, по-специално известни научноизследователски институти. На последно място, за да оспори надеждността на данните, предоставени от консултанта, AFASE се позова на документа „Най-добри практики в областта на представянето на икономически доказателства и събирането на данни в случаите, свързани с прилагането на член 101 и член 102 от Договора за функциониране на Европейския съюз (ДФЕС), и при сливания“.
(480)
Що се отнася до твърденията за връзки между консултанта и жалбоподателя, съответните заинтересовани страни не представиха доказателства, сочещи наличието на такива връзки. Аналогично, в хода на разследването не бяха намерени доказателства за наличието на връзка, излизаща извън чисто търговските взаимоотношения. След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че prima facie доказателствата, представени от промишлеността на Съюза като жалбоподател, се базират на данни, предоставени от същия консултант. Въпреки че се признава, че констатациите за някои показатели са подобни на доказателствата, предоставени в жалбата, това не означа непременно, че до тях се е стигнало въз основа само на един източник. В жалбата в тази връзка са използвани различни източници. Следователно твърденията, отправени в това отношение, бяха отхвърлени.
(481)
Комисията счете за уместно да използва тази консултантска фирма в настоящото разследване поради това, че необходимите макроикономически данни, обхващащи целия пазар на Съюза, както и данните за вноса не се предлагат от други публично достъпни източници. Преди да избере Europressedienst Комисията направи оценка на методологията, която консултантът използва за събирането на съответните данни, както и на способността му да предостави необходимите данни поотделно за всички видове на продукта и за целия разглеждан период.
(482)
Освен това в хода на разследването предоставените от консултанта данни бяха сверени, когато това беше възможно, с данните от други източници и бяха потвърдени. В тази връзка следва да се отбележи, че на пазара има няколко изследователски фирми, специализирани в събирането на статистически данни за ФВ сектора, като докладваните от тях данни почти никога не съвпадат точно. Това се дължи на факта, че нито един изследователски институт не може да докладва точни цифри, поради което докладваните показатели за фотоволтаичния пазар винаги се основават на оценки, независимо от това кой е доставчикът на данните. Поради това сверяването, което Комисията извърши, се състоеше в това да сравни тенденциите, които показват данните, получени от консултанта, с тенденциите, които показват данните, получени от други изследователски фирми, Съвместния изследователски център на Комисията (JRC) и Европейската асоциация на фотоволтаичната индустрия (EPIA) по същата тема, когато такива данни съществуват. При сверяването не бяха забелязани значителни разминавания и тенденциите при показателите, при които беше извършено то, бяха сходни. Следователно временните антидъмпингови констатации не бяха въз основа само на данните, предоставени от консултанта, а и въз основа на анализа и оценката на тези данни, които Комисията сама направи. Освен това, както се посочва в съображение 8 по-горе, след налагането на временните антидъмпингови мерки беше направено посещение за проверка в обекта на консултанта. Комисията направи проверката на място в обекта на консултанта с цел да провери надеждността на методологията му и на предоставените данни. Проверката на място беше проведена като продължение на сверяването на данните, което Комисията направи, и с цел да се получи допълнителна увереност по отношение на надеждността на данните и на свързаната с тях методология. Проверката на място беше счетена за уместна с оглед прилагането на принципа на добрата администрация, въпреки че данните не бяха предоставени от заинтересована страна, а от консултант. Вследствие на нея Комисията получи допълнителни гаранции относно надеждността на данните, предоставени от консултанта.
(483)
Една от заинтересованите страни твърди, че методологията, използвана от Комисията за съпоставката на данните, не е била разяснена достатъчно подробно и поиска да бъдат разкрити и останалите източници, използвани за извършването ѝ. Същата страна твърди освен това, че използваната методология при всички случаи е била неприемлива, тъй като са съпоставени само тенденциите от различните източници, а не абсолютните стойности.
(484)
Що се отнася до другите източници, използвани за съпоставяне на данните, предоставени от консултанта, това са доклади, публикувани по същите теми от JRC и от EPIA. Що се отнася до съпоставянето на данните с други източници, следва да се отбележи, че те показват не само прилики в тенденциите, но и сходен порядък на цифрите. Поради това беше направено заключението, че използваната методология е уместна и твърденията в това отношение бяха отхвърлени.
(485)
Основната дейност на консултанта е събирането на данни във връзка с ФВ сектора и разработването на актуална база данни за дружествата на ФВ пазара. Тези данни се публикуват в специализирани списания и се използват от отделни дружества, за които консултантът извършва специални проучвания. Базата данни, създадена от Europressedienst, се актуализира редовно и се преиздава. Освен това консултантът има няколко години опит в сектора. Методологията на консултанта се състои по-специално в това да събира, сверява и агрегира информация, като използва различни източници, съществуващи на пазара. За целта той събира данните с помощта на стандартни въпросници, разпращани на дружествата, включени в базата данни, или по телефона, особено от производителите от Съюза, или по време на специализирани изложения, по-специално от производители от трети държави. Когато информацията не може да бъде получена чрез посочените канали, Europressedienst проверява финансовите отчети на дружествата от фотоволтаичния сектор или сътрудничи на свободна основа с други изследователски институти с оглед получаването на данни или тяхното сверяване. Проверката показа, че тези източници се използват от консултанта в обичайната му дейност. В светлината на горното беше счетено за уместно в настоящото разследване да бъдат използвани услугите на Europressedienst, а твърденията на страните в това отношение бяха отхвърлени.
(486)
По отношение на издадения от съответната компетентна служба на Комисията документ „Най-добри практики в областта на представянето на икономически доказателства“ („Най-добрите практики“) следва да се направят следните бележки. На първо място, това е документ, който не ангажира Комисията, тъй като не е приет от колегиума на нейните членове, а е само публикуван от съответната служба с цел да предостави препоръки на заинтересованите страни как да представят икономически доказателства. На второ място, най-добрите практики се отнасят до представянето на икономически анализи и данни, използвани в разследвания от сферата на конкуренцията, в съответствие с членове 101 и 102 от ДФЕС и при сливанията. Приложимите правила, стандартите по отношение на доказателствата и правомощията за разследване, определени на Комисията при делата от областта на конкуренцията, не могат да се сравняват с разследванията в областта на търговската защита, към които се прилага изцяло различен комплекс от правила.
(487)
Няколко страни оспориха използваната от консултанта методология, като изказаха твърдението, че тя не отговаря на признатите научни стандарти. Както обаче е посочено в съображение 481 по-горе, методологията беше подложена на оценка, а получените съгласно нея резултати бяха сверени и проверени, вследствие на което бяха счетени за съответстващи на другите публикувани данни и, следователно, за надеждни в разумна степен. Някои конкретни въпроси, повдигнати от определени заинтересовани страни, бяха изяснени двустранно и информация по тях беше предоставена в преписката на разследването, което е на разположение за преглед от страна на заинтересованите страни.
(488)
CCCME изказа твърдението, че методологията при агрегирането на данните не е била разяснена. Твърдението беше отхвърлено, тъй като съответната информация беше предоставена на всички заинтересовани страни в преписката, която е на разположение за преглед от страна на заинтересованите страни.
(489)
След оповестяването на окончателните заключения няколко от страните изказаха отново своите притеснения във връзка с избора на консултант от страна на Комисията и относно качеството на предоставените данни. Те твърдят, че данните на консултанта могат да бъдат поръчани и закупени ad hoc, за да удовлетворят конкретно посочените искания на потенциални клиенти и поради това са евентуално необективни. Освен това CCCME изказа несъгласието си, че данните, събрани от консултанта, могат да се считат за категорични доказателства по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, тъй като те до голяма степен се основават на допускания и оценки. Освен това се твърди, че предоставените данни не са подкрепени в достатъчна степен от доказателства, представени в преписката, и че те не са от категорично, обективно и поддаващо се на проверка естество.
(490)
По отношение на тези твърдения следва да се препрати към съображения 481-482 по-горе, в които се представя допълнителна информация относно избора на консултанта. Освен това следва да се отбележи, че Комисията е наела консултанта въз основа на информацията, която е била на разположение в онзи момент, и при пълно спазване на приложимия към процедурата Финансов регламент на Комисията. Освен това следва да се припомни, че капацитетът на консултанта да предостави всички необходими данни навреме беше от много голямо значение, тъй като Комисията е обвързана със законоустановени срокове за публикуването на временните констатации от все още продължаващото разследване.
(491)
Що се отнася до качеството на предоставените данни и доколко те могат да се считат за категорични доказателства в съответствие с член 3, параграф 2 от основния регламент, както беше посочено по-горе в съображение 482, методологията на консултанта за събиране на данни беше подложена на оценка и беше установено, че качеството ѝ е задоволително. Освен това, както се посочва в същото съображение, предоставените от консултанта данни бяха сверени, когато това беше възможно, с други източници и беше установено, че те са в разумна степен коректни. На последно място следва да се отбележи, че базата данни на консултанта се актуализира редовно, независимо от нуждите и исканията на клиентите. Същата база данни се използва за агрегиране и предоставяне на статистически данни в сферата на фотоволтаичната енергия на различни клиенти, поради което твърдението, че данните не са обективни, трябваше да бъде отхвърлено.
(492)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че Комисията трябва да разкрие източниците, използваната методология и дружествата, с които си е сътрудничил консултантът за събирането на предоставените макроикономически данни. Друга заинтересована страна настоя, че използваната от консултанта методология предполага получаване на некоректни резултати. Няколко заинтересовани страни поискаха допълнителна информация относно използваната от консултанта методология, като среден процент на отговорилите/съгласилите се да бъдат интервюирани, дял на данните, събрани чрез всеки един канал, по какъв начин са проверени данните, апроксимации/допускания при генерирането на данните, брой на дружествата, за които са използвани апроксимации, както и поне от какъв порядък е броят на служителите на консултанта.
(493)
По отношение на тези твърдения следва да се отбележи, че след оповестяването на временните мерки Комисията предостави на заинтересованите страни методологията и използваните източници за агрегирането на данните и отговори на конкретни въпроси, поставени в тази връзка от заинтересовани страни след оповестяването на временните заключения относно антидъмпинговите мерки. По отношение на допълнително получените искания за информация от заинтересовани страни след оповестяването на окончателните заключения се счита, че те са обхванати от информацията, предоставена след налагането на временните мита, доколкото това позволяват ограниченията, налагани от поверителността. Освен това следва да се подчертае, че Комисията провери на място начина, по който консултантът е събрал и агрегирал данните, както и допусканията, направени с цел агрегиране на данните. Резултатите от проверката бяха задоволителни и Комисията получи увереност в коректността на направените допускания и в качеството на данните, предоставени от консултанта. Освен това страните не оспориха данните като такива.
(494)
След оповестяването на окончателните заключения друга страна поиска разяснения по отношение на броя на производителите от Съюза, обхванати от консултанта при събирането на неговите данни и припокриването между тях и приблизително 215-те производители от Съюза, известни на Комисията. В това отношение следва да се разясни, че производителите от Съюза, обхванати от консултанта, са в голямата си част същите, за които е известно, че представляват промишлеността на Съюза в настоящото разследване, както е посочено в съображение 475 по-горе.
(495)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че Комисията е провела анализа на вредата непоследователно, тъй като той е направен отделно за модулите и отделно за елементите, докато изчисленията на процента на субсидията и на вредата са направени като среднопретегленa стойност за модулите и елементите заедно. В това отношение следва да се отбележи, че въпреки че показателите са дадени поотделно за всеки вид на продукта, заключенията, до които се е стигнало по отношение на всеки един показател, касаят продукта, предмет на разследването, като цяло. Следва да се припомни също така, че модулите и елементите са един-единствен продукт и поради това процентите на субсидията и равнището на отстраняване на вредата са определени на тази база. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(496)
И на последно място, друга заинтересована страна изказа твърдението, че изчислението на стойностите на макроикономическите показатели по време на РП неправилно е базирано на проста средноаритметична стойност за 2011 и 2012 г., тъй като подобна методология не би била обективна и не би дала резултати, отразяващи реалността през РП. Следва да се разясни, че прости средноаритметични на данните са използвани само когато тенденциите през съответните периоди са били сходни. При наличие на разнопосочни тенденции, методологията е била съответно адаптирана, като е била отчетена пазарната реалност. Съответната заинтересована страна не изясни до каква степен резултатите от използваната методология не биха отразявали пазарната реалност. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
4.2. Определяне на съответния пазар на Съюза
(497)
Част от промишлеността на Съюза е вертикално интегрирана и съществена част от производството на промишлеността на Съюза е била предназначена за собствено потребление и по-конкретно за производство на елементи.
(498)
За да се установи дали промишлеността на Съюза е понасяла съществена вреда и за да се определи потреблението и другите икономически показатели, беше разгледано дали и в каква степен последващата употреба от страна на промишлеността на Съюза на производството на сходния продукт (т.нар. „използване за собствено потребление“) трябва да се вземе предвид.
(499)
За да се получи възможно най-пълна представа за състоянието на промишлеността на Съюза, данните бяха анализирани за всички аспекти на дейността във връзка със сходния продукт и след това беше определено дали производството е било предназначено за собствено потребление или за свободния пазар.
(500)
Беше установено, че следните икономически показатели, свързани с промишлеността на Съюза, следва да се разгледат по отношение на всички аспекти на дейността (включително използването за собствено потребление от страна на промишлеността): потребление, обем на продажбите, производство, производствен капацитет, използване на капацитета, ръст, инвестиции, запаси, заетост, производителност, парични потоци, възвръщаемост на инвестициите, способност за привличане на капитали и размер на подлежащите на изравняване субсидии. Това беше извършено, тъй като при разследването се установи, че е обосновано да се разгледат тези фактори, свързани с всички аспекти на дейността, тъй като производството, предназначено за собствено потребление, е било в еднаква степен засегнато от конкуренцията от страна на вноса от засегнатата държава. По-долу пазарът за собствено потребление и свободният пазар съвкупно се наричат „общ пазар“.
(501)
Що се отнася до рентабилността, анализът беше съсредоточен върху свободния пазар, тъй като се установи, че цените на продукта за собствено потребление не са отразявали винаги пазарните цени и са оказали отражение върху този показател.
(502)
Няколко страни изказаха становището, че вредата е трябвало да бъде оценена отделно за използването за собствено потребление на промишлеността на Съюза и за свободния пазар. Една страна изказа становището, че данните относно елементите, предназначени за собствено потребление на промишлеността на Съюза, е трябвало да бъдат изключени от оценката на вредата поради това, че те не са били засегнати от субсидирания внос.
(503)
Разследването показа, че производителите от Съюза, при които има вертикална интеграция, са били принудени от ценовия натиск на субсидирания внос да внасят субсидирани продукти (елементи) и да спрат производството им на цена по-висока от вносната цена. Освен това при разследването се установи, че свободният пазар и пазарът за собствено потребление са показвали същите тенденции по отношение на цените, което също сочи, че са били засегнати в една и съща степен от съответния внос.
(504)
След оповестяването на окончателните заключения няколко страни настояха, че Комисията не е направила адекватен и мотивиран анализ на пазара на собственото потребление, нито е обяснила защо не е направен отделен анализ. Една от страните изказа твърдението, че не е предоставена информация за значението на производството на Съюза, предназначено за собствено потребление на промишлеността на Съюза. Освен това се твърди, че съображение 106 от временния антидъмпингов регламент, в което се заключава, че цените на пазара за собствено потребление на промишлеността на Съюза не винаги са отразявали пазарните цени, противоречи на заключенията от съображение 503, в което се посочва, че свободния пазар и пазарът за собствено потребление на промишлеността на Съюза са показвали сходни тенденции по отношение на цените.
(505)
Най-напред следва да се отбележи, че в съображение 105 от временния антидъмпингов регламент са посочени причините, поради които е счетено, че е уместно да се работи с показатели за вредата, които се отнасят до цялата дейност на промишлеността на Съюза, включително до собственото ѝ потребление (в изключение на показателя рентабилност). В това отношение следва да се припомни, както е посочено в същото съображение, че при разследването се установи, че производството, предназначено за собствено потребление, е било засегнато в същата степен от конкуренцията на вноса от КНР, което не се оспорва от съответните заинтересовани страни. Поради това твърдението, че не са дадени обяснения защо не е направен отделен анализ, трябваше да бъде отхвърлено. Аналогично трябваше да бъде отхвърлено и твърдението, че е трябвало да бъде направен анализ на пазара за собствено потребление на промишлеността на Съюза, тъй като то следва от горното заключение.
(506)
На второ място, въпреки че въз основа на горното значението на производството на Съюза, предназначено за собствено ползване, не е било счетено за съществен елемент, следва да се отбележи, че производството на Съюза на елементи, предназначени за собствено ползване, представлява около половината от цялото производство през РП. На последно място, следва да се разясни, че фактът, че цените на пазара за собствено ползване, не отразяват цените на свободния пазар, не противоречи непременно на факта, че и двете категории цени са следвали едни и същи тенденции, тъй като в този случай те отново могат да бъдат на различни равнища и промените в тях могат да бъдат на по-високи или по-ниски равнища и така да показват различна картина. Въз основа на горното твърденията, отнасящи се до пазара, предназначен за собствено ползване, бяха отхвърлени.
(507)
Съответните страни не предоставиха каквато и да било информация, която да постави под съмнение тази констатация. Въз основа на тези съображения твърденията в това отношение бяха отхвърлени.
4.3. Потребление на Съюза
(508)
Потреблението на Съюза включваше общия обем на вноса на разглеждания продукт и общия размер на продажбите на сходния продукт в Съюза, включително тези, които са предназначени за собствено потребление. Не бяха налични пълни данни за общия размер на продажбите на промишлеността на Съюза на неговия пазар. Освен това вносът в Съюза е бил регистриран по митнически позиции, обхващащи други продукти, които не са обект на настоящото разследване, а докладваният от Евростат обем на вноса е в тонове. Вследствие на това данните от Евростат не можеха да се използват за определяне на обема и стойностите на вноса. Ето защо изчислението на потреблението на Съюза се основаваше на данните от консултанта, както е посочено по-горе, като тези данни бяха сверени с информацията от публичните източници, например пазарни проучвания и обществено достъпни изследвания, и с проверените отговори на въпросниците.
(509)
Потреблението на Съюза е следното:
Таблица 1-а
Потребление на Съюза на модули (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Общ пазар
5465
12 198
19 878
17 538
Индекс (2009 г.=100)
100
223
364
321
Източник: Europressedienst
Таблица 1-б
Потребление на Съюза на елементи (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Общ пазар
2 155
3 327
4 315
4 021
Индекс (2009 г.=100)
100
154
200
187
Източник: Europressedienst
(510)
През разглеждания период общото потребление на Съюза на модули се е увеличило с 221 %, на елементи - с 87 %, и на полупроводникови пластини - с 87 %, между 2009 г. и РП, но е спаднало през РП в сравнение с 2011 г. Общо потреблението на Съюза на разследвания продукт е нараснало значително в сравнение с нивото през 2009 г.
(511)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че данните, отнасящи се до потреблението на Съюза на продукта, предмет на разследването, се различават значително в зависимост от използвания източник. Същата страна изказа твърдението, че надеждни данни могат да бъдат получени само въз основа на информацията, събрана от специализираните институции и изследователски центрове. С оглед на разясненията, представени в съображения 481-483, и на заключенията, посочени в същите съображения относно надеждността на данните, предоставени от консултанта, чиито услуги са използвани при разследването, твърдението беше отхвърлено.
(512)
Същата страна изказа твърдението, че потреблението на Съюза не следва да се определя чрез просто сумиране на наличния капацитет за производство на модули в Съюза, и че по-скоро потреблението на модули за собствени проекти на промишлеността на Съюза следва да се извади от него. Това твърдение беше отхвърлено, тъй като потреблението на модули беше определено въз основа на новоинсталираните мощности в Съюза. Такава е общоприетата практика за определяне на потреблението на модули. Потреблението на елементи беше определено въз основа на производството на модули в Съюза.
(513)
Друга страна изказа твърдението, че в описаната от консултанта методология се признава, че е трудно да се стигне до надеждни цифри за потреблението. Освен това се твърди, че данните за вноса, както и експортните продажби на промишлеността на Съюза са се базирали или на неподдаващи се на проверка оценки или на непълни данни и че съпоставянето, което Комисията е направила, не е било достатъчно, за да се направи заключението, че тези данни са действително надеждни и точни.
(514)
Както вече беше посочено в съображения 481 и 482 по-горе, качеството на данните и на използваните за събирането им методологии беше проверено от Комисията по време на посещения на място, въз основа на които беше счетено, че използваните методологии са надеждни, а резултатите точни и в разумна степен надеждни. Поради това твърдението беше отхвърлено.
4.4. Внос от засегнатата държава
4.4.1. Обем и пазарен дял на вноса от засегнатата държава
(515)
Вносът в Съюза от съответната държава е бил, както е посочено в таблиците по-долу; данните са посочени само в индекси и в диапазони от стойности, поради съображения за поверителност. Това е така, защото вносът, осъществен от производителя износител, за който не е установено субсидиране, както е споменато в съображение 472 по-горе, е бил приспаднат от общия внос от КНР.
Таблица 2-a
Внос на модули от КНР (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от КНР
Индекс (2009 г.=100)
100
251
462
408
Пазарен дял от общия пазар
60 % - 65 %
68 % - 73 %
75 % - 80 %
78 % - 83 %
Източник: Europressedienst
Таблица 2-б
Внос на елементи от КНР (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от КНР
Индекс (2009 г.=100)
100
273
491
506
Пазарен дял от общия пазар
5 % - 10 %
12 % - 17 %
17 % - 22 %
22 % - 27 %
Източник: Europressedienst
(516)
През разглеждания период обемът на вноса в Съюза от засегнатата държава се е увеличил значително, а именно с около 300 % по отношение на модулите и с над 400 % при елементите. Това е довело до значително увеличение на пазарния дял на вноса от засегнатата държава в Съюза. По-конкретно пазарният дял на вноса от засегнатата държава е нараснал от [60-65 %] на [78-83 %] за модулите и от [5-10 %] на [22-27 %] за елементите. Като цяло вносът на разглеждания продукт от КНР се е увеличил значително като обем и пазарен дял между 2009 г. и РП.
(517)
Следва да се отбележи, че ръстът на вноса от засегнатата държава е бил много по-висок, отколкото увеличението на потреблението на Съюза на разглеждания продукт. Следователно производителите износители са били в състояние да се възползват от растящото потребление на Съюза и тяхното присъствие на пазара се е увеличило поради по-големите пазарни дялове.
(518)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че данните, отнасящи се до обема на вноса в Съюза на продукта, предмет на разследването, се различават значително в зависимост от използвания източник. Същата страна изказа твърдението, че надеждни данни могат да бъдат получени само въз основа на информацията, събрана от специализираните институции и изследователски центрове. С оглед на разясненията, представени в съображения 481-483, и на заключенията, посочени в същите съображения относно надеждността на данните, използвани при разследването, твърдението беше отхвърлено.
(519)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни оспори методологията за определяне на общата стойност на вноса от КНР, като изказа твърдението, че тя е определена въз основа на трансакции на равнище CIF, без платено мито, поради което възникват съмнения дали тези трансакции действително са били предназначени за потребление в Съюза. По отношение на това твърдение следва да се изясни, че общата стойност на вноса от КНР, предоставена от консултанта, не е използвана при констатациите и че при разследването са определени само обеми на вноса и цени на вноса. Тъй като методологията за определяне на вносните цени не се оспорва като такава от съответната заинтересована страна, следва да се препрати към съответните констатации в съображения 520-528 по-долу. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
4.4.2. Цени на вноса и подбиване на цените
(520)
Средната цена на вноса в Съюза от засегнатата държава се е променяла, както следва:
Таблица 3-а
Вносна цена на модули от КНР (в EUR/kW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Вносни цени
2 100
1 660
1 350
764
Индекс (2009 г.=100)
100
79
64
36
Източник: Europressedienst и проверените отговори на въпросниците, представени от включените в извадката дружества
Таблица 3-б
Вносна цена на елементи от КНР (в EUR/kW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Цени на вноса
890
650
620
516
Индекс (2009 г.=100)
100
73
70
58
Източник: Europressedienst и проверените отговори на въпросниците
(521)
Средната цена на вноса от КНР е спаднала значително през разглеждания период за модулите и елементите. Що се отнася до модулите, средната вносна цена е намаляла с 64 % (от 2 100 EUR/kW през 2009 г. на 764 EUR/kW през РП). По подобен начин средната вносна цена на елементи от КНР e спаднала с 42 %, а именно от 890 EUR/kW на 516 EUR/kW.
(522)
Като цяло цената на разглеждания продукт е намаляла значително между 2009 г. и РП.
(523)
Един съдействащ несвързан вносител изказа твърдението, че вносните цени е следвало да бъдат определени въз основа на неговия внос в Съюза на съответния продукт, осъществен по време на разследването. Данните, предоставени от този вносител по време на разследването, обаче представляват само една малка част от общия внос в Съюза и въз основа на тях не могат да се направят значими изводи относно средната вносна цена за целия внос от КНР по време на целия разглеждан период, който обхваща няколко години. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(524)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че методологията за определяне на цените не е била обяснена, по-специално как са слети и обединени данните от различните източници. Освен това се твърди, че разходите за внос е следвало да се определят на база проверената информация, събрана по време на разследването, а не на база оценки.
(525)
Счита се, че предоставената на заинтересованите страни методология е достатъчно пълна, за да позволи разбиране на начина, по който е стигнато до различните цифри. Що се отнася до „разходите за внос“, следва да се разясни, че цените на място са коригирани, за да се получат цени CIF. Направените оценки се потвърждават от данните, събрани по време на разследването.
(526)
С цел да се определи подбиването на цените през РП бяха сравнени среднопретеглените продажни цени на включените в извадката производители от Съюза по вид на продукта за несвързани клиенти на пазара на Съюза, коригирани на ниво франко завода, със съответните среднопретеглени цени по вид на продукта на вноса от съдействащите китайски производители износители за първия независим клиент на пазара на Съюза, установени на база CIF, със съответните корекции за разходите след вноса, а именно за митническо оформяне, обработка и товарене. Бяха използвани средните разходи след вноса на включените в извадката вносители на модули, когато техните данните бяха предоставени.
(527)
Сравнението на цените беше извършено поотделно за всеки отделен вид на продукта за сделки на едно и също ниво на търговия със съответните корекции при необходимост и след приспадането на всички направени отстъпки. Резултатът от сравнението, изразен като процент от оборота на включените в извадката производители от Съюза през РП, показа среднопретеглени маржове на подбиване на цените в диапазона от [19,8 % - 37,5 %] за модулите, [12,6 % - -53,8 %] за елементите и [19,8 % - -37,5 %] общо за разглеждания продукт.
(528)
Следва да се отбележи, че за един включен в извадката производител износител беше изчислено подбиване на цената при елементите с отрицателен знак. Изнесените количества обаче на са били значителни и поради това не могат да се считат за представителни. Освен това друг от включените в извадката производители износители оспори източника, използван за корекцията от моноелементи към мултиелементи, без обаче да предостави доказателства в подкрепа на твърдението си. Действително специфичната корекция не беше оспорена от производителя износител, нито беше предоставена нова информация или доказателства, поради което твърдението беше отхвърлено.
4.5. Икономическо състояние на промишлеността на Съюза
4.5.1. Общи положения
(529)
Съгласно член 8, параграф 4 от основния регламент Комисията разгледа всички съответни икономически фактори и показатели, имащи отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза. Както е упоменато в съображения 14 - 22 по-горе, беше използвана извадка за анализа на вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
(530)
За целите на анализа на вредата Комисията разграничи макроикономическите и микроикономическите показатели за вреда. Комисията анализира макроикономическите показатели за разглеждания период въз основа на данните, получени от независимия консултант, сверени, доколкото е възможно, с други налични източници, както и от проверените отговори на въпросника, предоставени от включените в извадката производители на Съюза. Комисията анализира микроикономическите показатели на базата на проверените отговори на въпросниците, представени от включените в извадката производители от Съюза.
(531)
С оглед на настоящото разследване следните макроикономически показатели бяха оценени въз основа на информацията за всички производители на сходния продукт в Съюза: производство, производствен капацитет, използване на капацитета, обем на продажбите, пазарен дял, ръст, заетост, производителност, размера на подлежащите на изравняване субсидии и възстановяване от предишно субсидиране или дъмпинг.
(532)
Следните микроикономически показатели бяха оценени на базата на информацията във връзка с включените в извадката производители на сходния продукт в Съюза: средни единични цени, единични разходи, разходи за труд, запаси, рентабилност, парични потоци, инвестиции, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитали.
(533)
Една от заинтересованите страни твърди, че пазарните условия за разглеждания продукт са различни в различните държавите членки и че поради това анализът на вредата следва да се извърши на равнището на всяка държава членка поотделно. Това твърдение не беше подкрепено с доказателства. Освен това при разследването не се установиха никакви конкретни обстоятелства, които да обосновават анализа на вредата по държави членки. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(534)
Някои страни поставиха под въпрос цялостната надеждност на използваните от Комисията за целите на разследването макроикономически показатели за вреда. Те изказаха твърдението, че тенденциите, установени при някои от тези показатели, се различават от тенденциите, установени по отношение на същите показатели сред включените в извадката производители от Съюза. Посочени бяха по-специално производството на Съюза, производителността, продажбите, средните разходи за труд и заетостта.
(535)
Макроикономическите показатели бяха определени по отношение на всички производители от Съюза. При събирането на едни и същи данни за отделни производители от Съюза и за група производители от Съюза (т.е. включените в извадката производители от Съюза) тенденциите не са непременно идентични, тъй като например теглото на всяко едно от разглежданите дружества не се отчита при такава съпоставка. Поради това при сравнение на макроикономическите показатели за всички производители от Съюза и за включените в извадката не се стига непременно до значещи резултати и тези резултати не дават непременно възможност да се направи извода, че едните или другите данни са ненадеждни. При съпоставянето на тенденциите, следвани от макроикономическите показатели на промишлеността на Съюза, с тези, следвани от същите консолидирани показатели при включените в извадката производители от Съюза, разлики се забелязват при няколко показателя, като производителност, производствен капацитет, обем на продажбите, заетост, производителност на промишлеността на Съюза между 2011 г. и РП. По всеки един от тези показатели включените в извадката производители от Съюза са се представяли по-добре от промишлеността на Съюза като цяло. Причината за това е, че по време на РП много производители от Съюза, които не са част от извадката, са спрели производството си и така са оказали отрицателно въздействие върху макроикономическия показател, изчисляван на равнището на Съюза. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
(536)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че изводът, съдържащ се в съображение 153 от временния антидъмпингов регламент, а именно, че положението на промишлеността на Съюза е показвало ясна низходяща тенденция по всички основни показатели за вредата, се основава на данни, предоставени от консултанта. В това отношение следва да се изясни, че, от една страна, макроикономическите показатели, изредени в таблици 4а-6в от временния антидъмпингов регламент, се основават на данни, получени от консултанта и сверени, когато това е възможно, с други налични източници. От друга страна, макроикономическите показатели, изредени в таблици 7а-11в от временния антидъмпингов регламент, се основават на данни, събрани от включените в извадката производители от Съюза, които са проверени на място от Комисията. Следва също така да се отбележи, че решаващи фактори за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, като равнищата на рентабилност на промишлеността на Съюза, средните продажни цени в Съюза както и изчисленията за подбиването на цената, са въз основа на данни, събрани от включените в извадката производители от Съюза и производители износители, които бяха проверени на място. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
4.5.2. Макроикономически показатели
4.5.2.1. Производство, производствен капацитет и използване на капацитета
(537)
През разглеждания период общото производство на Съюза, производственият капацитет и използването на капацитета са се променяли, както следва:
Таблица 4-а
Модули - производство, производствен капацитет и използване на капацитета (MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на производството
2 155
3 327
4 315
4 021
Индекс (2009 г.=100)
100
154
200
187
Производствен капацитет
4 739
6 983
9 500
9 740
Индекс (2009 г.=100)
100
147
200
206
Използване на капацитета
45 %
48 %
45 %
41 %
Източник: Europressedienst
Таблица 4-б
Елементи - производство, производствен капацитет и използване на капацитета (MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на производството
1 683
2 376
2 723
2 024
Индекс (2009 г.=100)
100
141
162
120
Производствен капацитет
2 324
3 264
3 498
3 231
Индекс (2009 г.=100)
100
140.
151
139
Използване на капацитета
72 %
73 %
78 %
63 %
Източник: Europressedienst
(538)
Общото производство на Съюза на модули се е увеличило с 87 % през разглеждания период. Производството е достигнало връх през 2011 г., след което е отбелязало спад през РП. Производството на Съюза на модули е нараствало много по-бавно в сравнение с потреблението, което се е увеличило повече от три пъти през същия период. На фона на значителния ръст на потреблението производителите от Съюза са удвоили производствения си капацитет за модулите през разглеждания период. Същевременно, въпреки по-голямото производство процентът на използване на капацитета на промишлеността на Съюза е отбелязал спад от 4 процентни пункта, като е достигнал едва 41 % през РП.
(539)
Производството на Съюза на елементи се е увеличило с 20 % като цяло през разглеждания период. То е достигнало връх през 2011 г., след което е намаляло през РП. Производството на Съюза на елементи е следвало тенденцията по отношение на потреблението на Съюза с по-слабо изразено увеличение до 2011 г., а след това се е наблюдавал по-отчетлив спад през РП. Аналогично на изменението на потреблението на Съюза, промишлеността на Съюза първо е увеличила капацитета си с 51 % до 2011 г., а след това го е намалила през РП. Като цяло капацитетът е отбелязал ръст от 39 % през разглеждания период. Процентът на използване на капацитета е нараствал до 2011 г., като е достигнал връх от 78 %, а след това е намалял с 15 процентни пункта през РП. Като цяло използването на капацитета на промишлеността на Съюза на елементи е отбелязало спад през разглеждания период, като е достигнало 63 % през РП.
(540)
Следователно промишлеността на Съюза е увеличила капацитета си в отговор на нарасналото потребление. Производството на промишлеността на Съюза обаче е нараствало много по-бавно от потреблението, като това е довело до намаление на процентите на използване на капацитета за разглеждания продукт през разглеждания период.
(541)
AFASE изказа твърдението, че обемът на производството, определен за модулите и елементите в съображение 537 по-горе, и производствения капацитет на промишлеността на Съюза, определен за модулите и елементите в същото съображение, са надценени, и предостави данни от други източници (т.е. EPIA, IMS и BNEF), сочещи по-малки обеми. Тези цифри са същите като в съображение 537 по-горе.
(542)
Обемът на производството, определен в съображение 537 по-горе, е въз основа на информация, обхващаща и търгувани на борсата дружества и такива, които не се търгуват на борсата. Тенденциите, следвани от производството на Съюза и определени в съображение 537 по-горе, съответстват освен това на тенденциите, следвани от потреблението на Съюза и определени в съображение 509. Данните, предоставени от AFASE по отношение на обемите на производство, напротив говорят за разлика спрямо потреблението на Съюза, определено в съображение 509 и статистическите данни за потреблението на Съюза, публикувани от EPIA.
(543)
Що се отнася до производствения капацитет, разследването показа, че констатациите, съдържащи се в съображение 537, включват производствения капацитет на дружествата, започнали процедури за обявяване в несъстоятелност или спрели производство по време на РП, тъй като производствените им обекти и оборудване не са били разпродадени и поради това в състояние много бързо да възобновят производството си. Аналогично, както е посочено в съображение 542 по-горе, данните от съображение 537 включват данни от дружества, които не се търгуват на борсата.
(544)
Накрая, данните, предоставени от независимия консултант бяха сверени и проверени, след което бяха счетени за достатъчно точни. Въз основа на горното за данните, предоставени от AFASE въз основа на други налични източници, не беше установено, че непременно противоречат на констатациите от временния антидъмпингов регламент.
(545)
При всяко едно положение приемането на цифрите, предоставени от AFASE, не би повлияло цялостните констатации, че промишлеността на Съюза е понесла значителна вреда, тъй като тенденцията при тези показатели, а именно производство и производствен капацитет на Съюза, би била дори още по-силно изразена.
(546)
Един съдействащ несвързан производител изказа твърдението, че производственият обем, производствения капацитет и използването на капацитета е трябвало да бъдат определени въз основа на данните само за включените в извадката производители от Съюза. Тъй като това са макроикономически показатели обаче те следва да бъдат определени на равнището на производителите от Съюза с цел да се направи пълно и значещо описание на положението на промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(547)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни поиска Комисията да обясни как консултантът е изчислил годишното производство на Съюза. Друга заинтересована страна поиска Комисията да даде допълнителни обяснения относно съчетаването на различните налични данни по отношение на общия производствен капацитет на Съюза. Друга страна посочи, че общото производство на Съюза и общият производствен капацитет на Съюза е трябвало да бъдат получени от производителите от Съюза, избрани за включване в извадката, тъй като това би дало по-надежден резултат. В тази връзка страната твърди, че обществено достъпните данни са неточни поради поверителното естество на тези цифри и че всеки един изследователски център или консултант е принуден да положи анализа си на редица оценки и допускания.
(548)
Следва да бъде разяснено, че годишното производство на Съюза е изчислено въз основа на цифрите, докладвани от производителите от Съюза на консултанта. Когато за конкретна година не е могло да бъде получено годишното производство на определен производител от Съюза, за него е направена оценка, като степента на използване на капацитета от предходната година е приложена към новия производствен капацитет за съответната година. Институциите съпоставиха цифрите, получени от консултанта, с тези, докладвани в отговорите на промишлеността на Съюза във въпросниците за установяване наличието на правен интерес, попълвани преди започването на процедурата. Двете цифри са близки.
(549)
Що се отнася до искането за предоставяне на допълнителни разяснения по отношение на обединяването на разминаващите се данни за производствения капацитет на Съюза следва да се отбележи, че тази информация е вече предоставена в преписката, която е на разположение на заинтересованите страни. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(550)
И на последно място, производството на Съюза и производственият капацитет на Съюза са макроикономически показатели и поради това трябва да бъдат определени на равнището на цялата промишленост на Съюза, а не на равнището на включените в извадката производители от Съюза.
(551)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че методологията, използвана за събиране на данните за производството (най-вече интервюта и посещения на производствени обекти) не дава възможност да се постигнат надеждни резултати поради поверителния характер на тези данни и, следователно, нежеланието на дружествата да ги разкриват. Поради това подобна методология не може да се счита за адекватна. Страната твърди, че това се потвърждава от факта, че макар консултантът да е използвал много по-голям брой производители от Съюза от Комисията при разглеждането от нейна страна на наличието на правен интерес на етапа на започването на процедурата, общият обем на производството, определен от консултанта, е по-малък от този, който Комисията е определила за целите на решаването кои страни имат правен интерес по отношение на процедурата. Същата страна твърди също така, че поради това информацията, отнасяща се до този показател на вредата не може да се счита за категорично доказателство по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент.
(552)
На първо място следва да се разясни, че броят на производителите, взети предвид от консултанта, от една страна, и от Комисията, от друга, е като цяло подобен, поради което твърдението, че резултатите са непоследователни трябваше да бъде отхвърлено. Следва да се припомни също така, че данните събрани от консултанта, бяха съпоставени с други източници, когато това беше възможно, и беше установено, че оценките са сравнително надеждни. Поради това се потвърждава, че информацията относно данните за производството, предоставена от консултанта, беше счетена за категорично доказателство по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент.
4.5.2.2. Обем на продажбите и пазарен дял
(553)
През разглеждания период обемът на продажбите и пазарният дял на промишлеността на Съюза са се променяли, както следва:
Таблица 5-а
Модули - обем на продажбите и пазарен дял (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на продажбите на пазара на Съюза
1 037
1 890
2 683
2 357
Индекс (2009 г.=100)
100
182
259
227
Пазарен дял
19 %
15 %
13 %
13 %
Източник: Europressedienst
Таблица 5-б
Елементи - обем на продажбите и пазарен дял (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на продажбите - общ пазар
1 470
1 913
2 245
1 545
Индекс (2009 г.=100)
100
130
153
105
Пазарен дял
68 %
57 %
52 %
38 %
Източник: Europressedienst
(554)
През разглеждания период обемът на продажбите на модули се е увеличил със 127 %. Въпреки това на фона на ръста на потреблението от 221 % това е било равнозначно на спад на пазарния дял на промишлеността на Съюза от 19 % през 2009 г. и на 13 % през РП. По отношение на елементите продажбите на промишлеността на Съюза са се увеличили само незначително, а именно с 5 %, докато потреблението е нараснало с 87 %, което е довело до свиване на пазарния дял от 68 % през 2009 г. на 38 % през РП. В отговор на нарастващото потребление продажбите на промишлеността на Съюза на модули и елементи са се увеличавали много по-бавно от вноса от засегнатата държава. Поради това промишлеността на Съюза не е могла да се възползва от нарастващото потребление. Вследствие на това пазарните дялове за модулите и елементите са отбелязали спад през разглеждания период.
(555)
Една от заинтересованите страни твърди, че пазарният дял на промишлеността на Съюза за модули вече е бил едва 19 % през 2009 г. и че спадът с 6 пункта през разглеждания период не може да се счита за вреда.
(556)
Намаляването на пазарния дял с 6 пункта през разглеждания период трябва да се разглежда на фона на увеличеното потребление на модули в Съюза, което за същия период е нараснало с над 200 %. Както е посочено по-горе - дори при нараснало потребление тя не е могла да увеличи обема на продажбите си и е понесла загуба на пазарен дял. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(557)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че методологията, използвана за събиране на данните за продажбите (най-вече интервюта и посещения на производствени обекти) не дава възможност да се постигнат надеждни резултати поради поверителния характер на тези данни и, следователно, нежеланието на дружествата да ги разкриват. Поради това подобна методология не може да се счита за адекватна. Следователно те не могат в регулаторната уредба на различнитеда се приемат за категорични доказателства по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент. Както е посочено в съображение 482 по-горе, данните събрани от консултанта, бяха съпоставени с други източници, когато това беше възможно, и беше установено, че оценките са сравнително надеждни. Поради това се потвърждава, че информацията относно данните за продажбите, предоставена от консултанта, беше счетена за категорично доказателство по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент.
4.5.2.3. Заетост и производителност
(558)
Заетостта и производителността са се променяли през разглеждания период, както следва:
Таблица 6-а
Модули - заетост и производителност
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Брой служители
11 779
15 792
17 505
16 419
Индекс (2009 г.=100)
100
134
149
139
Производителност
(kW/на наето лице)
183
211
247
245
Индекс (2009 г.=100)
100
115
135
134
Източник: Europressedienst
Таблица 6-б
Елементи - заетост и производителност
2009 г.
2010 г
2011 г.
РП
Брой служители
5 281
5 937
5 641
4 782
Индекс (2009 г.=100)
100
112
107
91
Производителност
(kW/на наето лице)
319
400
483
423
Индекс (2009 г.=100)
100
126
151
133
Източник: Europressedienst
(559)
Заетостта при модулите се е увеличила между 2009 г. и РП с 39 %, а при елементите е спаднала с 9 %. Следва да се отбележи обаче, че заетостта се е увеличавала до 2011 г., след което е намаляла през РП за модулите. При елементите заетостта е регистрирала ръст до 2010 г., а след това е намаляла през 2011 г. и през РП. Общата производителност е показвала положителни тенденции за модулите и елементите, като е нараснала съответно с 34 % и 33 %. Това отчасти се дължи на усилията на промишлеността на Съюза да отговори на натиска на субсидирания внос от КНР.
(560)
Така, подобно на спада на производството в Съюза на модули между 2011 г. и РП, заетостта във връзка с модулите също е регистрирала спад през същия период. Що се отнася до елементите, заетостта се е увеличавала до 2010 г., а след това е намаляла през 2011 г. и РП, докато производството в Съюза на елементи е нараствало трайно до 2011 г., след което е започнало да се свива.
(561)
След оповестяването на окончателните заключения една от страните изказа твърдението, че методологията за определяне на общата заетост в Съюза по време на разглеждания период е некоректна. Същата страна твърди, че когато конкретните равнища на заетост на даден производител от Съюза не са били известни, вместо тях е била използвана средната заетост на тези производители от Съюза, за която е имало информация. Твърдението трябваше да бъде отхвърлено, тъй като методологията за определяне на общата заетост е различна, т.е. ако данни за заетостта, осигурявана от определен производител от Съюза, липсват, за тази цифра е направена оценка въз основа на данните за същото дружество от предишни години. Както е посочено в съображение 482 по-горе, тази методология беше проверена и беше установено, че тя е разумна. Поради това твърдението беше отхвърлено.
4.5.2.4. Размер на подлежащите на изравняване субсидии и възстановяване от последиците от предишно субсидиране или дъмпинг
(562)
Всички проценти на субсидиите са значително над нивото de minimis. Във връзка с въздействието на размера на подлежащите на изравняване субсидии върху промишлеността на Съюза, предвид обема и цените на вноса от засегнатата държава, това въздействие може да се счита за значително.
(563)
Тъй като това е първата антисубсидийна процедура по отношение на разглеждания продукт, не са налице данни, които предоставят възможност да се направи оценка на въздействие от евентуален предишен дъмпинг или субсидиране.
4.5.3. Микроикономически показатели
4.5.3.1. Цени и фактори, влияещи върху цените
(564)
Средните продажни цени на включените в извадката производители от Съюза за несвързани клиенти в Съюза са се променяли през разглеждания период, както следва:
Таблица 7-а
Модули - средни продажни цени в Съюза
2009 г.
2010 г.
2011 г.
IP
Средни продажни цени в Съюза на свободния пазар
(EUR/kW)
2 198,75
1 777,15
1 359,35
1 030,83
(Индекс 2009 = 100)
100
81
62
47
Производствени разходи
(EUR/kW)
2 155,02
1 599,44
1 400,13
1 123,60
Индекс (2009 г.=100)
100
74
65
52
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 7-б
Елементи - средни продажни цени в Съюза
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Средни продажни цени в Съюза на свободния пазар
(EUR/kW)
1 525,09
1 160,99
777,62
474,91
Индекс (2009 г.=100)
100
76
51
31
Производствени разходи
(EUR/kW)
1 647,10
1 021,67
1 057,56
745,61
Индекс (2009 г.=100)
100
62
64
45
Източник: проверените отговори на въпросниците
(565)
Продажните цени рязко са намалели, а именно с 53 % за модулите и с 69 % за елементите през разглеждания период. Продажните цени са отбелязали трайна тенденция на намаление през разглеждания период, но спадът им е бил особено отчетлив през РП, когато са се сринали до нива, които не са давали възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза. През разглеждания период производствените разходи са се свили с 48 % за модулите, а за елементите - с 55 %. Промишлеността на Съюза не е можела да се възползва нито от постоянните си усилия за увеличение на разходната си ефективност, нито от отражението на намалението на цената на основната суровина, а именно полисилицият. Това основно се дължи на нарастващия ценови натиск от страна на субсидирания внос, който е имал отрицателно отражение върху продажните цени на промишлеността на Съюза, които са спаднали дори повече от ефективността. Това може да се разглежда в контекста на негативната тенденция на рентабилността на промишлеността на Съюза, описана в съображение 579 по-долу. Като цяло е било налице значително намаление на средните продажни цени и производствените разходи на сходния продукт, което е имало твърде неблагоприятни последици за рентабилността на промишлеността на Съюза.
(566)
Една от заинтересованите страни оспори констатациите, че спадът в средните продажни цени е имал опустошителен ефект за рентабилността на промишлеността на Съюза. Тя изказа твърдението, че средните разходи на промишлеността на Съюза са спаднали в същата степен, поради което спадът в цената е естествено следствие. Както е описано в съображение 565 по-горе обаче при разследването се установи, че продажните цени на промишлеността на Съюза са спаднали дори повече от средните ѝ производствени разходи, поради което намалението на разходите не е отразено в рентабилността на промишлеността на Съюза. Поради това се потвърждава, че спадът в продажните цени на промишлеността е имал опустошителен ефект върху рентабилността на промишлеността на Съюза и твърденията в това отношение се отхвърлят.
(567)
Друга страна оспори заключението от съображение 138 от временния антидъмпингов регламент, че през РП цените са били на равнища, които не са давали възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза, и посочи, че пазарните сили определят дали това е така или не. Същата страна се противопостави и на заключението от същото съображение, че промишлеността на Съюза не е могла да извлече ползи от намаляването на разходите поради ценовия натиск на субсидирания внос. В това отношение институциите отбелязват следното: „нива, които не са давали възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза“ се отнася до факта, че промишлеността на Съюза е продавала на загуба и поради това не би могла да оцелее в дългосрочен план. Въпросът дали равнището на цената дава възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза следователно е въпрос единствено за отношението между производствените разходи и цените. „Не е могла да се възползва от намаляването на разходите“ се отнася до факта, че разходите са намалявали по-бавно от цените. И двете изявления са подкрепени с доказателства в съображение 138 от временния антидъмпингов регламент. Следователно това твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
4.5.3.2. Разходи за труд
(568)
През разглеждания период средните разходи за труд на включените в извадката производители от Съюза са се променяли, както следва:
Таблица 8-а
Модули - средни разходи за труд на наето лице
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Средни разходи за труд на наето лице (в евро)
38 194
40 793
41 781
42 977
Индекс (2009 г.=100)
100
107
110
113
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 8-б
Елементи - средни разходи за труд на наето лице
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Средни разходи за труд на наето лице (в евро)
49 677
49 357
49 140
49 350
Индекс (2009 г.=100)
100
99
99
99
Източник: проверените отговори на въпросниците
(569)
Между 2009 г. и РП средните разходи за труд на наето лице за модулите са отбелязали трайна тенденция на увеличение, а именно общо с 13 %. По отношение на елементите средните разходи за труд са останали стабилни през целия разглеждан период и леко са спаднали (с 1 %) между 2009 г. и 2010 г., но след това са останали стабилни през РП. Общото увеличение на цената на труда може да се обясни отчасти с едновременното увеличение на производителността (при модулите и елементите) и развитието на инфлацията.
(570)
Една заинтересована страна твърди, че през разглеждания период не е имало никаква инфлация и поради това общото увеличение на разходите за труд не може да се дължи на този фактор.
(571)
За разлика от твърдението на съответната заинтересована страна при разследването се установи, че по време на разглеждания период е имало инфлация и че това, че увеличението на разходите за труд, ограничено до модулите, може да бъде обяснено с инфлацията и увеличената производителност.
(572)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че положението на вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза, е било причинено от увеличение в разходите за труд и от успореден на него спад на производителността. Най-напред обаче следва да се отбележи, че разходите за труд са останали непроменени в случая на елементите, а производителността се е увеличила и при елементите, и при модулите. Поради това увеличението на разходите за труд може да се обясни с увеличена производителност. Освен това разследването показа, че разходите за труд не представляват значителна част от себестойността на продукцията, както вече беше посочено в съображение 203 от временния антидъмпингов регламент. Следователно това твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
4.5.3.3. Запаси
(573)
През разглеждания период нивата на запасите на включените в извадката производители от Съюза са се променяли, както следва:
Таблица 9-а
Модули - запаси
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Запаси в края на периода (в kW)
28 612
40 479
74 502
65 415
Индекс (2009 г.=100)
100
141
260
229
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 9-б
Елементи - запаси
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Запаси в края на периода (в kW)
16 995
23 829
76 889
68 236
Индекс (2009 г.=100)
100
140
452
402
Източник: проверените отговори на въпросниците
(574)
Запасите са се увеличили значително, а именно със 129 % за модулите, с 302 % за елементите през разглеждания период. Относно модулите запасите са регистрирали трайна тенденция на увеличение, като са достигнали много високи нива през 2011 г. (увеличение със 160 %), докато през РП са намалели, но все още са останали на много високи равнища в сравнение с началото на разглеждания период. Що се отнася до елементите, промяната е била дори по-отчетлива, с увеличение в запасите между 2009 г. и 2011 г. с над 350 %. По подобен начин след това запасите са намалели през РП, но са останали на много високи равнища в сравнение с началото на разглеждания период.
(575)
При разследването се установи, че предвид на неблагоприятната настояща ситуация производителите от Съюза ще се опитат да разполагат с ограничени запаси от сходния продукт, като ще произвеждат в зависимост от подадените поръчки. Ето защо увеличението на запасите от сходния продукт през разглеждания период не е фактор от значение при преценката дали промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда.
(576)
Същата страна твърди, че представянето на стойностите на запасите в съображение 141 от временния антидъмпингов регламент е подвеждащо, тъй като за разлика от производствения обем на промишлеността на Съюза запасите са изразени в kW, а не в MW.
(577)
Изразяването на запасите в kW или MW беше счетено за обстоятелство, което няма отношение към определянето на това дали промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда. Поради това твърдението се отхвърля.
(578)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че запасите е трябвало да бъдат определени за цялата промишленост на Съюза и че цифрите, получени само от десет производители от Съюза, не са представителни. Следва да се изясни, че запасите бяха разглеждани като микроикономически показател и поради това трябваше да бъдат определени въз основа на информация, събрана от отделни дружества, в този случай от извадката от производители от Съюза, счетени за представителни за цялата промишленост на Съюза. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
4.5.3.4. Рентабилност, парични потоци, инвестиции и възвръщаемост на инвестициите, способност за привличане на капитали
(579)
Рентабилността и паричните потоци са се променяли през разглеждания период, както следва:
Таблица 10-а
Модули - рентабилност и парични потоци
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Рентабилност на продажбите в Съюза на несвързани клиенти (% от оборота на продажбите)
2 %
10 %
-3 %
-9 %
Парични потоци
13 %
10 %
12 %
3 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 10-б
Елементи - рентабилност и парични потоци
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Рентабилност на продажбите в Съюза на несвързани клиенти (% от оборота на продажбите)
-8 %
12 %
-36 %
-57 %
Парични потоци
75 %
52 %
-0,3 %
-46 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
(580)
Рентабилността на включените в извадката производители от Съюза беше установена чрез изразяване на нетната печалба (преди облагане с данъци) от продажбите на сходния продукт за несвързани клиенти в Съюза като процент от оборота от тези продажби.
(581)
През разглеждания период рентабилността е намаляла рязко и е станала отрицателна за сходния продукт. За модулите тя е спаднала с 11 процентни пункта и с 49 процентни пункта за елементите.
(582)
Рентабилността за сходния продукт се е увеличила между 2009 г. и 2010 г., след което се е свила значително през 2011 г., когато промишлеността на Съюза е регистрирала загуби, като е отбелязала още по-значителен спад през РП. Загубите са били особено високи за елементите.
(583)
Тенденцията във връзка с нетния паричен поток, който е способността на включените в извадката производители от Съюза да самофинансират дейностите си, е следвала посоката към намаление между 2009 г. и РП. Най-голямото намаление на паричния поток е настъпило между 2011 г. и РП, като той е намалял с 10 процентни пункта за модулите с леко увеличение през 2011 г.. Намалението на паричните потоци за елементите е било по-отчетливо, отколкото за модулите, и е показало значително отрицателни нива през РП. Следователно през разглеждания период паричните потоци за сходния продукт са намалели.
(584)
По-долу е представено развитието на инвестициите и възвръщаемостта на инвестициите на включените в извадката производители от Съюза във връзка с общия пазар през разглеждания период:
Таблица 11-а
Модули - инвестиции и възвръщаемост на инвестициите
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Инвестиции (в евро)
12 081 999
50 105 017
64 643 322
32 730 559
Индекс (2009 г.=100)
100
415
535
271
Възвръщаемост на инвестициите
-15 %
19 %
-15 %
-17 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 11-б
Елементи - инвестиции и възвръщаемост на инвестициите
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Инвестиции (в евро)
31 448 407
34 451 675
10 234 050
6 986 347
Индекс (2009 г.=100)
100
110
33
22
Възвръщаемост на инвестициите
-4 %
10 %
-20 %
-19 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
(585)
От таблицата по-горе е видно, че промишлеността на Съюза е увеличила инвестициите си със 171 % за модулите между 2009 г. и РП. Това е свързано основно със значителното увеличение на капацитета. Въпреки това през същия период промишлеността на Съюза е свила инвестициите си със 78 % за елементите, като направените инвестиции са били свързани главно с НИРД, както и с подобрението и поддържането на производствените технологии и процеси, за да се увеличава ефективността. Тъй като промишлеността на Съюза не е могла да направи допълнителни инвестиции за елементите през разглеждания период, нивото на инвестициите през РП е било доста ниско. Понеже инвестициите са били финансирани основно чрез паричните потоци и междудружествени заеми, намалението на паричните потоци е имало непосредствено отражение върху равнището на направените инвестиции.
(586)
Възвръщаемостта на инвестициите (ВИ) е изразена като печалбата в процент от нетната балансова стойност на инвестициите. ВИ за сходния продукт е следвала сходни негативни тенденции, както тези за останалите показатели за финансовите резултати между 2009 г. и РП и за трите вида продукт. Що се отнася до елементите, докато през 2009 г. и 2010 г.е било налице увеличение, ВИ е спаднала значително през 2011 г., като е достигнала отрицателни нива. За модулите ВИ е била отрицателна през целия разглеждан период с изключение на 2010 г., когато е достигнала 19 %. Като цяло ВИ е спаднала през разглеждания период, като е достигнала - -17 % през РП за елементите, т.е. с 1 %, като е останала обаче на значително отрицателни нива, а именно - -19 %. Като цяло ВИ за сходния продукт е показала отрицателни тенденции през разглеждания период.
(587)
Способността за привличане на капитали беше анализирана по отношение на общия пазар и се установи, че способността на промишлеността на Съюза да генерира парични постъпления във връзка със сходния продукт постоянно се е влошавала, което е довело до влошаване на финансовото състояние на промишлеността на Съюза.
(588)
Една заинтересована страна твърди, че цифрите относно инвестициите, представени по-горе, са твърде ниски в сравнение с производствения капацитет на промишлеността на Съюза, както става ясно от съображение 538. В подкрепа на това твърдение страната съобщи, че ѝ е известно, че един от производителите от Съюза е направил инвестиция в увеличение на капацитета, която е на много по-голяма стойност. Съответната страна заключава, че поради това определеният производствен капацитет на промишлеността на Съюза е бил надценен. Следва да се отбележи, че това твърдение не е подкрепено от никакви доказателства, по-специално що се отнася до инвестицията, направена от въпросния производител от Съюза. От своя страна цифрите относно инвестициите, посочени във временния антидъмпингов регламент, се основават на действителна и проверена информация от включените в извадката производители от Съюза. Следва да се отбележи, че това твърдение се основава също така на съпоставка между съвкупните инвестиции на включените в извадката производители от Съюза и на съвкупния производствен капацитет на цялата промишленост на Съюза; тази база за сравнение обаче не може да се счита за уместна, тъй като не са взети предвид съвкупните инвестиции на цялата промишленост на Съюза. Следователно това твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
4.5.3.5. Заключение относно вредата
(589)
Анализът на положението на промишлеността на Съюза показа ясна низходяща тенденция при всички основни показатели за вредата. На фона на нарастващото като цяло потребление цялостното производство на модули и елементи през разглеждания период се е увеличило. Въпреки че обемът на продажбите е нараснал, пазарният дял на промишлеността на Съюза през РП се е свил поради по-голямото увеличение на потреблението през разглеждания период. Средната продажна цена е спаднала рязко през разглеждания период, отразявайки се негативно на всички финансови показатели за изпълнение, като рентабилност, парични потоци, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитали.
(590)
През разглеждания период общият обем на продажбите на промишлеността на Съюза се е увеличил. Въпреки това увеличаването на обема на продажбите на промишлеността на Съюза е съпроводено от огромно намаление в средните продажни цени.
(591)
По време на разглеждания период вносът на заинтересованите страни от КНР е нараснал по отношение на обема и пазарния дял. Същевременно цените на вноса непрекъснато са намалявали, подбивайки значително средната цена на промишлеността на Съюза на пазара на Съюза.
(592)
Няколко заинтересовани страни заявиха, че промишлеността на Съюза, и по-конкретно включените в извадката производители от Съюза, постигат добри резултати. Бе заявено, че определени показатели за вредата, а именно производствен обем, производствен капацитет, продажби и трудова заетост, са се увеличили и не са показвали съществена вреда, дори и по отношение на рентабилността на някои от производителите, включени в извадката. Тези твърдения не се потвърдиха от резултатите от разследването, което показа ясни тенденции на спад на много показатели за вредата, водещи към заключението, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда.
(593)
С оглед на изложеното по-горе разследването потвърди по-специално факта, че продажните цени са по-ниски от производствените разходи, като по този начин оказват отрицателно въздействие върху рентабилността на промишлеността на Съюза, достигайки отрицателни стойности през РП. Заключението е, че ако субсидираният внос продължи да навлиза на пазара на Съюза, загубите за промишлеността на Съюза вероятно ще доведат до окончателното прекратяване на всякакво значимо производство на сходния продукт в Съюза. Това изглежда се потвърждава от събитията по време на и след разследвания период, т.е. някои дружества обявиха несъстоятелност и/или временно или постоянно спиране на производството.
(594)
С оглед на изложеното по-горе бе направено заключение, че промишлеността на Съюза е претърпяла съществена вреда по смисъла на член 8, параграф 4 от основния регламент.
5. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
5.1. Въведение
(595)
В съответствие с член 8, параграфи 5 и 6 от основния регламент беше проучен въпросът дали причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е субсидираният внос от съответната държава. Освен субсидирания внос бяха проучени и други известни фактори, които биха могли да нанесат вреда на промишлеността на Съюза, за да се гарантира, че причинена от тях вреда няма да бъде приписана на субсидирания внос.
(596)
Някои заинтересовани страни заявиха, че пазарните условия за разглеждания продукт са различни в различните държави членки и поради това анализът на причинно-следствената връзка следва да се извърши поотделно за всяка държава членка.
(597)
Програмите за подкрепа на национално равнище до известна степен определят мащаба на пазара в държавите членки. При разследването обаче се установи, че търсенето не зависи единствено от програмите за подкрепа. В зависимост от географското местоположение, слънцегреене и цената на електроенергията на дадено място слънчевите панели, изглежда, са достигнали или най-малкото са на път да достигнат изравняване на цените (т.е. разходите за производство на слънчева енергия са еднакви с разходите за производство на електроенергия от конвенционални източници), което означава, че някои инвестиции се извършват независимо от програмите за подкрепа. Поради това не беше възможно да се установи, че пазарните условия зависят единствено от програмите за подкрепа, и това твърдение беше отхвърлено.
(598)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че при направения анализ на причинно-следствената връзка вредоносното въздействие на субсидирания внос не е разграничено, отделено и количествено изразено спрямо въздействието на други известни фактори, които по същото време са нанасяли вреда на промишлеността на Съюза. Освен това те заявиха, че Комисията не е направила общ анализ на известните други фактори.
(599)
В отговор на това твърдение следва да се отбележи, че в съответствие с установената си практика Комисията най-напред проучи дали е налице причинно-следствена връзка между субсидирания внос и вредата, понесена от промишлеността на Съюза, и на второ място - дали някой от известните други фактори е нарушил причинно-следствената връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и субсидирания внос. При този анализ бе направена оценка на въздействието на други известни фактори върху състоянието на промишлеността на Съюза и те бяха разграничени и отделени от вредоносното въздействие на субсидирания внос, за да се гарантира, че вредата, причинена от тези фактори, не се приписва на субсидирания внос. Беше установено, че ако изобщо има някакво отражение, нито един от тези фактори не е оказал съществено въздействие върху състоянието на промишлеността, което да опровергае факта, че констатираната съществена вреда трябва да бъде отдадена на субсидирания внос. Въз основа на това твърдението не беше взето под внимание.
(600)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни отново изтъкнаха същите твърдения. В това отношение се твърди, че Комисията следва изрично да установи чрез мотивирано и адекватно разяснение, че вредата, дължаща се на фактори, различни от субсидирания внос, не се приписва на него.
(601)
След като бяха проучени всички факти, при настоящото разследване се стигна до заключението, че - разглеждан самостоятелно, субсидираният внос е причинил съществена вреда на промишлеността на Съюза. В това отношение не беше възможно да се определи количествено въздействието на другите известни фактори и поради това беше направена качествена оценка, както е посочено в съображения 164-222 от временния антидъмпингов регламент. В заключение беше потвърдено, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е била причинена от субсидирания внос. Беше счетено, че въздействието на други фактори върху неблагоприятното развитие на промишлеността на Съюза е било ограничено. Следва да се отбележи, че в съответствие с член 8, параграфи 5 и 6 от основния регламент няма изискване относно формата на анализите, които следва да бъдат проведени с цел да се определи дали вредата се дължи на даден фактор или не. Напротив, в съответствие с член 8, параграфи 5 и 6 от основния регламент анализите трябва да се извършват така, че да бъде възможно вредоносното въздействие на субсидирания внос да бъде отделено и разграничено от вредоносното въздействие, причинено от други фактори. При разследването не бяха открити доказателства за това, че всички други известни фактори, които може да са допринесли за понесената вреда, заедно или поотделно са нарушили причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. С оглед на гореизложения анализ беше потвърдено, че другите известни фактори не са били от такова естество, че да опровергаят констатацията, че понесената от промишлеността на Съюза съществена вреда трябва да бъде отдадена на субсидирания внос. Въз основа на това тези твърдения не бяха взети под внимание.
(602)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че националните програми за подкрепа, слънцегреенето и цените на електроенергията (включително регулаторните такси) са различни в различните държави членки, като същевременно на всеки пазар са налице различни пазарни сегменти (инсталации за частни домове до 40 kW, инсталации с търговско и промишлено предназначение от 40 kW до 1 MW и пазарният сегмент на доставчиците на електроенергия с инсталации от 1 MW до 10 MW). С оглед на това те изказаха твърдението, че анализът на причинно-следствената връзка следва да се извърши поотделно за всяка държава членка, от една страна, и за сегмента на големите и на частните ползватели, от друга.
(603)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни отново изказаха твърдението, че анализът на причинно-следствената връзка следва да се извърши поотделно за всяка държава членка, без обаче да посочат допълнителни доводи или нови доказателства за това.
(604)
При разследването се установи, че продажбите и вносните цени са сходни на цялата територия на Съюза. Поради това може да се счита, че пазарът за продукта, предмет на разследването, определено е един. При разследването не се установи нито че производителите от различните държави членки или региони са съсредоточили дейността си конкретно на този пазар, нито че субсидираният внос е бил съсредоточен в една държава членка или регион. Освен това нито една от заинтересованите страни не изказа твърдението, че субсидирането и вредата следва да бъдат анализирани по държави членки, което би било необходимо условие за провеждането на отделен анализ на причинно-следствената връзка по държави членки. При разследването не бяха открити доказателства, че този подход би бил уместен, по-специално като се има предвид, че цените на разглеждания продукт са били сходни на цялата територия на Съюза. Следва да се отбележи също така, че слънцегреенето може да бъде различно в различните региони на една и съща държава членка, например много по-голямо в Южна Франция в сравнение със Северна Франция, или че в различните региони на една и съща държава членка (например в Белгия) може да се прилагат различни програми за подкрепа, поради което въздействието на тези фактори върху търсенето може да се различава в различните региони на една и съща държава членка. Разликите в регулаторната уредба на различните държави членки и/или региони обаче и разликите в условията, например слънцегреенето, не са достатъчно основание за отделен анализ на причинно-следствената връзка и съответно на вредата и субсидирането. Поради това тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(605)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че макар от значение да са и други фактори, националните програми за подкрепа остават основният фактор, определящ търсенето. Същата страна оспори твърдението, че на някои места цените на слънчевата енергия вече са се изравнили с тези на електроенергията от конвенционални източници, и изказа твърдението, че след РП цените на модулите са се увеличили, докато тези на електроенергията са се понижили. Изтъкнато бе също така, че при всички случаи поне в някои държави членки регулаторните, икономическите и техническите условия не позволяват свързване към електропреносната мрежа, поради което за тези държави членки е без значение дали е постигнато такова изравняване на цените или не. Страната обаче не предостави доказателства в подкрепа на изказаните твърдения. Изложените по-горе твърдения във всеки случай потвърждават, че по отношение на националните програми за подкрепа и изравняването на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници условията в различните държави членки може до известна степен да се различават. Нищо от предоставената информация обаче не сочи, че са налице основания да се направи анализ поотделно за всяка държава членка. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
(606)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна отново изказа това твърдение и предостави информация, за която счита, че показва различните пазарни условия в различните държави членки и сегменти. Предоставената информация обаче не може да се счита за показателна, тъй като представлява презентация във формат Power point без каквито и да било доказателства в подкрепа на изказаните твърдения, и поради това не сочи, че са налице основания да се направи анализ поотделно за всяка държава членка. Поради това твърдението на тази страна беше отхвърлено.
(607)
Въз основа на това беше направено заключението, че анализ на причинно-следствената връзка по държави членки и/или региони и пазарни сегменти не би отговарял на реалните пазарни условия.
(608)
ПКНР изказа твърдението, че Комисията е проявила непоследователност при анализа на причинно-следствената връзка, тъй като анализът на вредата е направен отделно за модулите и за елементите, докато при анализа на причинно-следствената връзка не се прави разграничение между видовете на продукта. В това отношение следва да се отбележи, че макар показателите за вредата действително да се дават поотделно за всеки вид на продукта, заключенията за всеки показател се отнасят за продукта - предмет на разследването, като цяло. Следва да се припомни също така, че модулите и елементите са един-единствен продукт и поради това анализът на причинно-следствената връзка е направен на тази база. Поради това твърдението беше отхвърлено.
5.2. Въздействие на субсидирания внос
(609)
При разследването се установи, че субсидираният внос от КНР през разглеждания период рязко се е увеличил: обемът на вноса е нараснал значително с около 300 % за модулите и с около 400 % за елементите, а пазарният им дял през РП е нараснал съответно от [60 % - 65 %] през 2009 г. на [78 % - 83 %] за модулите и от [5 % - 10 %] през 2009 г. на [22 % - 27 %] за елементите. Поради това се потвърждава, че през разглеждания период обемът на вноса и пазарният дял на разглеждания продукт рязко са се увеличили. Налице е ясно съвпадение във времето между увеличаването на субсидирания внос и загубата на пазарен дял от промишлеността на Съюза. Както се посочва в съображение 527 по-горе, при разследването също така беше установено, че субсидираният внос е подбивал цените на промишлеността на Съюза през РП.
(610)
При разследването се установи, че цените на субсидирания внос през разглеждания период са намалели с 64 % за модулите и с 42 % за елементите, което е довело до още по-голямо подбиване на цените. В отговор на този ценови натиск промишлеността на Съюза е положила сериозни усилия да намали производствените си разходи. Въпреки това извънредно ниските цени на вноса от Китай са принудили промишлеността на Съюза още повече да намали продажните си цени до степен, при която те са станали нерентабилни. По този начин рентабилността на промишлеността на Съюза рязко е намаляла през разглеждания период и през РП тя е започнала да отчита загуби.
(611)
Въз основа на гореизложеното се прави заключението, че наличието на внос от Китай и нарасналият пазарен дял на субсидирания внос от КНР на цени, които постоянно са подбивали цените на промишлеността на Съюза, са определящ фактор за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, по-специално недоброто ѝ финансово състояние и влошаването на повечето показатели за вредата.
(612)
Една от заинтересованите страни оспори наличието на достатъчна взаимовръзка между субсидирания внос на разглеждания продукт от КНР и понесената от промишлеността на Съюза съществена вреда. В подкрепа на тази теза беше приведен доводът, че, от една страна, в сравнение с 2009 г. маржът на печалба на промишлеността на Съюза за елементи през 2010 г. значително се е увеличил (от производство на загуба на 12 % печалба), докато вносът от Китай е бил с 36 % по-евтин от цените на промишлеността на Съюза и през същия период пазарният му дял се е удвоил. От друга страна, в сравнение с 2010 г. през 2011 г. пазарният дял на вноса от Китай се е увеличил само с 6 процентни пункта, въпреки че потреблението през същия период е нараснало много повече, а независимо от това промишлеността на Съюза е отчела загуби от 36 %. Същата страна твърди също така, че през РП вносът на елементи от други трети държави е бил на същите цени като вноса от Китай, но е придобил по-голям пазарен дял, отговарящ на загубения пазарен дял от промишлеността на Съюза.
(613)
При разследването се установи, че през разглеждания период пазарният дял на Китай за модули и елементи постоянно се е увеличавал (със 17 процентни пункта при модулите и 17 процентни пункта при елементите). Както се посочва в съображение 609 по-горе, субсидираният внос от КНР значително се е увеличил, а вносните цени са се понижили. Успоредно с това през разглеждания период промишлеността на Съюза е губела пазарен дял и както е посочено в съображения 589-593 по-горе, при всички основни показатели за вредата се отчита неблагоприятна тенденция. Поради това се потвърждава, че е налице ясно съвпадение във времето между увеличаването на субсидирания внос и загубата на пазарен дял от промишлеността на Съюза.
(614)
Посочената по-горе взаимовръзка във времето беше установена поотделно за всички видове на продукта. Освен това анализът на въздействието, което вносът оказва върху маржа на печалба на промишлеността на Съюза поотделно за всяка година от разглеждания период, не води до значими резултати, тъй като не е необходимо наличието на субсидия и съществена вреда, както и на причинно-следствена връзка между тях да се установяват поотделно за всяка година. Взаимовръзката между субсидирания внос и съществената вреда е доказана в достатъчна степен при анализа на процесите през целия разглеждан период.
(615)
Следва да се отбележи също така, че рентабилността на промишлеността на Съюза е един от факторите, посочени в член 8, параграф 4 от основния регламент, който трябва да бъде проучен, когато се разглежда въздействието на субсидирания внос върху състоянието на промишлеността на Съюза. Сам по себе си фактът, че промишлеността на Съюза е била рентабилна през определена година, не означава непременно, че не е понесла съществена вреда. Освен това не е необходимо загубата на пазарен дял на промишлеността на Съюза да отговаря точно на увеличението в пазарния дял на субсидирания внос, за да се установи наличието на причинно-следствена връзка между вредата и субсидирания внос. На последно място, други фактори (напр. внос от други трети държави или развитие на потреблението), които биха могли да имат отражение върху състоянието на понесена вреда, в което се намира промишлеността на Съюза, бяха разгледани отделно и констатациите по тях са изложени в съображения 619-732 по-долу.
(616)
Съвпадането във времето между нарасналия субсидиран внос в значителни количества, който подбива цените на промишлеността на Съюза, и все по-нестабилното състояние на промишлеността на Съюза е ясен показател за наличието на причинно-следствена връзка в настоящия случай, както е установено в съображения 609-611 по-горе. Поради това твърденията, че липсва каквато и да било взаимовръзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, бяха отхвърлени.
(617)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна продължи да оспорва анализа на причинно-следствената връзка, тъй като рентабилността на промишлеността на Съюза не е била анализирана специално за определени години (по-конкретно 2010 г.), а за целия разглеждан период.
(618)
Следва да се отбележи, че по отношение на причинно-следствената връзка не може да се достигне до достоверни заключения, ако се отдели една конкретна година от разглеждания период, без да се вземат под внимание развитието на промишлеността на Съюза през целия разглеждан период и взаимовръзката между него и развитието на субсидирания внос. Подобен анализ може да доведе само до частична картина и от него не могат да се извлекат стабилни изводи. Високата рентабилност през 2010 г., която се отразява и върху други финансови показатели на промишлеността на Съюза, се дължи на извънредно големия скок в потреблението на Съюза благодарение на щедрите схеми за подкрепа - това дава възможност на промишлеността на Съюза да отчете най-добро увеличение на продажбите през същата година, но то е само временно и във всички случаи не е трайно за този вид промишленост. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
5.3. Въздействие на други фактори
5.3.1. Внос от други трети държави
(619)
През разглеждания период обемът на вноса на модули от други трети държави се е увеличил с 19 %, а пазарният дял се е свил от 18,4 % на 6,8 %. Тайван е вторият най-голям износител след КНР.
(620)
През разглеждания период обемът на вноса на елементи от други трети държави се е увеличил със 186 %, като пазарният дял е нараснал от около 24 % през 2009 г. на близо 36 % през РП. Тайван е вторият най-голям износител на елементи след КНР и по количество на вноса и пазарен дял далеч изпреварва останалите трети държави, но все още не достига отбелязаните от КНР равнища.
(621)
Средните вносни цени на модули и елементи от трети държави са по-високи от средната единична цена на вноса от КНР. Наличната информация по отношение на вноса от Тайван показва, че средната вносна цена на модулите е по-висока от средната вносна цена на модулите от Китай, а средната вносна цена на елементите е в същия диапазон като средната вносна цена на елементите от КНР. Тъй като обаче не е налице подробна информация по видове на продукта, сравнението на осреднени цени може да се използва само като ориентир и на тази база не могат да се направят стабилни изводи. През целия разглеждан период обемът на вноса на елементи от Тайван непрекъснато се увеличава, вследствие на което пазарният му дял се увеличава с около 14 процентни пункта. Дори да се приеме обаче, че вносът на елементи от Тайван може да е допринесъл за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, не може да се направи заключението, че той е нарушил причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза, тъй като обемът на вноса на елементи от КНР леко превишава този от Тайван. Що се отнася до цените, въпреки че средните индикативни цени попадат в същия диапазон, на тази основа не може да се направи никакво заключение, тъй като няма данни за конкретния вид на внесените елементи. Като цяло обаче и въпреки нарасналия пазарен дял по отношение на продукта, който е предмет на разследването, обемите са по-малки в сравнение с тези от КНР и цените през РП като цяло са по-високи, с изключение на цените на елементите. Въз основа на това и по-специално с оглед на обстоятелството, че обемът на вноса, пазарният дял и цените на други трети държави средно са сходни с тези на промишлеността на Съюза или ги превишават, може да се направи заключението, че вносът от трети държави не е нарушил причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(622)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни направиха коментари по отношение на констатациите във връзка с вноса от други трети държави. Тези страни обаче не разкриха нова информация и доказателства, които евентуално биха променили съответните констатации.
(623)
Страните подчертаха по-специално обема на вноса на елементи от Тайван. Абсолютният обем на вноса на разглеждания продукт от Тайван (1 132 MW) обаче представлява извънредно малък дял (под 5 %) от общото потребление в Съюза (21 559 MW), както и в сравнение с вноса от КНР (15 005 MW). Поради това вносът от Тайван - ако изобщо има някакво отражение, е повлиял само незначително върху вредата за промишлеността на Съюза и не нарушава причинно-следствената връзка.
Таблица 12
Внос и пазарен дял - други трети държави
МОДУЛИ
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от всички други трети държави (MW)
1 003
1 702
1 385
1 195
Индекс (2009 г. = 100)
100
169
138
119
Пазарен дял на вноса от всички други трети държави
18,4 %
14,0 %
7,0 %
6,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 385,34
1 852,23
1 430,90
1 218,41
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Обем на вноса от Тайван (MW)
49
144
140
135
Индекс (2009 г. = 100)
100
294
286
276
Пазарен дял на вноса от Тайван
0,9 %
1,2 %
0,7 %
0,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 102,04
1 659,72
1 350,00
1 125,93
Индекс (2009 г. = 100)
100
79
64
54
Обем на вноса от САЩ (MW)
140
180
51
60
Индекс (2009 г. = 100)
100
129
36
43
Пазарен дял на вноса от САЩ
2,6 %
1,5 %
0,3 %
0,3 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 400,00
1 872,22
1 431,37
1 233,33
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Обем на вноса от други държави в Азия (MW)
720
1.140
1.029
879
Индекс (2009 г. = 100)
100
158
143
122
Пазарен дял на вноса от други държави в Азия
13,2 %
9,3 %
5,2 %
5,0 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 400,00
1 870,18
1 440,23
1 229,81
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Обем на вноса от държави в останалата част на света (MW)
94
238
165
121
Индекс (2009 г. = 100)
100
253
176
129
Пазарен дял на вноса от държави в останалата част на света
1,7 %
2,0 %
0,8 %
0,7 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 404,26
1 869,75
1 442,42
1 231,40
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Източник: Europressedienst
ЕЛЕМЕНТИ
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от всички други трети държави (MW)
510
884
1 100
1 457
Индекс (2009 г. = 100)
100
173
216
286
Пазарен дял на вноса от всички други трети държави
23,7 %
26,6 %
25,5 %
36,2 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 166,67
1 072,40
751,82
553,88
Индекс (2009 г. = 100)
100
92
64
47
Обем на вноса от Тайван (MW)
235
400
540
997
Индекс (2009 г. = 100)
100
170
230
424
Пазарен дял на вноса от Тайван
10,9 %
12,0 %
12,5 %
24,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
948,94
1 100,00
670,37
514,54
Индекс (2009 г. = 100)
100
116
71
54
Обем на вноса от САЩ (MW)
40
40
40
33
Индекс (2009 г. = 100)
100
100
100
83
Пазарен дял на вноса от САЩ
1,9 %
1,2 %
0,9 %
0,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 350,00
1 050,00
825,00
636,36
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
61
47
Обем на вноса от Япония (MW)
60
154
170
145
Индекс (2009 г. = 100)
100
257
283
242
Пазарен дял на вноса от Япония
2,8 %
4,6 %
3,9 %
3,6 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 350,00
1 051,95
829,41
641,38
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
61
48
Обем на вноса от държави в останалата част на света (MW)
175
290
350
282
Индекс (2009 г. = 100)
100
166
200
161
Пазарен дял на вноса от държави в останалата част на света
8,1 %
8,7 %
8,1 %
7,0 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 348,57
1 051,72
831,43
638,30
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
62
47
Източник: Europressedienst
5.3.2. Несубсидиран внос от КНР
(624)
След щателен анализ на несубсидирания внос от КНР беше установено, че той няма съществено въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза, което да може да наруши установената причинно-следствена връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
5.3.3. Развитие на потреблението на Съюза
(625)
Както се посочва в съображение 509 по-горе, през разглеждания период потреблението на модули в Съюза се е увеличило с 221 %, а потреблението на елементи - с 87 %. То е достигнало най-високата си точка през 2011 г. и е спаднало през РП, макар че се задържа далеч над равнището в началото на разглеждания период през 2009 г. Промишлеността на Съюза не е успяла да се възползва от нарасналото потребление, тъй като през същия период пазарният ѝ дял е намалял от 19 % на 13 % за модулите и от 68 % на 38 % за елементите. По същото време пазарният дял на КНР рязко е нараснал до 2011 г. и след това се стабилизирал на много високо равнище през РП, когато потреблението е намаляло. Поради това, като се има предвид, че през разглеждания период въпреки спада на потреблението в Съюза през РП субсидираният внос от КНР или е запазил пазарния си дял (при модулите), или го е увеличил (при елементите) за сметка на промишлеността на Съюза, не може да се направи заключението, че потреблението се е свило до степен, която е нарушила причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза. Освен това при разследването се установи, че тъй като капацитетът на промишлеността на Съюза при всяко положение е бил много по-малък от мащаба на потреблението, свиването на потреблението през РП не може да е оказало въздействие върху състоянието на понесена вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза.
(626)
Въз основа на наличната информация е трудно да се установи до каква степен търсенето се определя от програмите за подкрепа на държавите членки. Както се посочва в съображение 632 по-долу, съществуват различни програми за подкрепа, а взаимовръзката между тях и търсенето е изключително сложна, поради което точното им въздействие трудно може да се изрази количествено. Наличните сведения обаче сочат, че даже без програми за подкрепа търсенето на слънчева енергия ще продължи и с течение на времето дори ще се увеличава, макар и в по-малка степен, отколкото при наличието на такива програми. В тази връзка няколко страни изказаха твърдението, че в някои региони на Съюза цените на слънчевата енергия вече са се изравнили или почти са се изравнили с тези на електроенергията от конвенционални източници.
(627)
Една заинтересована страна заяви, че вносът от КНР не е удовлетворил изцяло увеличеното потребление и че въпреки че при модулите промишлеността на Съюза е загубила пазарен дял в периода 2009 - 2010 г., през същия период тя е повишила рентабилността си. Освен това се твърди, че през 2009 г., когато вносът на елементи от КНР е имал само 8-процентен пазарен дял, промишлеността на Съюза отново е отчела 8-процентна загуба.
(628)
Както се посочва в съображения 609-616 по-горе, въпреки спада на потреблението в Съюза през РП през разглеждания период субсидираният внос от КНР или запазва пазарния си дял (при модулите), или го увеличава (при елементите) за сметка на промишлеността на Съюза. Поради това не може да се направи заключението, че потреблението се е свило до степен, която е нарушила причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза. Освен това при разследването се установи, че тъй като капацитетът на промишлеността на Съюза при всяко положение е бил много по-малък от мащаба на потреблението, свиването на потреблението през РП не може да е оказало въздействие върху състоянието на понесена вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(629)
Друга заинтересована страна оспори твърдението, че търсенето в Съюза ще продължи даже без национални програми за подкрепа. Същата страна изказа твърдението, че има взаимовръзка между търсенето и програмите за подкрепа и че без подобни програми проектите във фотоволтаичния сектор вече не биха били печеливши, поради което търсенето на соларни панели също ще спре. Тази страна обаче не представи никакви доказателства, които биха могли да опровергаят констатациите, изложени в съображение 626. При липсата на нова информация в това отношение твърдението беше отхвърлено.
(630)
След оповестяването на окончателните заключения ПКНР изказа твърдението, че фактът, че капацитетът на промишлеността на Съюза при всички положения не е удовлетворявал търсенето в Съюза, не е от значение, тъй като обемът на продажбите на модули на промишлеността на Съюза е спаднал в съответствие със спада в потреблението; ПКНР изтъкна отново, че спадът в потреблението между 2011 г. и ПР е причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Въпреки че потреблението в Съюза действително е спаднало между 2011 г. и РП и обемът на продажбите на модули е намалял със сходни темпове, тези факти трябва да се разглеждат във връзка с развитието на субсидираните цени на вноса от Китай, които значително подбиват цените на промишлеността на Съюза и я принуждават да продава на загуба. В това отношение се припомня, че, както се посочва в съображение 111 от временния антидъмпингов регламент, вносът от КНР или е запазил пазарния си дял (при модулите), или го е увеличил (при елементите) на фона на намаляващо потребление. Същевременно цените на вноса от Китай значително са се понижили и в значителна степен са подбивали цените на промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
5.3.4. Преференциалните цени (ПЦ) като основен пример за програми за подкрепа
(631)
Няколко заинтересовани страни заявиха, че причината за понесената от промишлеността на Съюза вреда е свързана с намаленията в преференциалните цени, които се прилагат от държавите членки. Твърди се, че тези съкращения са довели до намаляване на броя на слънчевите инсталации и спад в търсенето на разследвания продукт на пазара на Съюза, като това е причинило съществена вреда на промишлеността на Съюза.
(632)
Държавите членки въведоха ПЦ, задължения по квотите с търгуеми зелени сертификати, инвестиционни субсидии и данъчни стимули с цел да подкрепят производството на енергия от възобновяеми източници. В някои държави членки подкрепа се предоставя и от структурните фондове на ЕС. Най-често прилаганият инструмент за подкрепа в областта на слънчевата енергия са преференциалните цени. Анализът на Комисията се съсредоточи върху този вид програма за подкрепа.
(633)
ПЦ са инструмент за финансова подкрепа, насочен към постигане на задължителни национални цели за използването на енергия от възобновяеми източници в съответствие с предписанията на Директива 2009/28/ЕО (102) за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници. Степента на подкрепа и начинът, по който се прилагат ПЦ, са различни в различните държави членки. Посредством ПЦ мрежовите оператори са длъжни да купуват слънчева енергия на цени, които гарантират, че производителите на слънчева енергия (обикновено собственици на слънчеви инсталации) възстановяват разходите си и постигнат разумна норма на възвръщаемост. Както и други програми за подкрепа, в повечето случаи ПЦ също са предмет на контрол на държавните помощи съгласно членове 107 и 108 от ДФЕС, което гарантира липсата на свръхкомпенсиране за производителите на електроенергия.
(634)
Въпреки националните различия при развитието на ПЦ в Съюза се наблюдават три явления: i) намалението на размера на ПЦ, ii) преустановяването на програмата за ПЦ като цяло (Испания) и iii) въвеждането на прагови стойности за мощността („тавани“) на инсталациите, отговарящи на условията за финансиране, както и на общи тавани на годишно инсталираните нови мощности, за който се предоставя подкрепа на равнището на държавите членки. Що се отнася до таваните, явно те са били въведени основно през 2012 г. и по тази причина най-вероятно не са оказали никакво въздействие върху потреблението през РП. Поради това анализът се съсредоточи върху неотдавнашното премахване на ПЦ в Испания и намаляването на размера на ПЦ в повечето държави членки. При анализа бе проучено дали те са оказали въздействие върху търсенето на пазара на Съюза и дали това би могло да бъде причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. В това отношение бе счетено, че въздействието от развитието на ПЦ по отношение на търсенето на модули е било показателно и за положението по отношение на елементите. Тъй като елементите действително са незаменим компонент за производството на модули и не се използват в други производствени процеси, намалялото търсене на модули автоматично предизвиква спад в търсенето на елементи.
(635)
Въпреки че разследването потвърди наличието на връзка между развитието на ПЦ и потреблението, то показа също така, че спадът на потреблението в периода между 2011 г. и РП не е допринесъл по начин, който да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, както подробно се посочва в съображение 625 по-горе. Разследването показа, че въпреки влошеното състояние на промишлеността на Съюза производителите износители са успели да запазят големите си пазарни дялове за модули (80 %) и дори леко да увеличат пазарния си дял за елементи (от 20 % през 2011 г. на 22 % през РП). В допълнение следва да се отбележи, че средната цена на модули, фактурирана от промишлеността на Съюза, е спаднала с 53 % през разглеждания период, основно поради значителното увеличаване на субсидирания внос и оказвания от него съществен ценови натиск върху пазара на Съюза. Поради това загубата на рентабилност за промишлеността на Съюза не може да бъде приписана основно на съкращенията в ПЦ.
(636)
Вследствие на това се приема, че ПЦ са довели до търсене на слънчева енергия и че неотдавнашното им премахване (например в Испания) и намаленията на ПЦ в други държави членки са довели до спад на потреблението на разследвания продукт през РП, като по този начин вероятно са допринесли за вредата, понесена от промишлеността на Съюза. Въпреки това спадът на потреблението през РП не е от такова естество, че да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
(637)
Няколко страни изразиха становище, че поради съкращенията в ПЦ възможностите за инвестиции в областта на слънчевата енергия са станали непривлекателни за инвеститорите и по този начин са довели до спад в търсенето на разглеждания продукт в Съюза.
(638)
Въпреки че разследването потвърди наличието на връзка между размера на ПЦ и мащаба на инвестициите в соларната промишленост, то показа също така, че инвестициите в областта на слънчевата енергия зависят в по-малка степен от това условие в регионите с интензивно слънцегреене, където производството на слънчева енергия е по-ефективно, и в регионите с високи цени на електроенергията. Разследването показа, че инвестиции все още се извършват (например в Испания) въпреки премахването на програмата за ПЦ. Нещо повече, разследването разкри, че възможностите за инвестиции в областта на слънчевата енергия остават привлекателни дори и при по-ниски размери на ПЦ. Въз основа на гореизложеното твърдението беше отхвърлено.
(639)
Няколко страни изказаха твърдението, че развитието на ПЦ е оказало силен натиск за понижаване на цените и съответно се е отразило на рентабилността на промишлеността на Съюза. Една от заинтересованите страни изтъкна, че е разгледано само въздействието, което развитието на ПЦ е оказало върху търсенето, докато е трябвало да бъде анализирано и отражението върху цените. В същата връзка няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че повечето държави членки са направили големи съкращения още през 2010 г. и това е оказало натиск за понижаване на цените на модулите.
(640)
По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че държавите членки са направили съкращенията в ПЦ на различни етапи във времето и с различни темпове, поради което е твърде трудно да се очертае обща картина за целия Съюз. Независимо от момента, в който ПЦ са достигнали много ниски равнища, значителното понижение в цените на промишлеността на Съюза и в нейната рентабилност през разглеждания период не може да се обясни единствено или предимно с намалението на ПЦ. На първо място, въз основа на събраната информация за Германия и Италия, които заедно представляват около 75 % от потреблението в Съюза през 2011 г., спадът в средните продажни цени е по-силно изразен от спада в размера на ПЦ през РП. На второ място, събраните сведения сочат, че в някои държави, като Италия, дори при много щедри ставки на ПЦ промишлеността на Съюза е била принудена чувствително да намали цените си. На последно място, през РП производителите от Съюза са били принудени да продават на цени под себестойността на продукцията главно поради това, че китайските производители износители са държали 80 % от пазара на Съюза и следователно са имали възможност да влияят на механизма за определяне на цените.
(641)
При разследването беше установено също така, че поради по-високите ставки на ПЦ и поради спада в цените на модулите в Съюза до 2011 г. инвестициите в слънчева енергия са били изключително привлекателни, тъй като инвеститорите са отчитали много голяма възвращаемост. Това е довело до повече инвестиции и съответно до по-голямо търсене на слънчеви панели. Вследствие на увеличеното търсене общият обем заплатени ПЦ значително се е увеличил и повечето държави членки са занижили съществуващите програми за ПЦ с цел да избегнат, наред с други последици, увеличение на себестойността на електроенергията. Това показва, че съкращаването на ПЦ може също така да е било следствие от спада в цените, а не обратното. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(642)
След оповестяването на окончателните заключения една заинтересована страна заяви, че е налице противоречие между съображение 640 по-горе, в което се посочва, че е трудно да се направи оценка на търсенето в Съюза като цяло, и съображение 608 по-горе, в което се посочва, че анализът на причинно-следствената връзка по държави членки не би довел до значими резултати. Следва да се поясни, че при оценката в съображение 640 се има предвид, че е трудно да се очертае обща картина на развитието на ПЦ за целия Съюз, а не на търсенето в Съюза, както твърди заинтересованата страна. Следователно между двете съображения не съществува противоречие и твърдението беше отхвърлено.
(643)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че дори при високи ПЦ цената на модулите може да спадне значително поради технологичното развитие, икономиите от мащаба, намаляването на себестойността и увеличаващия се производствен капацитет в световен мащаб. По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че според събраните сведения италианските производители са били принудени да свалят цените си под себестойността на продукцията дори при наличието на високи ПЦ. Въпреки че посочените по-горе фактори може действително да са оказали въздействие върху средните разходи, те не могат да обяснят защо производителите от Съюза е трябвало да намалят цените си под себестойността на продукцията. Поради това се стигна до заключението, че причина за спада на цените е бил предимно субсидираният внос от КНР, заради който цените са били занижени до равнища, които не могат да бъдат поддържани; поради това твърдението беше отхвърлено.
(644)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни заяви, че заключението в съображение 641 по-горе - а именно че съкращаването на ПЦ може също да е било следствие от намаляването на цените, а не обратното, не е подкрепено с доказателства.
(645)
Следва да се отбележи, че заключенията, посочени в съображение 641 по-горе, се основават на наличната информация по време на разследването, а описаният вариант беше счетен за разумен с оглед на обстоятелствата на конкретния пазар. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(646)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изрази несъгласие със заключението, че ценовият натиск, довел до понижаване на цените на производителите от Съюза, е бил предизвикан главно от субсидирания внос, и изказа противоположното твърдение, че именно съкращаването на ПЦ е принудило производителите от Съюза да намалят цените си. Същата страна отново настоя, че при ограничаването на ПЦ цените на фотоволтаичните системи са намалели успоредно с намаляването на ПЦ, така че разходите на дружествата, разработващи проекти, не са се увеличили, и това в крайна сметка е довело до ценовия натиск върху производителите от Съюза.
(647)
Тъй като не бяха представени категорични доказателства в подкрепа на тези твърдения, Комисията поддържа анализа си и заключенията си, изложени в съображения 640 и 641 по-горе.
(648)
Същата страна изказа твърдението, че пазарите се обуславят от развитието на ПЦ, и предостави информация за броя на ФВ инсталациите през 2012 и 2013 г. в Обединеното кралство. Предоставената от страната информация е публикация на британското правителство въз основа на седмичните регистрации в централния регистър на ПЦ в Обединеното кралство (CFR). Следва да се отбележи, че тази информация се отнася предимно за период извън РП, и то само за една държава членка, докато настоящото разследване е насочено към състоянието на пазара на Съюза като цяло. Във всеки случай не се оспорва, че равнищата на ПЦ оказват влияние върху търсенето, тъй като рентабилността на инвестицията в места с по-слаба слънчева радиация зависи от равнището на ПЦ. За да покажат обаче, че равнището на преференциалните цени през РП е причина за вредата, заинтересованите страни би трябвало да докажат, че увеличението на цената на производителите от Съюза до равнище, при което те не понасят вреда, би означавало, че производителите от Съюза не биха били в състояние да продават разглеждания продукт, тъй като инвестициите във ФВ системи не биха били жизнеспособни при такива ценови равнища. Такива доказателства не бяха представени. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(649)
Няколко страни изказаха твърдението, че при ниски ставки на ПЦ инвестициите във фотоволтаични проекти са били икономически жизнеспособни само когато са били реализирани с по-евтините слънчеви панели, внасяни от КНР. Поради това се твърди, че съкращенията в ПЦ са причинили съществена вреда на промишлеността на Съюза. Друга страна изказа твърдението, че ставките на ПЦ са оказали въздействие върху механизма за определяне на цените на модулите.
(650)
Следва да се отбележи, че себестойността на модула, при която определен проект въпреки всичко би бил икономически жизнеспособен, е различна в различните държави членки или различните региони и е следствие на множество фактори, като ПЦ, други регулаторни инициативи, слънцегреене, цените на електроенергията от конвенционални източници и др. Освен това при разследването се установи, че действащите инсталации във все по-малка степен зависят от ПЦ, тъй като при някои видове инсталации в определени региони на Европа, като голяма част от Италия, Испания, Португалия, Южна Франция и Гърция, цената на фотоволтаичната енергия вероятно се е изравнила с цената на електроенергията от конвенционални източници. Въз основа на гореизложените съображения изказаните в това отношение твърдения бяха отхвърлени.
(651)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че Комисията не е разследвала дали промишлеността на Съюза не е съумяла да предвиди, че програмите за държавна подкрепа внезапно ще бъдат ограничени или прекъснати. Не бяха представени доводи в подкрепа на това твърдение. Следва да се отбележи обаче, че съдейки от събраните доказателства, няма данни, които да сочат, че промишлеността на Съюза е реагирала неадекватно на пазарните сигнали (т.е. развитието на търсенето) и на другата налична информация (т.е. за ограничаването на програмите за подкрепа). Поради това твърдението беше отхвърлено.
(652)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че съкращаването на ПЦ е станало причина за спада в продажбите на промишлеността на Съюза, тъй като инвестициите са били жизнеспособни само при достъпните цени на китайския продукт. Събраните доказателства всъщност сочат само слабо понижение в продажбите на промишлеността на Съюза през РП за разлика от очакваното развитие, ако фотоволтаичните проекти са били осъществими само с китайски модули. Напротив, продажбите на модули на промишлеността на Съюза са се увеличавали до 2011 г., след което слабо са се понижили през РП, като са следвали една и съща тенденция с потреблението. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(653)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че намалението на ПЦ е принудило производителите от Съюза да намалят цените си, за да запазят интересите на инвеститорите в областта на фотоволтаичната енергия и нарастващото търсене и растеж.
(654)
Разследването показа, че промишлеността на Съюза е била принудена да намали цените си главно поради натиска на субсидирания внос, а не поради съкращенията в ПЦ. Белег за това е фактът, че най-голямото понижение на цените на промишлеността на Съюза се наблюдава през 2010 и 2011 г. преди основните съкращения на ПЦ. Всъщност увеличението на субсидирания внос от КНР, който значително подбива цените на промишлеността на Съюза, е принудило промишлеността на Съюза все повече да намалява цените си. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
(655)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че констатациите в съображения 174 и 175 от временния антидъмпингов регламент, а именно че промените в ПЦ не са нарушили причинно-следствената връзка, нямат нито фактическа, нито правна основа и са в противоречие с член 8, параграф 5 от основния регламент, тъй като Комисията не е направила оценка на равнището на вредата, причинена от ограничаването на ПЦ, и защото е счела, че значителният спад в цената на промишлеността на Съюза е следствие единствено от субсидирания внос от КНР. Същата страна твърди, че спадът в цената на модулите и елементите е световно явление и не се дължи на натиск от страна на китайския внос.
(656)
По отношение на твърдението, че Комисията не е направила оценка на равнището на вредата, причинена от съкращенията в ПЦ, следва да се посочат съображения 628-629 по-горе, както и съображения 640-641, в които Комисията прави заключението, че - независимо дали и в каква степен може да са били причинени от съкращенията в ПЦ - нито спадът в търсенето, нито отражението на ПЦ върху цените на промишлеността на Съюза са били от такова естество, че да нарушат причинно-следствената връзка между понесената вреда от промишлеността на Съюза и субсидирания внос от КНР. Поради това твърдението, че констатациите на Комисията не почиват на фактическа основа, беше отхвърлено. Що се отнася до твърдението, че спадът в цената на модулите и елементите е световно явление, следва да се посочат съображения 619-621 по-горе, в които се прави оценка на обема и цените на вноса в Съюза от държави, различни от КНР. Въпреки че несъмнено е съществувала световна тенденция за понижаване на цените на модулите и елементите, цените на субсидирания внос от КНР са влошили тази тенденция до степен, при която се стига до загуби. Въз основа на гореизложеното твърдението беше отхвърлено.
(657)
В обобщение, ПЦ са представлявали важен фактор за развитието на пазара на фотоволтаична енергия в Съюза, а развитието на потреблението на разследвания продукт е било повлияно от съществуването на ПЦ. Разследването обаче показа, че въпреки големите съкращения в ПЦ потреблението не е намаляло значително. Освен това при разследването се установи, че намалението на цените на промишлеността на Съюза не се дължи главно на съкращенията в ПЦ. Поради това се прави заключението, че развитието на ПЦ не е било от такова естество, че да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
5.3.5. Друга финансова помощ, предоставена на промишлеността на Съюза
(658)
Някои заинтересовани страни заявиха, че причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е намаляването на финансовата помощ, предоставяна на промишлеността на Съюза. В подкрепа на това твърдение беше предоставена информация въз основа на субсидиите, отпуснати на един от производителите от Съюза преди разглеждания период (между 2003 и 2006 г.).
(659)
Предоставените сведения не разкриха каквато и да било връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и субсидията, която се твърди, че е получил един от производителите от Съюза в периода, предшестващ разглеждания период. Освен това, тъй като тази информация се отнася за период преди разглеждания период, тя очевидно не е от значение. По тази причина не бе възможно да се установи връзка между получена субсидия от промишлеността на Съюза, както се твърди, и понесената съществена вреда. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
5.3.6. Свръхкапацитет
(660)
Изказано бе твърдението, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на свръхкапацитета на пазара на Съюза и на световния пазар като цяло. Изтъкнато бе също, че свръхкапацитетът на световния пазар е довел до извършващото се понастоящем консолидиране на промишлеността на Съюза и че понесената вреда е последица от наличието на твърде голям брой производствени съоръжения. Освен това няколко заинтересовани страни заявиха, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е свързана със собствените ѝ действия за свръхразширяване на капацитета ѝ. Някои заинтересовани страни застъпиха противоположното твърдение, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на неспособността ѝ да осъществи необходимите инвестиции за разширяване на капацитета.
(661)
Въпреки че промишлеността на Съюза действително е увеличила производствения си капацитет, общият ѝ производствен обем не е удовлетворил нарастващото потребление на пазара на Съюза през разглеждания период. Ето защо повишаването на производствения капацитет на промишлеността на Съюза е било основателно и е следвало развитието на пазара, т.е. нарастването на потреблението. Поради това то не може да се разглежда като причина за понесената вреда.
(662)
Въз основа на това доводът, че промишлеността на Съюза не е инвестирала в разширяване на капацитета, също не бе потвърден по време на разследването. Напротив, както беше споменато по-горе, през разглеждания период промишлеността на Съюза постепенно е увеличила капацитета си и е разполагала с неусвоен капацитет през целия разглеждан период, което показва, че е била в състояние да задоволи допълнителното търсене. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(663)
Някои заинтересовани страни заявиха, че всички стопански субекти на пазара, включително в секторите надолу и нагоре по веригата, са били в затруднено положение поради създадения свръхкапацитет на световния пазар и предизвиканата от него промяна на пазара. В тази връзка бе изказано твърдението, че разследваният продукт се е превърнал в борсова стока, при която отделните производители вече не са в състояние да определят цените, а те се определят от търсенето и предлагането в световен мащаб. Изтъкнато бе, че по-скоро тази конюнктура, а не субсидираният внос, е предизвикала съществената вреда за промишлеността на Съюза.
(664)
Разследването потвърди съществуването на свръхкапацитет на световния пазар, предимно с произход от КНР. Колкото до промяната на пазара, за която се твърди, че е превърнала разследвания продукт в борсова стока, това не би оправдало нелоялна ценова политика и нелоялни търговски практики. В това отношение следва да се отбележи, че промишлеността на Съюза произвежда и продава разследвания продукт в продължение на повече от 20 години, докато в КНР производството на разглеждания продукт се е развило едва наскоро (около средата на миналото десетилетие), главно поради преференциалните цени и други стимули в Съюза и последвалото увеличение на търсенето. Въз основа на това тези твърдения бяха отхвърлени.
(665)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че свърхкапацитетът е довел до рационализиране на цените. В това отношение следва да се отбележи, че, от една страна, свръхкапацитетът е довел на практика до надпревара за все по-ниски цени и до потискане на цените на промишлеността на Съюза, което средно е било по-голямо от намалението на производствените разходи. От друга страна, увеличаването на капацитета на промишлеността на Съюза е следвало развитието на пазара и беше счетено за основателно решение. Освен това при елементите производственият капацитет се увеличава по-слабо, отколкото при модулите. Поради това твърдението в това отношение трябваше да бъде отхвърлено.
(666)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че понесената вреда от промишлеността на Съюза се дължи на интереса ѝ само към специализирани инвестиции и на неспособността ѝ да направи нужните инвестиции за разширяване на капацитета и намаляване на разходите. Това твърдение също не се потвърди от констатациите при разследването, които сочат, че през разглеждания период промишлеността на Съюза е увеличила производствения си капацитет и ефективността си. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(667)
Една от заинтересованите страни изказа също така твърдението, че промишлеността на Съюза е увеличила производствения си капацитет, въпреки че степента на използване на капацитета вече е била ниска, и това е довело до самопричиняване на вреда. Твърдението обаче се основава на сравнение между тенденцията при инвестициите на включените в извадката производители от Съюза и тенденцията за използването на капацитета при цялата промишленост на Съюза, а това не е подходяща база за сравнение. Освен това при разследването се установи, че промишлеността на Съюза не е увеличила производствения си капацитет в мащаб, който превишава развитието в потреблението в Съюза, поради което твърдението беше отхвърлено.
(668)
Освен това събраните доказателства сочат, че чрез инвестиции в ново оборудване промишлеността на Съюза е могла да намали производствените си разходи и да стане по конкурентна като себестойност. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(669)
След оповестяването на окончателните заключения някои заинтересовани страни оспориха твърдението, че разширяването на капацитета на промишлеността на Съюза е било основателно и е следвало развитието на пазара, по-специално развитието на потреблението в Съюза. При модулите обаче производственият капацитет се е увеличил със 106 %, а за разглеждания период потреблението в Съюза се е увеличило с 221 %, т.е. повече от два пъти. Аналогично по отношение на елементите производственият капацитет се е увеличил с 39 %, а потреблението в Съюза през разглеждания период се е увеличило с 87 %. Това сочи, че увеличението на капацитета е било значително по-малко от увеличението на потреблението и поради това не може да се счита за неоснователно, като се има предвид, че в Съюза никога не е имало свръхкапацитет. Освен това анализът доколко основателно е увеличението на капацитета, не следва да се основава на анализ по години, а трябва да отчита тенденцията през целия разглеждан период. Новоизграденият капацитет обикновено влиза в пълна експлоатация едва след като мине известно време от реализирането на инвестицията, и изолираният анализ в рамките на една година може да доведе до изкривяване на картината. Поради това твърдението беше отхвърлено.
5.3.7. Отражение на цените на суровините
(670)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е свързана с развитието на цените на полисилиция - основната суровина за производството на полупроводникови пластини. Беше изтъкнат доводът, че промишлеността на Съюза е сключила дългосрочни договори за доставка на фиксирани цени и поради това не е могла да се възползва от намалението на цените на полисилиция през разглеждания период.
(671)
При разследването се установи, че макар промишлеността на Съюза да има дългосрочни договори за доставка на полисилиций, условията на тези договори в голяма степен са били предоговорени въз основа на промените в цените на полисилиция и че договорените цени са достигнали равнища, близки до цените на спот пазара или дори по-ниски от тях.
(672)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че промишлеността на Съюза или най-малкото част от нея не е могла да се възползва от намалението в цените на полисилиция през РП поради наличието на дългосрочни договори за доставка на суровината. Тези страни заявиха, че предоговарянето или прекратяването на дългосрочните договори за полисилиций и/или полупроводникови пластини е довело до неустойки. В подкрепа на това твърдение страните представиха статии от пресата, в които се съобщава, че някои производители от Съюза са изправени пред опасността от съдебни дела или са прекратили договорите си. Някои страни представиха информация, която според тях потвърждава, че дългосрочните договори не е можело да бъдат предоговорени.
(673)
Полисилицият е основната суровина за производителите на полупроводникови пластини. При разследването се установи, че цените на полисилиция са се увеличили през 2008 г., когато са достигнали най-високата си стойност - прибл. 500 $/kg, но отново са намалели през 2009 г., като в края на 2009 г. са били 50-55 $/kg, а през 2010 и в началото на 2011 г. се отчита само слабо изразена тенденция към покачване. Цените са намалели значително през РП и са стигнали до 30 $/kg (JRC Scientific and Policy Reports, PV Status Report 2012). Следва да се отбележи, че цените на полисилиция може да са оказали само незначително въздействие върху промишлеността на Съюза, тъй като евентуалното им отражение върху производствените разходи за елементите и модулите се е стопило по-нататък по веригата на стойността. Освен това в гореспоменатите статии от пресата се говори за процеси, настъпили след РП, които не са се отразили на състоянието на засегнатите производители от Съюза по време на РП, и по тази причина посочените статии не могат да бъдат взети под внимание. Може да бъде потвърдено, че промишлеността на Съюза действително е била в състояние да предоговори не само цените по дългосрочните си договори, но и евентуално предвидените в тях неустойки.
(674)
Една заинтересована страна изказа също така твърдението, че е достатъчно само някои производители от Съюза да са били засегнати от наличието на дългосрочни договори и че състоянието на промишлеността на Съюза като цяло не е от значение. Тя заяви, че по-високите разходи не се отразяват непременно по един и същ начин на всички стопански субекти. Този довод не отчита констатацията, че в много случаи не беше установено средните цени на полисилиция за промишлеността на Съюза като цяло да са по-високи от пазарните цени или спот цените, и поради това беше счетено, че въпросът дали по-високите разходи са се отразили на всички, или само на някои стопански субекти, не е от значение. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(675)
Друга заинтересована страна поиска Комисията да отдели, разграничи и определи количествено въздействието на всеки фактор, който е оказал отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза; отделно следва да се разглежда по-специално отражението на значителния спад в цените на полисилиция. В това отношение беше изказано твърдението, че спадът в цените на полисилиция, а не ценовият натиск от страна на китайския внос е причина за намалението на продажните цени. Що се отнася до промишлеността на Съюза, следва да се отбележи, че средните продажни цени са спаднали много повече от спада в средните производствени разходи, върху които може да се е отразил спадът в цените на суровината. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(676)
След оповестяването на окончателните заключения част от заинтересованите страни отново настояха, че въздействието, което спадът в цените на полисилиция е оказал върху разходите на промишлеността на Съюза, не се е ограничило или стопило по веригата на стойността, както се посочва в заключенията от разследването. Както обаче вече беше посочено в съображение 255 по-горе, полисилицият е основната суровина за производителите на полупроводникови пластини, затова беше установено, че евентуалното му въздействие върху производствените разходи при елементите и модулите се е стопило по веригата на стойността. Заинтересованите страни не представиха никакви доказателства, които да опровергаят тази констатация. Освен това при разследването се установи, че спадът в цените на полисилиция през разглеждания период е намерил отражение в средните производствени разходи при елементите и модулите на включените в извадката производители от Съюза, които са намалели в сходна степен с цените на полисилиция. Една от заинтересованите страна постави под въпрос въздействието на неустойките, които промишлеността на Съюза е трябвало да плати поради предоговарянето на договорите за доставки. В тази връзка не може да се изключи обстоятелството, че някои производители може да са били принудени да платят неустойки за прекратяването на договори за доставка на полупроводникови пластини през разглеждания период. Комисията обаче не откри доказателства, че тези неустойки може да са оказали въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза като цяло или че биха били представителни за нея. Такива доказателства не бяха предоставени и от въпросната заинтересована страна. Въпреки че не може да се изключи напълно, че неустойките може да са имали определено неблагоприятно въздействие върху ограничен брой производители от Съюза, общото въздействие върху промишлеността на Съюза е в най-добрия случай незначително и следователно не би могло да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от цялата промишленост на Съюза. Поради това тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(677)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че спадът в продажните цени на разследвания продукт в Съюза се държи отчасти на спада в цените на полисилиция. В това отношение обаче следва да се отбележи, че при разследването се установи, че вносът от КНР е бил субсидиран и в значителна степен е подбивал цените на промишлеността на Съюза. Поради това спадът в цените излиза извън намаляването на производствените разходи, което може да се обясни със спада в цената на суровината. Ако спадът в цените се дължеше само на спада в цената на суровината, промишлеността на Съюза нямаше да бъде принудена да намали продажните си цени под себестойността на продукта. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(678)
Друга заинтересована страна отново повтори твърдението, че завеждането на съдебно дело срещу един производител от Съюза след РП може да се е отразило най-малкото върху състоянието на този производител от Съюза още през РП. Тази страна обаче не обясни как и в каква степен подобно събитие, настъпило след РП, действително би могло да се отрази върху състоянието на производителя през РП. Аналогично при разследването не се установиха доказателства, сочещи наличието на подобно въздействие. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(679)
Освен това същата заинтересована страна постави под въпрос горепосочените констатации с твърдението, че не са представени доказателства. Констатациите от разследването обаче се основават на факти и категорични доказателства, чиито неповерителни версии бяха на разположение на всички заинтересовани страни.
(680)
Въз основа на гореизложеното се стигна до заключението, че дори някои конкретни производители от Съюза да са били засегнати от сключените дългосрочни договори, промишлеността на Съюза като цяло не е понесла загуби от такива дългосрочни договори и е била в състояние изцяло да се възползва от спада в цените на суровината. Поради това не бе установено, че дългосрочните договори са нарушили причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
5.3.8. Вреда в резултат на действията на промишлеността на Съюза: въздействие на автоматизацията, размера, икономиите от мащаба, консолидацията, иновациите, разходоефективността и вноса от страна на промишлеността на Съюза
(681)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на високата степен на автоматизация на производствения процес. Бе заявено, че дребните производители са били в по-неблагоприятно положение в сравнение с по-големите вертикално интегрирани производители и поради това никакъв вид вреда, понесена от дребните производители, не може да бъде приписана на субсидирания внос. В тази връзка също така бе заявено, че при всички случаи промишлеността на Съюза като цяло е малка и съответно не е била в състояние да се възползва от икономии от мащаба.
(682)
При разследването беше установено, че и при дребните производители на пазара в Съюза е налице висока степен на автоматизация на производствения процес, което оказва положително влияние върху производствените им разходи. Повечето производители в Съюза са специализирани в една част от производствения процес (елементи или модули), което благодарение на специализацията повишава конкурентоспособността им по отношение на произвеждания от тях конкретен вид на продукта. Поради това твърдението, че въздействието на високата степен на автоматизацията е причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, трябваше да бъде отхвърлено.
(683)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че ценовият натиск е довел до консолидация на промишлеността на Съюза, както и на промишлеността в КНР, която е и причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Разследването обаче показа, че консолидацията е по-скоро следствие от субсидирания внос и нелоялните търговски практики. Освен това тази страна не представи никакви доказателства относно това до каква степен процесът на консолидация може да е бил причината за понесената вреда.
(684)
Нещо повече, изказано беше твърдението, че липсата на вертикална интеграция на промишлеността на Съюза е причина за понесената вреда. Като цяло при нормални пазарни условия вертикално интегрираните производители би трябвало да имат по-голяма сигурност по отношение на веригата си от доставчици. При разследването обаче се установи, че вертикално интегрираната част от промишлеността на Съюза не е могла да се възползва пълноценно от това предимство, тъй като ценовият натиск от субсидирания внос е бил много голям. Освен това поради субсидирания внос промишлеността на Съюза - дори вертикално интегрираните производители в Съюза, не са могли напълно да се възползват от високата степен на използване на капацитета, за да реализират икономии от мащаба. Освен това разследването не разкри взаимовръзка между вертикалната интеграция и по-добрата рентабилност, тъй като големият ценови натиск е променил тази взаимовръзка.
(685)
Някои заинтересовани страни заявиха, че при промишлеността на Съюза няма технически иновации и инвестиции в нови технологии. При разследването обаче не бяха установени конкретни доказателства в подкрепа на тези твърдения. Напротив, разследването показа, че основната част от инвестициите, реализирани от промишлеността на Съюза, са за ново оборудване и за научноизследователска и развойна дейност, както и че няма значими технологични разлики между продуктите в световен мащаб.
(686)
Освен това една от заинтересованите страни заяви, че понесената съществена вреда се дължи на недоброто изпълнение на проекти (неуспешни проекти). В тази връзка следва да се отбележи, че твърдението не бе подкрепено с доказателства. Освен това всеки неуспешен проект би могъл да се разглежда по-скоро като последица от субсидирания внос. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(687)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че промишлеността на Съюза не е успяла да рационализира производствените си разходи навреме, така че да реагира на развитието на световния пазар. Други страни заявиха, че разходите за труд и административните разходи в Съюза са по-високи, отколкото в КНР.
(688)
Разследването показа, че през разглеждания период производствените разходи на промишлеността на Съюза непрекъснато са се понижавали. Производителността по отношение на модулите и елементите се е увеличила. Както се споменава по-горе, поради голямото увеличение на субсидирания внос от КНР и произтичащия от него значителен ценови натиск върху пазара на Съюза промишлеността на Съюза не е била в състояние да се възползва от намаляването на разходите.
(689)
Следва да се отбележи, че производителите износители от КНР нямат сравнително предимство по отношение на суровините (полисилиций) и използваните съоръжения, тъй като и двете в по-голямата си част са внесени от Съюза. Що се отнася до разходите за труд и административните разходи, в това число амортизационните отчисления, те са представлявали средно по-малко от 10 % от общата себестойност на модулите през РП и не може да се смята, че са имали съществена роля. Разходите за електроенергия са представлявали средно по-малко от 1 % от общата себестойност на модулите през РП и не може да се смята, че са имали съществена роля. Освен това твърдението, че китайските производители са използвали най-ново оборудване, не беше потвърдено с доказателства.
(690)
Освен това бе посочено, че някои производители от Съюза са се снабдявали с елементи и/или модули от засегнатата държава и са препродавали тези продукти на пазара на Съюза като свое собствено производство. Вредата от тези сделки не следва да се приписва на субсидирания внос. При разследването обаче се установи, че вносът на разглеждания продукт от промишлеността на Съюза е имал допълващ характер, при това обемът му е ограничен в сравнение с общото производство на Съюза; поради това, ако изобщо има някакво отражение, то е само незначително и не може да се счита, че нарушава причинно-следствената връзка между субсидирания внос и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(691)
Поради това, с цел да се реагира на низходящата тенденция в развитието на цените на вноса от КНР, промишлеността на Съюза е трябвало да положи значителни усилия, за да рационализира производствените си разходи. Въпреки усилията на промишлеността на Съюза тази рационализация на разходите не е могла да намери отражение в продажните цени поради значителното подбиване на цените, предизвикано от субсидирания внос.
(692)
Някои заинтересовани страни отново изказаха твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на това, че промишлеността на Съюза не е реализирала достатъчно големи икономии от мащаба. Отново беше заявено, че дребните производители са били в по-неблагоприятно положение от по-големите вертикално интегрирани производители и поради това евентуално понесената от тях вреда не може да бъде приписвана на субсидирания внос. Друга заинтересована страна изказа твърдението, че автоматизацията на производствените процеси струва скъпо, поради което икономиите от мащаба са още по-важни за намаляване на производствените разходи.
(693)
При разследването се установи, че поради субсидирания внос промишлеността на Съюза - дори по-големите вертикално интегрирани производители - не е могла в пълна степен да извлече предимство от високата степен на използване на капацитета, за да постигне икономии от мащаба. Във всеки случай разследването не разкри взаимовръзка между размера, вертикалната интеграция и по-добрите нива на рентабилност, тъй като тази взаимовръзка е променена от големия ценови натиск на субсидирания внос. Разследването показа, че ползите от икономиите от мащаба вече не съществуват на пазар, в който степента на използване на капацитета е ниска, което важи също така за китайските производители. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
(694)
Освен това една от заинтересованите страни изказа твърдението, че инвеститорите и банките не биха финансирали проектите, ако производителят на модулите е твърде малък, тъй като по-големите производители предоставят по-добри гаранции и са по-подходящи за банково финансиране. С други думи, инвеститорите и банките не са склонни да финансират фотоволтаични проекти, в които се използват модули, произведени в Съюза. При разследването обаче се установи, че евентуалните предпочитания на инвеститорите и банките да финансират китайски производители, които имат по-голям производствен капацитет, са следствие на нарушението на пазара на Съюза, предизвикано от субсидирания внос. Както се посочва по-горе, мащабът на производството не е от значение, ако степента на използване на капацитета остава ниска. Поради това твърдението не беше взето под внимание.
(695)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че промишлеността на Съюза е имала неблагоприятна структура на разходите в сравнение с китайските си конкуренти, тъй като те се извличали ползи от по-ниските си разходи за труд и електроенергия, както и от по-ниските си амортизационни отчисления, като същевременно са разполагали с най-новото оборудване. Съответната страна обаче не можа да представи нова информация или доказателства в подкрепа на това твърдение, които да оборят констатациите от разследването в това отношение. Отговор на твърдението, че китайските производители използват най-ново оборудване, е даден по-специално в съображение 203 от временния антидъмпингов регламент, в което е посочено, че производителите износители от КНР не са имали никакво конкурентно предимство, по-специално защото машините и оборудването се внасят от ЕС. Поради това изложените по-горе твърдения бяха отхвърлени.
(696)
Друга страна изказа твърдението, че китайските производители са имали сравнително предимство по отношение на цените на полисилиция и икономиите от мащаба, като то е довело до по-ниски разходи за машини. Страната не представи никаква нова информация или доказателства в подкрепа на това. По тази причина твърдението на тази страна трябваше да бъде отхвърлено.
(697)
Освен това една от заинтересованите страни изказа твърдението, че някои производители от Съюза са се снабдявали с елементи и/или модули от съответната държава и са препродавали тези продукти на пазара на Съюза като свое собствено производство. Страната поиска вредата, причинена от тези сделки, да не бъде приписвана на субсидирания внос. При разследването обаче се установи, че вносът на разглеждания продукт от промишлеността на Съюза е имал допълващ характер, при това обемът му е ограничен в сравнение с общото производство на Съюза; поради това, ако изобщо има някакво отражение, то е само незначително и не може да се счита, че нарушава причинно-следствената връзка между субсидирания внос и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(698)
Един несвързан вносител изказа твърдението, че при анализа следва да бъде отчетен увеличеният брой на заетите лица през разглеждания период. По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че при модулите в периода 2009-2011 г. заетостта се е увеличила, а след това е намаляла през РП. При елементите се отчита ръст на заетостта до 2010 г., а през 2011 г. броят на заетите е намалял и се е свил още повече през РП. Следва да се отбележи, че при модулите заетостта е следвала същата тенденция като производството на Съюза. Тъй като при елементите вносът от Китай е увеличавал пазарния си дял през целия период за сметка на промишлеността на Съюза, тя не е успяла да реализира очакваните ползи от увеличаването на потреблението. Поради това спадът в заетостта през 2011 г. и през РП отговаря на конюнктурата, при която дружествата или са изпаднали в несъстоятелност, или са спрели производството си на елементи.
(699)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на малкия мащаб и на липсата на икономии от мащаба. Както вече беше обяснено в съображение 682 по-горе и в съображения 195-196 от временния антидъмпингов регламент, дори на световния пазар мащабът и съответно ползата от икономиите от мащаба не могат да се запазят, когато степента на използване на капацитета е като цяло ниска и когато в цял свят е налице огромен свръхкапацитет. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(700)
Освен това същата страна отново изказа твърдението, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на неспособността ѝ да постигне предимство по отношение на себестойността. Страната твърди, че това се дължи по-специално на факта, че повечето от производителите от Съюза са вертикално интегрирани. Тази страна обаче не предостави допълнителна информация в каква степен фактът, че производителите са вертикално интегрирани, може да е оказал отрицателно въздействие върху структурата на себестойността. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(701)
Въз основа на това посочените по-горе твърдения бяха отхвърлени.
5.3.9. Конкуренция от тънкослойните фотоволтаични продукти и други фотоволтаични технологии
(702)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза е конкуренцията от страна на тънкослойните фотоволтаични продукти и други фотоволтаични технологии, тъй като тези технологии са взаимозаменяеми и имат една и съща крайна употреба. Беше изтъкнато също така, че тънкослойните продукти конкурират разследвания продукт по-специално по отношение на наземните системи и покривните системи с търговско/промишлено предназначение, които съставляват значителен дял от общия фотоволтаичен пазар в Съюза.
(703)
При разследването се установи, че тънкослойните фотоволтаични продукти се произвеждат от различни суровини и за тях не се използват полупроводникови пластини от кристален силиций. Като цяло те имат много по-нисък КПД и по-ниска изходна мощност от модулите от кристален силиций. Вследствие на това те не могат да се използват в зони с ограничен достъп, като например покриви, т.е. не са напълно взаимозаменяеми с разглеждания продукт. Разследването показа, че макар да са по-евтини от разследвания продукт, тънкослойните фотоволтаични продукти държат само малък дял от общия соларен пазар в Съюза през разглеждания период. Поради това, въпреки че може да има известна конкуренция между тънкослойните продукти и разглеждания продукт, тази конкуренция се счита за незначителна.
(704)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че конкуренцията от страна на тънкослойните продукти вероятно е причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. В това отношение страната заяви, че в Германия пазарният дял на тънкослойните продукти в общия соларен пазар е бил значителен през по-голямата част от РП и е намалял едва в началото на 2012 г.
(705)
Разследването действително показа, че средните цени на тънкослойните продукти са били по-ниски от средните цени на разследвания продукт.
(706)
Както обаче е посочено в съображение 703 по-горе, тънкослойните продукти имат много по-нисък КПД и по-малка изходна мощност от модулите от кристален силиций и поради това, ако изобщо съществува конкуренция между тези продукти, тя не би могла да способства за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, тъй като модулите от кристален силиций са доминиращата технология на соларния пазар на Съюза. В доклада на Съвместния изследователски център (JRC) за състоянието на фотоволтаичния сектор през 2012 г. се посочва, че вследствие на спада в цените на полисилиция през последните години тънкослойните продукти са изгубили пазарен дял в полза на модулите от кристален силиций.
(707)
Въз основа на това посочените по-горе твърдения бяха отхвърлени.
5.3.10. Финансовата криза и последиците от нея
(708)
Бе изказано твърдението, че финансовата криза и икономическата рецесия са оказали неблагоприятно въздействие върху достъпа до финансиране на промишлеността на Съюза и следователно са причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(709)
Способността на промишлеността на Съюза да привлича капитали значително е намаляла през разглеждания период. Тъй като соларната промишленост е капиталоемка, способността за набиране на капитали е от решаващо значение. Икономическата рецесия е оказала известно отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза. При разследването обаче се установи, че въпреки отбелязания растеж на пазара на Съюза в периода 2009-2011 г. състоянието на промишлеността на Съюза се е влошило вследствие на субсидирания внос от КНР, който силно е подбивал продажните цени на промишлеността на Съюза. Поради това се стигна до заключението, че потенциалните последици от финансовата криза са се изострили от увеличения субсидиран внос от Китай и че ограниченият достъп до финансиране е до голяма степен следствие от неблагоприятната пазарна конюнктура, като състоянието и перспективите на промишлеността на Съюза са последица от субсидирания внос.
(710)
Разгледан беше също така въпросът дали понесената вреда от промишлеността на Съюза се дължи на неспособността ѝ да намери подходящо финансиране още докато е работела на печалба. При разследването се установи, че например през 2010 г., когато промишлеността на Съюза все още е работела на печалба, инвестициите при модулите са се увеличили с 315 % в сравнение с 2009 г., като за същия период инвестициите при елементите са се увеличили с 10 %. Тъй като фотоволтаичната промишленост е капиталоемка, следва да се очаква, че промишлеността на Съюза непрекъснато търси съответното финансиране, за да подобри разходоефективността си и да се конкурира с нелоялния субсидиран внос. Поради това беше направено заключението, че липсата на достъп до финансиране е следствие от нарушенията, а не причина за тяхната поява.
(711)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че вредоносното въздействие на финансовата криза следва да бъде отделено и разграничено и да не се приписва на субсидирания внос. Същата страна се позова на обществено достъпна информация, според която поне един производител от Съюза смята, че финансовата криза е основна причина за понесената от него вреда. Констатациите на настоящето разследване се основават на конкретни данни от дружествата, които са значително по-задълбочени от обществено достъпните изявления на съответните дружества. Поради това цитираното обществено достъпно изявление не може да опровергае констатациите, че макар да има известно отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза, финансовата криза не би могла да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(712)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че следва да бъде отчетен различният достъп до финансиране на промишлеността на Съюза в сравнение с китайските производители износители. Същата страна заяви, че това е една от основните причини за понесената съществена вреда от промишлеността на Съюза, а не субсидираният внос. Беше установено обаче, че преференциалният достъп до финансиране, който са имали редица китайски производители износители, нарушава пазара и твърде вероятно е една от основните причини, поради които китайските производители износители са можели да изнасят разглеждания продукт на субсидирани цени. Поради това този фактор не може да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. По тази причина твърдението беше отхвърлено.
(713)
Въз основа на гореизложеното беше направено заключението, че макар да има известно отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза, финансовата криза не би могла да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и понесената вреда от промишлеността на Съюза. Поради това твърденията бяха отхвърлени.
5.3.11. Равнище на износа на промишлеността на Съюза
(714)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че експортните продажби на промишлеността на Съюза са намалели значително през разглеждания период, особено от 2009 до 2011 г. при модулите и от 2009 г. до първото тримесечие на 2012 г. при елементите, и че това е предизвикало съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
(715)
Въпреки това, както е показано в таблицата по-долу, обемът на износа на модули остава значителен въпреки лекия спад през РП, а средните равнища на цените през РП са били над средните разходи за модулите през целия разглеждан период. Ето защо това не би могло да бъде причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза. Що се отнася до елементите, обемът на износа представлява само около 12 % от общия производствен обем на елементите. По тази причина въпреки ниските цени през РП това може да е оказало само ограничено въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза. Поради това твърденията в тази връзка трябваше да бъдат отхвърлени.
Таблица 13-a
Модули
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на износа на модули в MW
989
1 279
1 157
1 148
(Индекс 2009 г. = 100)
100
129
117
116
Средна експортна цена (EUR/kW)
2 500
1 900
1 470
1 230
(Индекс 2009 г. = 100)
100
76
59
49
Източник: Europressedienst.
Таблица 13-б
Елементи
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на износа на елементи в MW
62
320
315
238
(Индекс 2009 г. = 100)
100
516
508
384
Средна експортна цена (EUR/kW)
1 350
1 050
830
640
(Индекс 2009 г. = 100)
100
78
61
47
Източник: Europressedienst.
(716)
Въз основа на това бе установено, че въздействието на равнището на износа на промишлеността на Съюза не е било от такова естество, че да допринесе за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Поради това твърденията на страните в това отношение трябваше да бъдат отхвърлени.
5.3.12. Откриване на находища на шистов газ в Европейския съюз
(717)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза е откриването на находища на шистов газ в Съюза и че перспективата за по-голям добив на евтин шистов газ в Съюза е довела до намаление на публичните и частните инвестиции за проекти в областта на енергията от възобновяеми източници.
(718)
При разследването беше установено, че потреблението на разследвания продукт се е увеличило значително през разглеждания период, както вече бе посочено в съображение 509 по-горе. Освен това при разследването не бяха установени фактически доказателства, че понесената вреда от промишлеността на Съюза се дължи на откриването на находища на шистов газ в Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено
5.3.13. Схема на Европейския съюз за търговия с емисии (СТЕ)
(719)
Същата страна твърди, че причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза са слабите инвестиции в производство на слънчева енергия вследствие на ниските пазарни цени на емисионните кредити за замърсяване с въглероден диоксид в рамките на схемата на Европейския съюз за търговия с емисии.
(720)
Доказателство обаче не беше представено, а разследването не установи фактически обстоятелства, потвърждаващи тези твърдения. Напротив, от разследването е видно, че потреблението на разследвания продукт значително е нараствало по време на разглеждания период. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
5.3.14. Управленски решения
(721)
Някои заинтересовани страни заявиха, че понесената съществена вреда от поне един производител от Съюза е последица от неправилни управленски решения. Тези твърдения се основават на годишни счетоводни отчети, на някои сведения, изложени в писмо от акционер на дружеството до останалите акционери, и на статия от печата.
(722)
Преписката не съдържа никаква информация, която да показва, че някои управленски решения на засегнатото дружество са били необичайни или непредпазливи, или пък че са се отразили върху цялата промишленост на Съюза. Поради това твърденията в тази връзка бяха отхвърлени.
5.3.15. Други държавни политики
(723)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, са други държавни политики, като например тези в областта на енергията от възобновяеми източници, политиките за насърчаване на иновациите и за намаляване на административните формалности, политиките за насърчаване на търговията и нормативната уредба за достъп до електрическата мрежа, тъй като всички тези политики са от полза за производителите износители. Въпреки това дори да е вярно, че някои от посочените политики биха могли да улеснят вноса от други трети държави и общия растеж на соларната промишленост, тези политики биха били от полза и за промишлеността на Съюза. Освен това тези политики не са имали за цел подобен внос в Съюза да се осъществява на вредоносни субсидирани цени. Поради това твърденията в тази връзка бяха отхвърлени.
5.3.16. Други твърдения
(724)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на съществували отпреди недостатъци и на липсата на политическа подкрепа от Европейската комисия през предходните години. Същата страна твърди също така, че освен националните програми за подкрепа важни фактори на всеки един пазар са също така населението, БВП, потреблението на електроенергия, възможностите за финансиране и за свързване към мрежата. Тя обаче не успя да обоснове твърдението си, поради което то беше отхвърлено.
(725)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна отново изказа твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на съществували отпреди недостатъци. Твърдението обаче не беше анализирано, нито бяха представени доказателства в негова подкрепа, и затова трябваше да бъде отхвърлено.
5.4. Кумулативна оценка на останалите фактори, за които е установено, че имат принос за вредата
(726)
При разследването беше установено, че е възможно принос за вредата да са имали следните други фактори: внос на разглеждания продукт от Тайван; спад в нивата на ПЦ; дългосрочни договори за полисилиций при ограничен брой производители от Съюза; финансовата и икономическа криза.
(727)
Както беше показано в точки 5.3.1 и съответно 5.3.7 по-горе, възможният принос на вноса от Тайван и на дългосрочните договори за полисилиций на ограничен брой производители от Съюза е в най-добрия случай незначителен, тъй като е бил разпределен по-нататък по веригата на стойността.
(728)
Що се отнася до финансовата и икономическа криза, разследването показа, че основната трудност пред промишлеността на Съюза при осигуряването на достъп до необходимия капитал за инвестиции е бил субсидираният внос, който е попречил на промишлеността на Съюза да продава продуктите си на рентабилни цени в момент, когато на пазара на Съюза се отчита голям растеж (2009-2011 г.).
(729)
Що се отнася до ПЦ, третите страни не успяха да докажат, че равнищата на ПЦ през РП са били толкова ниски, че са попречили на производителите от Съюза да продават разглеждания продукт на цени, които не им причиняват вреда. Институциите са на мнение, че намаляването на равнищата на ПЦ може да обясни свитото търсене, тъй като инвестициите в някои райони вече не са жизнеспособни. Това обаче не може да наруши причинно-следствената връзка дори ако се разглежда заедно с други фактори, за които е установено, че са допринесли за вредата, тъй като и тогава е на равнище, което - при условие че няма субсидиран внос - би позволило на производителите от Съюза да продават продуктите си на цени, които не им причиняват вреда.
(730)
Поради това дори да бъде оценено кумулативното въздействие на четирите други фактора, които евентуално са допринесли за вредата, причинно-следствената връзка между субсидирането и вредата не се нарушава.
5.5. Заключение относно причинно-следствената връзка
(731)
При разследването бе установена причинно-следствена връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и субсидирания внос от КНР. Други евентуални причини за вредата - като вноса от други трети държави, несубсидиран внос от КНР, потреблението, преференциалните цени, друг вид финансова подкрепа, предоставена на промишлеността на Съюза, свръхкапацитет, отражението на цените на суровините, вреда от действията на промишлеността на Съюза, конкуренция от страна на тънкослойните продукти, финансовата криза и последиците от нея, равнището на износа на промишлеността на Съюза, откриването на находища на шистов газ в Европейския съюз, управленските решения, схемите на Европейския съюз за търговия с емисии и други държавни политики, бяха подложени на анализ и беше установено, че никоя от тях не е от такова естество, че да наруши установената причинно-следствена връзка между субсидирания внос от КНР и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
(732)
Всички последици от факторите на вредата, различни от субсидирания внос, бяха анализирани поотделно и заедно. Вследствие на това се стигна до заключението, че общата оценка на всички фактори, които евентуално са имали отражение върху състоянието на вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза (т.е. внос от трети страни, ПЦ, отражение на цените на суровината, финансова криза), не може да обясни вредата, понесена от промишлеността на Съюза, по-специално ниските цени и финансовите загуби поради навлизането на разглеждания продукт като евтин внос в значителни количества от КНР. Въз основа на изложения по-горе анализ, при който отражението на всички известни фактори върху състоянието на промишлеността на Съюза бе ясно разграничено и отделено от вредоносното въздействие на субсидирания внос, се стигна до заключението, че е налице причинно-следствена връзка между субсидирания внос от КНР и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза през РП.
6. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
6.1. Предварителни бележки
(733)
В съответствие с член 31 от основния регламент беше проверено дали въпреки гореизложените заключения за причиняващо вреда субсидиране са налице убедителни основания да се заключи, че приемането на изравнителни мерки в конкретния случай не е в интерес на Съюза. За целта в съответствие с член 31, параграф 1 от основния регламент анализът на интереса на Съюза се основаваше на преценка на съвкупността от различните интереси на страните, включително тези на промишлеността на Съюза, дружествата в пазарите нагоре и надолу по веригата в областта на фотоволтаичните продукти, вносителите, ползвателите и потребителите на разглеждания продукт.
(734)
Около 150 стопански субекти заявиха интереса си след започването на паралелното антидъмпингово разследване и съответно бяха взети предвид в рамките на настоящото разследване. Изпратени бяха специални въпросници до несвързаните вносители, стопанските субекти нагоре по веригата (включително един производител на суровини и доставчици на производствено оборудване за разследвания продукт) и надолу по веригата (включително лицата, разработващи проекти, и монтажниците), както и до организация за защита на потребителите - Европейското бюро на съюзите на потребителите (BEUC). Информация представиха три сдружения, представляващи различните стопански субекти (промишлеността на Съюза и стопанските субекти нагоре и надолу по веригата) в областта на фотоволтаичните продукти.
(735)
Изказано беше твърдението, че оценката на интереса на Съюза не се основава на представителен брой стопански субекти.
(736)
Комисията влезе във връзка с различни стопански субекти по следния начин.
(737)
Стопански субекти нагоре и надолу по веригата: както е посочено в съображение 734 по-горе, Комисията изпрати специални въпросници до близо 150 стопански субекти, включително до тези несвързани вносители, които бяха заявили своя интерес след започването на разследването и които следователно имаха възможността да предоставят имаща отношение информация на Комисията. В отговор бяха получени двадесет и един въпросника. Освен това под внимание в разследването бяха взети не само отговорите на въпросниците, но и подлежащи на проверка и надлежно обосновани коментари и изявления, направени от заинтересованите страни в определения за това срок, независимо дали съответните страни са отговорили на въпросника, или не. AFASE по-специално изпрати на Комисията коментари от името на своите членове - стопански субекти от областта на фотоволтаичната енергия, които също бяха анализирани.
(738)
Несвързани вносители: както е посочено в съображение 25 по-горе, Комисията са свърза с всички 250 несвързани вносители, за които беше информирал жалбоподателят, и подбра временна извадка в съответствие с член 27 от основния регламент, която да обхване най-големия възможен представителен обем внос, който може в разумна степен да се очаква да бъде разследван за наличното време. След проверка обаче се потвърди, че само едно от дружествата, временно избрани за включване в извадката, действително е несвързан вносител. На по-късен етап други несвързани вносители, изпратили първоначално формуляр за включване в извадката на етапа на започване на процедурата, които обаче не бяха включени в извадката, бяха поканени да продължат да сътрудничат на разследването. Шест от тях приеха и получиха въпросника, като пет представиха попълнен въпросник и отговорите на трима от тях бяха счетени за достатъчно изчерпателни. Поради това окончателната извадка от несвързани вносители включваше четирима несвързани вносители, представляващи от 2 до 5 % от вноса на разглеждания продукт. Що се отнася до малкия процент, трябва да се има предвид, че по-голямата част от вноса на разглеждания продукт в Съюза не се осъществява чрез несвързани вносители.
(739)
В резюме за анализа на интереса на Съюза се разчиташе на следната информация:
-
отговорите на въпросника, получени от осемте включени в извадката производители от Съюза и четирима несвързани вносители, както и отговорите на специалния въпросник, получени от осем стопански субекта нагоре по веригата и от тринадесет стопански субекта надолу по веригата (седем дружества, разработващи проекти/монтажници; шест доставчици на услуги, които работят и в сектора на ФВ енергията), от общо 150 стопански субекта, заявили интереса си след започването на процедурата и получили специалните въпросници;
-
данните, проверени по време на проверките на място в обектите на осем производители от Съюза, един несвързан вносител, двама стопански субекти нагоре по веригата, четирима стопански субекти надолу по веригата (дружества, разработващи проекти/монтажници) и едно сдружение (вж. съображение 17 от временния антидъмпингов регламент и съображение 29 по-горе);
-
данните относно интереса на Съюза, предоставени от други заинтересовани страни, включително от сдружения, както и обществено достъпни данни относно развитието на фотоволтаичния пазар в Европа, по-специално изготвения от EPIA доклад „Глобални пазарни прогнози за фотоволтаичния сектор за 2013-2017 г.“.
6.2. Интерес на промишлеността на Съюза
(740)
Промишлеността на Съюза е била пряк работодател на около 21 000 души, заети в производството и продажбата на сходния продукт през РП.
(741)
Разследването установи, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, причина за която е субсидираният внос от засегнатата държава по време на РП. Припомня се, че при редица показатели за вредата се наблюдава неблагоприятна тенденция през разглеждания период. По-специално сериозно са засегнати показателите за вредата, свързани с финансовите резултати на съдействащите производители в Съюза, като рентабилност, парични потоци и възвръщаемост на инвестициите. В действителност през 2011 г. и през РП производителите на модули и елементи в Съюза са работели на загуба. Вследствие на това някои производители от Съюза са били принудени да закрият производствените си съоръжения, а други са заплашени от несъстоятелност. При липсата на мерки е твърде вероятно икономическото състояние на промишлеността на Съюза допълнително да се влоши.
(742)
Очаква се налагането на изравнителни мита да възстанови условията за лоялна търговия на пазара на Съюза, което ще позволи на промишлеността на Съюза да формира цените на сходния продукт така, че да отразяват производствените разходи, подобрявайки по този начин рентабилността му. Може да се очаква също налагането на изравнителни мерки да позволи на промишлеността на Съюза да си възвърне поне част от изгубения през разглеждания период пазарен дял, което ще окаже положително въздействие върху цялостното ѝ финансово състояние. Освен това промишлеността на Съюза би следвало да получи по-добър достъп до капитал и да продължи да инвестира в научноизследователска и развойна дейност и иновации на пазара за фотоволтаични продукти. На последно място, при разследването беше посочена и възможност производители от Съюза, които са били принудени да спрат производството поради натиска на вноса от Китай, да възобновят дейността си. Като цяло при този вариант не само ще бъдат гарантирани съществуващите 21 000 работни места в промишлеността на Съюза (през РП), но съществува и основателна възможност за по-нататъшно разрастване на производството и повишаване на заетостта.
(743)
В случай че мерките не бъдат наложени, се очакват нови загуби на пазарен дял, като рентабилността на промишлеността на Съюза ще продължи да се влошава. Това положение няма да може да се задържи в краткосрочен и средносрочен план. Вследствие на това освен големия брой производители от Съюза, които вече са били принудени да напуснат пазара, други производители могат да бъдат изправени пред несъстоятелност, като в краткосрочен и средносрочен план това вероятно би довело до закриване на промишлеността на Съюза и съответно би имало значително отражение върху съществуващите работни места.
(744)
Част от заинтересованите страни оспориха заключението, че промишлеността на Съюза би могла да извлече полза от налагането на изравнителни мерки, като посочиха, че: i) мерките ще ограничат търсенето на фотоволтаични продукти в Съюза и поради това промишлеността на Съюза няма да може да увеличи продажбите си; ii) промишлеността на Съюза разполага с малки производствени съоръжения и поради това не е в състояние да задоволява търсенето за определени видове инсталации, като покривни инсталации за търговски обекти и големи наземни инсталации; iii) производителите от Съюза не са подходящи за банково финансиране; iv) налагането на мита върху елементите де факто ще увеличи производствените разходи на производителите на модули в Съюза и ще ги направи по-малко привлекателни за потребителите; v) при значителен спад на вноса от Китай производителите от други трети държави най-вероятно ще се възползват от създалото се положение след намаляването на вноса от КНР.
(745)
Що се отнася до твърдението, че мерките ще ограничат търсенето на фотоволтаични продукти в Съюза и поради това промишлеността на Съюза няма да може да увеличи продажбите си, следва да се отбележи, че съответните страни не можаха да предоставят подлежащи на проверка доказателства, че съществува пряка връзка между налагането на мерките и намаляването на търсенето на фотоволтаични продукти, за което се доказа, че в течение на годините се влияе от няколко фактора.
(746)
В отговор на твърдението, че промишлеността на Съюза има малки производствени съоръжения и поради това не може да удовлетвори търсенето на определени видове инсталации, като покривни инсталации за търговски обекти и големи наземни инсталации, следва да се отбележи, че според резултатите от разследването промишлеността на Съюза има капацитет да доставя продукти както за инсталации с търговско и промишлено предназначение (от 40 kW до 1 MW), така и за инсталации от пазарния сегмент на доставчиците на електроенергия (от 1 MW до 10 MW). Освен това при разследването не бяха намерени доказателства, че в един и същи проект не могат да се използват продукти, доставяни от различни производители. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(747)
Твърдението, че промишлеността на Съюза не би извлякла полза от мерките, защото производителите от Съюза не са подходящи за банково финансиране, и че инвестиционните фондове не биха приели да финансират проекти, в които се използват произведени в ЕС модули, не беше потвърдено. Във всеки случай се очаква, че налагането на мерките ще възстанови равнопоставените пазарни условия, което следва да възвърне увереността на инвеститорите, включително на тези от банковия сектор, в способността на производителите от Съюза да разработват жизнеспособни проекти. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
(748)
Що се отнася до твърдението, че налагането на мита върху елементите де факто ще увеличи производствените разходи на производителите от Съюза и ще ги направи по-малко привлекателни за потребителите, макар да не е изключено след налагането на митата да настъпи известно увеличение на цените, следва да се има предвид също така, че според информация от обществено достъпни източници тенденцията е цените на модулите и елементите да се понижават. Следователно, дори ако цената на елементите се увеличи като следствие от мерките, общата низходяща тенденция в цените следва да доведе до намаляване на цената на модулите. Въпросните производители могат да решат също така да се снабдяват с елементи в Съюза, а не от КНР. На последно място, очаква се, че налагането на мерките ще увеличи използването на капацитета на производителите на елементи в Съюза и така ще увеличи икономиите от мащаба, което на свой ред ще понижи разходите. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(749)
Твърдението, че при значително намаление на вноса от КНР след налагане на мерките други трети държави, а не промишлеността на Съюза най-вероятно ще се възползват от създалото се положение, не се потвърди от разследването. При разследването на се установиха ясни индикации, че други трети държави биха насочили масирано своя износ към пазара на Съюза, по-специално като се има предвид вероятното разрастване на пазарите на други трети държави, особено в Азия, което прогнозират обществено достъпни източници на информация. На последно място, липсват индикации, че дори при увеличение на вноса от други трети държави вследствие на намаляването на вноса от КНР, промишлеността на Съюза няма да бъде в състояние да се конкурира с вноса от тези трети държави.
(750)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че е нереалистично да се очаква появата на устойчива промишленост на Съюза, произвеждаща модули и елементи, тъй като никой здравомислещ инвеститор не би инвестирал в производителите от Съюза, които според същите заинтересовани страни имат неблагоприятна структура на разходите и поради това не могат да произвеждат на конкурентни цени. В хода на разследването не се потвърди, че промишлеността на Съюза има неблагоприятна структура на разходите, както се обяснява в съображения 202 и 203 от временния антидъмпингов регламент. Поради това липсата на субсидиран внос и по-голямото използване на производствения капацитет следва да доведат до икономии от мащаба и да дадат възможност за появата на устойчива промишленост на Съюза. С оглед на гореизложеното твърдението беше отхвърлено
(751)
Една от страните изказа твърдението, че търсенето в Съюза се определя от развитието на ПЦ и че очакваната от инвеститорите възвращаемост на инвестициите е свързана с това развитие. По-специално се твърди, че ако цените в Съюза се повишат вследствие на митата и ПЦ не последват в съответната степен това увеличение, търсенето ще намалее и промишлеността на Съюза няма да извлече ползи от наложените мита.
(752)
В отговор на горепосоченото твърдение следва да се отбележи, че въпреки взаимовръзката между равнището на ПЦ и търсенето на фотоволтаични инсталации събраните в хода на разследването доказателства сочат, че в бъдеще търсенето във все по-малка степен ще зависи от ПЦ и други програми за подкрепа, тъй като е твърде вероятно при някои видове инсталации на редица места в Съюза цените на фотоволтаичната енергия да са се изравнили с тези на електроенергията от конвенционални източници. Освен това очакваната възвращаемост на инвестициите следва да се основава на справедливи пазарни цени. На последно място, въпреки че не е изключено след налагането на мерките да се стигне до известно увеличение на цените, следва да се отбележи, че според обществено достъпните източници на информация общата тенденция е към понижаване на цените. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(753)
Заинтересовани страни посочиха, че тъй като търсенето на слънчеви панели се определя от програмите за подкрепа, по-специално от ПЦ, и от равнището на цените на електроенергията за крайния потребител (които от своя страна определят изравняването на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници), ценовата еластичност на търсенето може да бъде много голяма. Макар да е вярно, че значителното увеличение на цените може поради естеството на пазара да доведе до значително намаляване на търсенето, както посочват съответните заинтересовани страни, твърдението трябваше да бъде отхвърлено, тъй като е много слабо вероятно увеличението на цените, произтичащо от мерките, да бъде значително, по-специално поради следните причини. На първо място, всички налични източници потвърждават, че значителният спад в цената на разглеждания продукт през РП и от края на РП до момента ще се запази. На второ място, икономическият ефект от ангажимента за спазване на минимален ценови праг, който Комисията прие, се изразява в това, че китайските производители износители ще доставят разглеждания продукт на минимална вносна цена под 60 c/W, което е много под цената, наблюдавана през РП, в обем, който в общи линии съответства на сегашния им пазарен дял. При това ценово равнище е твърде слабо вероятно търсенето да намалее значително, тъй като то гарантира достатъчно търсене и при сегашното равнище на подкрепа по програмите за подкрепа, и при сегашните равнища на изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници. Освен това се очаква цената на електроенергията за крайни потребители да се увеличи, а цената на разглеждания продукт - да намалее. Формулата за индексиране на ангажимента за спазване на минимален ценови праг гарантира, че по отношение на минималната вносна цена се отчитат по-нататъшните намаления в цената на разглеждания продукт. Поради това тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(754)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че интересът на промишлеността на Съюза не е значителен, тъй като добавената стойност, създавана от секторите нагоре и надолу по веригата, е много по-голяма от добавената стойност, която промишлеността на Съюза създава във веригата на стойността във фотоволтаичния сектор. Доводът, че различните сегменти във фотоволтаичния сектор имат различна добавена стойност, не се оспорва. При разследването се установи, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, причина за която са нелоялни търговски практики. Някои производители от Съюза действително вече са били принудени да закрият обектите си и изглежда сигурно, че ако не бъдат наложени мерки, положението ще продължи да се влошава. Всички сегменти във фотоволтаичния сектор са тясно свързани и закриването на производството на Съюза би било в ущърб за целия фотоволтаичен сектор, тъй като тогава той изцяло ще зависи от външни доставки. Поради това, а и поради причини във връзка със сигурността на доставките, твърдението бъше отхвърлено.
(755)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново повтори твърдението си, че по отношение на разглеждания продукт по-високата добавена стойност, създавана от промишлеността нагоре и надолу по веригата в сравнение с промишлеността на Съюза, е от значение при решението дали да бъдат наложени изравнителни мита. В това отношение се потвърждава, че при оценката на интереса на Съюза институциите са преценили и положителните, и отрицателните последици, които митата могат да имат за стопанските субекти. Въздействието върху промишлеността нагоре и надолу по веригата е ограничено, а мерките ще дадат възможност на промишлеността на Съюза да се възстанови от вредоносното субсидиране.
(756)
Една от заинтересованите страни оспори броя на работните места, които биха били запазени с налагането на мерките. Тя изказа твърдението, че промишлеността на Съюза дава заетост на около 6 000 души, а не на 25 000, както се посочва в съображение 229 от временния антидъмпингов регламент
(757)
В подкрепа на гореизложеното твърдение обаче не бяха предоставени доказателства и то не беше взето под внимание. Следва да се поясни, че след изключването на полупроводниковите пластини от обхвата на продукта броят на заетите в промишлеността на Съюза през РП се изчислява приблизително на 21 000 души. Заинтересованите страни не предоставиха доказателства, че броят на заетите в промишлеността на Съюза се е променил значително след РП.
(758)
В заключение при разследването се доказа, че поради субсидирания внос от КНР промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, като не е била в състояние да постигне възвращаемост на инвестицията чрез продажби на печалба. Очаква се налагането на мерки да възстанови равнопоставените условия на търговия на пазара на Съюза и да даде възможност на промишлеността на Съюза да се конкурира на равнопоставена основа. Вероятният спад на вноса от КНР би следвало да даде възможност на промишлеността на Съюза да увеличи продажбите си в Съюза и така по-добре да използва наличния производствен капацитет в краткосрочен план. Това на свой ред може да доведе до икономии от мащаба. Въпреки че е възможно поради въвеждането на мерките цените на сходния продукт за кратко да се повишат, общата низходяща тенденция при цените вероятно ще се запази - от една страна, благодарение на още по-големия спад в производствените разходи за разследвания продукт и, от друга, заради конкурентния натиск от производителите от трети държави, които също биха се конкурирали на пазара на Съюза.
(759)
Поради това се прави заключението, че налагането на окончателни изравнителни мерки е в интерес на промишлеността на Съюза.
6.3. Интерес на несвързаните вносители
(760)
Както се споменава в съображение 26 по-горе, направен беше анализ на състоянието на включените в извадката вносители.
(761)
Като цяло през РП дейността на четиримата включени в извадката съдействащи несвързани вносители по отношение на разглеждания продукт е от порядъка на 60 до 100 % от общата им стопанска дейност. Освен това между 16 и 100 % от общия внос на модули на четиримата съдействащи несвързани вносители е от КНР, като само един от тях се е снабдявал изключително от тази държава. През РП рентабилността на четиримата включени в извадката съдействащи несвързани вносители във връзка с разглеждания продукт е средно 2,3 %.
(762)
Изказано беше твърдението, че налагането на мерките по отношение на разглеждания продукт ще се отрази неблагоприятно върху стопанската дейност на вносителите. На първо място, следва да се припомни, че налагането на мерките не следва да доведе до премахване на вноса на съответния продукт от КНР. На второ място, въпреки че може да се очаква налагането на мерките да се отрази неблагоприятно върху финансовото състояние на вносителите, които внасят само от КНР, с оглед на евентуалното увеличаване на вноса от други трети държави вносителите, които се снабдяват от КНР, следва да бъдат в състояние да променят своите източници на доставка.
(763)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че въздействието на митата върху несвързаните вносители е било недооценено, тъй като няма алтернативни източници на доставки, които биха могли незабавно да заместят вноса на съответния продукт от КНР, ако бъдат наложени мита, и че е трудно да се смени източникът на доставки, тъй като основното производство е в КНР и това би предполагало значителни допълнителни разходи.
(764)
В това отношение следва да се припомни, че налагането на мерките не следва да доведе до премахване на вноса на разглеждания продукт от КНР. При разследването се установи, че възможното намаляване на вноса от КНР ще засегне по-специално тези вносители, които се снабдяват с продукта изключително и само от КНР, а това важи само за един от четиримата съдействащи несвързани вносители. Що се отнася до отражението на мерките върху финансовото състояние на несвързаните вносители, не е изключено то да бъде неблагоприятно, но се стигна до заключението, че в голяма степен това ще зависи от способността им да променят източниците си на доставки или да прехвърлят поне част от евентуалното увеличение на цената на своите клиенти. За стопанските субекти, които внасят продукта и от други източници, различни от КНР, или внасят и други продукти, различни от съответния продукт, отрицателният ефект ще бъде още по-ограничен. Поради това Комисията счита, че въпреки вероятността да има отрицателно въздействие върху вносителите на разглеждания продукт, средностатистически то ще бъде ограничено.
(765)
Един несвързан вносител изказа твърдението, че трябва да инвестира значителен брой работни часове и финансови средства, преди да приеме продуктите на нов доставчик. В това отношение в отговор на оповестяването на окончателните заключения беше изказано твърдението, че по време на посещението на място на провеждащия проверката екип са били представени съществени доказателства във връзка с необходимостта от продължително изпитване, което вносителят трябва да направи, преди да вземе решение да се снабдява от конкретен износител.
(766)
Признава се, че създаването на нови взаимоотношения между вносител и доставчик може да бъде свързано с допълнителни разходи и време (напр. за изпитване на продукта). Това обаче не надделява над съображението, че е необходимо да се възстановят условията на равнопоставена конкуренция на пазара. Същевременно смяната на доставчици изглежда нормален професионален риск, пресметнат в дейността на вносителя, и се свързва с факта, че пазарът за фотоволтаични продукти достига зрялост, което е съпроводено с непрестанни промени (напр. изпадане в несъстоятелност, консолидации и др.) и налага преминаване към нови доставчици. Освен това може да се приеме, че новите видове модули, които постоянно достигат до пазара (напр. с нови характеристики за ефективност), също трябва да бъдат изпитвани. В това отношение изпитването на нов продукт (дори когато е от същия доставчик) е по-скоро стандартна, а не необичайна дейност. Поради това твърдението се отхвърля.
(767)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения две страни отново настояха, че интересът на несвързаните вносители не е бил отчетен коректно. Една страна изказа твърдението, че поради липсата на неповерителна версия на отговорите на въпросниците на допълнително включилите се съдействащи вносители не е имало възможност за коректна оценка от страна на заинтересованите страни. Тя постави под въпрос оценката на Комисията по отношение на вероятността вносът в Съюза от други трети държави да се увеличи и така да се появи възможност за вносителите да сменят доставчиците си, като изказа твърдението, че пазарите на третите държави стремително се разрастват. Страната изказа твърдението, че подобно допускане е в противоречие със заключенията в съображение 749 по-горе, в което се посочва, че вносът от други трети държави не би бил голям. Друга страна постави под въпрос доколко Комисията е спазила принципа за недискриминация, тъй като в оценката на Комисията на производителите от Съюза е било отделено по-голямо внимание, отколкото на останалите стопански субекти.
(768)
На първо място, следва да се потвърди, че неповерителните версии на въпросниците, получени след публикуването на временния антидъмпингов регламент от допълнително включилите се съдействащи вносители, бяха включени в преписката, която е на разположение на заинтересованите страни. На второ място, няма противоречие между допускането, че вносът от други трети държави може да се увеличи в отговор на по-малкия внос от КНР и че подобно увеличение не следва да бъде голямо по обем с оглед на увеличаващо се търсене на фотоволтаични инсталации по цял свят. Същевременно тъй като се очаква промишлеността на Съюза да си възвърне известна част от пазарния дял, държан преди това от продукти от КНР, не може да се изключи настъпването на известна загуба на стопански възможности за несвързаните вносители. Следва да се отбележи обаче, че в дългосрочен план се очаква общият размер на пазара за фотоволтаични продукти да продължи да се увеличава, тъй като на все повече места цените на слънчевата енергия се изравняват с тези на електроенергията от конвенционални източници. На последно място, следва да се поясни, че въпреки че при всички разследвания за търговска защита положението на промишлеността на Съюза се оценява с цел да се установи дали тя е понесла значителна вреда поради субсидирания внос, при анализа на интереса на Съюза интересът на промишлеността на Съюза се оценява равноправно с този на останалите стопански субекти, включително несвързаните вносители. Следва да се поясни също така, че разследването доколко промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, се подчинява по-специално на член 8, параграф 4 от основния регламент, в който са определени минималните изисквания за подобни разследвания. Интересът на Съюза се анализира едва след като се е стигнало до категорично установяване на вредоносно субсидиране в съответствие с изискванията, определен в член 31 от основния регламент. Вследствие на това беше счетено, че вероятното отрицателно въздействие на мерките върху някои вносители, по-специално върху тези, които се снабдяват изключително от КНР, не надделява над ползите от налагането на мерките за промишлеността на Съюза и средно- и дългосрочните ползи за пазара за фотоволтаични продукти в Съюза, до които ще доведе лоялната конкуренция.
(769)
Поради това се стигна до заключението, че налагането на мерки на предложените равнища може да има известно неблагоприятно въздействие върху състоянието на несвързаните вносители на разглеждания продукт.
6.4. Интерес на стопанските субекти нагоре по веригата
(770)
Стопанските субекти нагоре по веригата извършват дейности основно в областта на производството на суровини и производството и проектирането на производствено оборудване за разследвания продукт. Бяха получени осем отговора на въпросници от страна на стопански субекти нагоре по веригата. Бяха извършени две проверки на място при производител на суровини и производител на производствено оборудване.
(771)
Като цяло през РП свързаната с разследвания продукт дейност на осемте съдействащи стопански субекти нагоре по веригата е различна част от цялостната им дейност, като е представлявала 100 % от дейността само за едно от съдействащите дружества, а за останалите е в диапазона от 6 до 80 %. Дейността, свързана с разглеждания продукт, е представлявала средно около 41 % от общата дейност на съдействащите стопански субекти нагоре по веригата през РП. По отношение на работните места през РП осемте съдействащи стопански субекти нагоре по веригата са осигурявали работа на около 4 200 души. Рентабилността е варирала в зависимост от сегмента и отделните дружества от високи до леко отрицателни стойности. При разследването се установи, че стопанските субекти, при които рентабилността отчита отрицателни стойности, са пострадали от влошеното състояние на промишлеността на Съюза, тъй като някои от клиентите, които са изгубили, са били производители от Съюза на разследвания продукт, както и от спада в потреблението. След изключването на полупроводниковите пластини от продуктовия обхват производителите от Съюза на този продукт следва да извлекат ползи от налагането на митата, тъй като се очаква промишлеността на Съюза да увеличи производството си на елементи и модули.
(772)
Продажбите на стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата са за Съюза, за КНР и други трети държави. През РП разпределението на продажбите е било средно около 20 % продажби в Съюза, почти 50 % - за КНР и около 30 % - за други трети държави.
(773)
Някои страни в сектора нагоре по веригата изказаха твърдението, че налагането на изравнителни мерки би имало неблагоприятни последици за стопанската им дейност, тъй като КНР е техният основен експортен пазар. Беше заявено, че митата биха ограничили сериозно вноса на разглеждания продукт от КНР в Съюза, в резутат на което КНР ще ограничи вноса на полисилиций и производствено оборудване от Съюза. Вследствие на това вероятно би се наложило стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата да намалят стопанската си дейност и да съкратят работни места.
(774)
Следва да се отбележи, че целта на митата не е да се премахне вносът на разглеждания продукт от КНР, а да се възстановят равнопоставените условия на конкуренция. Следователно пазарът на Съюза би трябвало да продължи да бъде снабдяван до определена степен с внос от Китай, но на лоялни цени. Освен това при разследването се установи, че като цяло стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата имат присъствие на различни национални пазари в света и следователно не зависят изключително от износа си за КНР. Затова има основания да се приеме, че на световния пазар на фотоволтаични продукти стопанските субекти на Съюза най-вероятно ще бъдат в състояние да компенсират евентуалния спад на износа за КНР с износ за други пазари, които според някои публично достъпни пазарни проучвания се очаква да се разрастват. При всички положения на пазара за фотоволтаични продукти в КНР вече е налице значителен свръхкапацитет за производство и не е сигурно дали производителите на оборудване от Съюза биха били в състояние да продават още много производствено оборудване в КНР в краткосрочен и средносрочен план.
(775)
Няколко страни изказаха твърдението, че по-голямата част от вложенията във веригата на стойността във фотоволтаичния сектор се правят от Съюза и че с налагането на мита това предимство може да изчезне. В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от страните посочи, че мерките в този случай могат да задействат други мерки, които КНР може да наложи на продукти от Съюза.
(776)
В това отношение се очаква китайският внос да продължи да захранва пазара на Съюза дори ако има наложени мита. Освен това различни обществено достъпни източници във ФВ сектора, например Глобалните пазарни прогнози за фотоволтаичния сектор на EPIA за 2013-2017 г., сочат, че вероятното свиване на търсенето в Съюза следва да бъде само краткосрочно (през 2013 и 2014 г.), като потреблението в Съюза през следващите години отново ще се увеличи. Освен това справянето с нелоялните търговски практики вероятно ще даде възможност да се постигне устойчив растеж на фотоволтаичния пазар в Съюза в средно- и дългосрочен план, от който следва да се възползват всички стопански субекти в Съюза. На последно място, що се отнася до твърдението за възможни ответни мерки от страна на КНР в този случай, следва да се припомни, че КНР като всеки други член на СТО може да прибегне до разследвания за търговска защита само ако те са мотивирани от обстоятелствата, и всяко подобно разследване трябва да се подчинява на строгите правила на СТО. Комисията следи всички подобни разследвания, за да гарантира спазването на правилата на СТО. Поради това твърдението се отхвърля.
(777)
Някои страни оспориха заключението, че свитият износ за КНР от страна на стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата във фотоволтаичния сектор може да се компенсира от износ към други пазари, като изказаха твърдението, че митата биха ограничили търсенето на продукта в световен мащаб.
(778)
В това отношение на първо място следва да се отбележи, че не се очаква вследствие на митата китайският внос да спре напълно. Освен това информацията, събрана в хода на разследването, не показва пряка връзка между развитието на вноса от КНР на пазара на Съюза и износа от КНР за други пазари. Освен това обществено достъпни източници, например Глобалните пазарни прогнози за фотоволтаичния сектор на EPIA за 2013-2017 г., посочват, че фотоволтаичният пазар по цял свят ще продължи да се разраства през следващите години. Що се отнася до пазара за фотоволтаични продукти в КНР, налице са индикации, че вътрешното потребление в КНР ще се увеличи чувствително (това се посочва например от EPIA). С оглед на гореизложеното не се очаква износът за КНР от страна на стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата значително да намалее вследствие на налагането на мерките.
(779)
Следва да се отбележи също така, че свиването на търсенето в Съюза през 2013 и 2014 г. може да окаже отрицателно въздействие върху стопанските субекти нагоре по веригата. То обаче не може да бъде свързано - поне що се отнася до основната му част - с митата. Освен това, що се отнася до производителите от Съюза на оборудване за фотоволтаичната промишленост, поради съществуващия значителен неизползван капацитет в КНР е слабо вероятно техният износ за КНР да се увеличи значително дори при варианта, при който китайските производители са увеличили производствените си обеми. На последно място, събраната информация по време на разследването сочи, че производителите на оборудване също могат да бъдат засегнати от 12-тия петилетен план на КНР за соларната фотоволтаична промишленост, в който се предвижда до 2015 г. 80 % от производственото оборудване за елементи да се произвежда в КНР. Ако тази промяна бъде постигната в съответствие с правилата на СТО, това може допълнително да ограничи възможностите на производителите на оборудване в Съюза да се конкурират на китайския пазар. Поради това гореизложеното твърдение беше отхвърлено.
(780)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения ПКНР изказа твърдението, че 12-тият петилетен план за развитие на соларната фотоволтаична промишленост съдържа само някои общи ръководни принципи, които не са обвързващи, тъй като не се предвиждат правомощия за прилагането на плана, и поради това той не следва да се счита за индикация, че възможността производителите на оборудване в Съюза да се конкурират на китайския пазар ще бъде ограничена. В това отношение следва да се отбележи, че ПКНР е включило фотоволтаичната промишленост сред стратегическите отрасли в 12-тия петилетен план и е изготвило и специален план за соларната фотоволтаична промишленост. В него ПКНР заявява подкрепата си за „предприятията с високи постижения“ и за „предприятията от ключово значение“, поема ангажимента да „насърчава провеждането на различни политики в подкрепа на сектора на фотоволтаичните изделия“ и „да формулира цялостното изготвяне на помощни политики в областта на промишлеността, финансите, данъчното облагане…“. Освен това, тъй като планът съдържа основни насоки, които да бъдат следвани от китайската промишленост през петгодишния период, той оказва голямо въздействие върху стопанския ландшафт както в КНР, така и в страните, които търгуват с КНР. Като се има предвид гореизложеното, налице са ясни индикации, че планът ограничава свободата на избор на китайските производители на елементи и конкурентния натиск на производителите от Съюза, произвеждащи оборудване и изнасящи за китайския пазар. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(781)
Един съдействащ производител на суровина оспори прогнозата, че други пазари ще компенсират намалялото производство на китайския пазар, с оглед на значителния инсталиран производствен капацитет в КНР, който не може лесно да бъде построен на друго място. Твърдението не бе взето под внимание, тъй като няма индикации за такова намаляване на производството на китайския пазар.
(782)
Една от заинтересованите страни оспори броя на заетите в сектора нагоре по веригата, цитиран в съображение 236 от временния антидъмпингов регламент. Следва да се поясни, че въз основа на отговорите на въпросника посоченият брой от 4 200 заети лица се отнася само до съдействащите стопански субекти нагоре по веригата - производители на оборудване и доставчик на полисилиций, а не за целия сектор.
(783)
С оглед на гореизложеното се стигна до заключението, че изравнителните мерки няма да имат значително отражение върху производителите на оборудване, а за доставчика на суровина може да има неблагоприятно въздействие в краткосрочен план поради евентуално намаляване на продажбите му в КНР.
6.5. Интерес на стопанските субекти надолу по веригата
(784)
Дейността на стопанските субекти надолу по веригата е свързана главно с разработване на проекти, маркетинг, комуникации и монтаж на фотоволтаични съоръжения. Получени бяха тринадесет въпросника от стопански субекти надолу по веригата: седем от стопански субекти, чиято дейност е пряко свързана със сходния продукт (а именно дружества, разработващи проекти, и монтажници), и шестима доставчици на услуги във ФВ сектора (логистика, транспорт, връзки с обществеността и др.), т.е. стопански субекти, чиято дейност не е пряко свързана с разследвания продукт. В тази група е включен и полученият въпросник от един несвързан вносител, за когото се оказа, че отговаря на критериите за стопански субект надолу по веригата, тъй като основната му дейност е монтаж (вж. съображение 25 по-горе).
(785)
В съображение 242 от временния антидъмпингов регламент се прави оценката, че като цяло дейността на стопанските субекти надолу по веригата (монтажници и дружества, разработващи проекти) във връзка с разследвания продукт има различен дял от общата им стопанска дейност. През РП тя е представлявала средно 41 %. През РП рентабилността на съдействащите стопански субекти във връзка с разследвания продукт е била средно около 11 %. Броят на заетите при седемте съдействащи стопански субекти надолу по веригата през РП е бил около 550 души.
(786)
Няколко страни оспориха представителността на данните за стопанските субекти надолу по веригата по отношение на оборота, рентабилността и заетостта, получени от Комисията от отговорите на седемте стопански субекти надолу по веригата. AFASE представи „проучване“, проведено след членовете ѝ (монтажници), с цел да илюстрира, че за повечето монтажници дейността във фотоволтаичния сектор представлява основният им източник на доход. AFASE изказа също така твърдението, че за разлика от констатациите, посочени в съображение 242 от временния антидъмпингов регламент, стопанските субекти надолу по веригата и по-специално монтажниците биха реализирали само едноцифрени маржове на печалба, които не позволяват поемането на митата.
(787)
Що се отнася до представителността на данните, използвани във временния антидъмпингов регламент, Комисията използва всички данни, предоставени от стопанските субекти надолу по веригата, които попълниха специалния въпросник, както и изявленията на AFASE, както е обяснено в съображение 737 по-горе.
(788)
Що се отнася до твърдението, че дейността във фотоволтаичния сектор представлява основен източник на доходи за монтажниците, допълнително направеният анализ на отговорите на въпросниците, представени от седемте стопански субекти надолу по веригата (монтажници и дружества, разработващи проекти), потвърди, че дейността, пряко свързана със сходния разследван продукт, представлява средно около 42 % от дейността им като цяло, а рентабилността е средно 11 %. Когато се имат предвид и техните дейности, които не са пряко свързани с разследвания продукт, общото им значение се увеличава чувствително при трима от седемте стопански субекти. Поради това съответният процент през РП би бил от порядъка на 45 до 100 %. Освен това за седемте стопански субекти (монтажници и дружества, разработващи проекти) рентабилността на дейността във фотоволтаичния сектор, включително на дейността, която не е пряко свързана с разследвания продукт, би била средно около 9 %. По отношение на заетостта през РП за седемте стопански субекти дейността във фотоволтаичния сектор, включително дейността, която не е пряко свързана с разследвания продукт, би била около 660 работни местна на пълно работно време. Освен фотоволтаични проекти и инсталации тези стопански субекти са имали дейност във връзка с инсталации за ветроенергия и производство на електрическо оборудване.
(789)
Счита се, че евентуалното отражение на мерките върху стопанските субекти надолу по веригата трябва да бъде оценено най-вече на базата на дейността им, пряко свързана с разследвания продукт, чиято рентабилност през РП е достигнала средно 11 %. Дори обаче оценката да бъде на база дейността във фотоволтаичния сектор, която не е свързана с разследвания продукт, заключенията не биха се променили съществено, тъй като взетите под внимание различни фактори, а именно рентабилността и възможността за поемане на митото, като цяло не се променят значително (рентабилността спада от средно 11 на средно 9 %). В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от страните, в чиито обекти Комисията проведе посещение за проверка, оспори представителността на заключението относно рентабилността на монтажниците и дружествата, разработващи проекти, което според нея се базира на една-единствена трансакция. Твърдението не беше взето под внимание, тъй като Комисията изчисли рентабилността на стопанските субекти надолу по веригата въз основа на всички данни, представени от стопанските субекти надолу по веригата в отговорите на въпросника.
(790)
Що се отнася до проучването, проведено от AFASE сред членовете ѝ, на първо място следва да се отбележи, че всички стопански субекти имаха възможността да заявят интереса си при започването на разследването и да отговорят на специалния въпросник, разработен за стопански субекти надолу по веригата, в който се изисква необходимата информация за оценката на отражението на митата върху тези стопански субекти. На второ място, в проучването не е посочена самоличността на монтажниците, което не дава възможност за проверка, например на относимостта и надеждността на предоставените данни. На трето място, въпреки че част от въпросите в проучването са свързани с капацитета на монтажниците да поемат евентуалните мита, в него не се говори за реализираната от тях печалба през РП и по този начин се изпуска съществен елемент за оценката на отражението на мерките. Поради това от предоставеното проучване не могат да се направят значими изводи.
(791)
Беше изказано твърдението, че мерките не са в интерес на Съюза, тъй като ще повишат цената на модулите, като по този начин ще разубедят крайните ползватели/потребители да правят инсталации. Вследствие на това стопанските субекти надолу по веригата биха имали далеч по-малко поръчки и ще трябва да намалят дейността си. Тази оценка беше основана на проучване на консултантската фирма Prognos относно възможната загуба на работни места, предоставено в хода на разследването. Според предвижданията в прочването голяма част от работните места на пазара за фотоволтаични продукти на Съюза ще бъдат застрашени, ако бъдат въведени мита. В проучването се използва приблизителна оценка на EPIA, според която през 2011 г. общият брой на преките работни места на всички етапи на пазара на Съюза за фотоволтаични продукти, включително при производители, вносители и стопански субекти нагоре и надолу по веригата в Съюза, е бил 265 000. Като за отправна точка се взема приблизителната оценка на общите преки работни места във фотоволтаичния сектор за 2011 г., в проучването на Prognos се прави изводът, че от общо 265 000 работни места до три години ще бъдат закрити 242 000 в зависимост от равнището на митата. Твърди се, че повечето работни места ще бъдат закрити на пазара надолу по веригата, в който според Prognos през 2011 г. са работили около 220 000 души.
(792)
Разследването не потвърди изложения по-горе сценарий и посочи значително по-малък брой преки работни места, съществували на пазара на Съюза за фотоволтаични продукти през 2011 г., през РП и през 2012 г.
(793)
На първо място при разследването бе изказано съмнение относно точността на оценката на EPIA за общия брой преки работни места във фотоволтаичната промишленост. По-специално по време на посещението за проверка в EPIA се оказа, че основните данни, довели до извода, че работните места са 265 000, са неточни и не позволяват да се стигне до това заключение. Всъщност получената по време на посещението за проверка информация сочи, че при изчисляването на броя на преките работни места във фотоволтаичната промишленост за 2011 г. вероятно съществува граница на грешката до 20 %. Освен това оценката включва броя на заетите в други европейски държави извън Европейския съюз, както и броя на заетите в дейности, свързани с тънкослойните продукти, които попадат извън обхвата на настоящото разследване.
(794)
Следва да се поясни, че по отношение на изчисления от EPIA общ брой на преките работни места във фотоволтаичния сектор установената граница на грешката от 20 %, която може да бъде прилагана както нагоре, така и надолу по веригата, пролича по време на посещението за проверка при EPIA. Тя показва трудностите при оценката на точни цифри за заетостта в сектора надолу по веригата, тъй като източниците за събиране на данни са малобройни и често пъти противоречиви.
(795)
Въпреки тези съмнения дори ако при анализа на въздействието на мерките бъде използвана първоначалната оценка за броя на работните места, трябва да бъдат направени следните забележки. Приблизителната оценка включва европейските работни места във фотоволтаичната промишленост през 2011 г., които са съотнесени към много голям брой фотоволтаични инсталации в ЕС през същата година (около 20 GW). Има основания да се приеме, че с оглед намаляването на инсталациите - около 17,5 GW през РП и 15 GW през 2012 г., броят на работните места надолу по веригата, който е пряко свързан с равнището на инсталациите, съответно е намалял. В този смисъл в някои общодостъпни специализирани печатни издания се посочва, че в периода 2011-2012 г. в Германия, която е най-големият национален пазар, заетостта във фотоволтаичния сектор е намаляла от 128 000 на 100 000 работни места, включително работните места при производителите. Освен това при разследването бяха изразени сериозни съмнения дали цифрата включва само работни места на пълно работно време, свързани единствено с фотоволтаичната промишленост. За тази цел при разследването бе установено, че особено в пазара надолу по веригата (монтаж) фотоволтаичната дейност обикновено е само част от много по-широка стопанска дейност, основната част от която са отоплителни или електрически инсталации, ВиК инсталации и др.
(796)
С оглед на гореизложеното е вероятно налагането на мерки да доведе до увеличение на цените на разследвания продукт в Съюза, като това евентуално ще предизвика намаляване на броя на фотоволтаичните инсталации в краткосрочен план. Въпреки това работните места в тази част на пазара могат да бъдат засегнати от неблагоприятни последици само в ограничена степен поради следните съображения. Първо, дейността в областта на фотоволтаичните продукти - поне за някои от монтажниците, представлява само част от стопанската им дейност, при това със сезонен характер. Поради това при намалено търсене на фотоволтаични инсталации монтажниците следва да бъдат в състояние да извършват други дейности. Тъй като развитието на енергията от възобновяеми източници и енергийната ефективност са правно обвързващи цели за държавите членки на равнището на ЕС, трябва да се очаква, че намаленото търсене на слънчеви инсталации ще доведе до повишено търсене на други форми на електроенергия от възобновяеми източници и енергийна ефективност. Много от заетите лица в сектора надолу по веригата вероятно притежават необходимите умения, за да се възползват от увеличеното търсене в тези свързани сектори. Второ, с оглед на съществуващите ползи на пазара надолу по веригата (вж. съображение 785 по-горе) монтажниците следва да са в състояние да поемат част от увеличението на цените, като по този начин се ограничи въздействието върху крайните цени и търсенето на фотоволтаични инсталации.
(797)
Независимо от налагането на мита някои обществено достъпни източници относно търсенето на фотоволтаични инсталации прогнозират свиване на търсенето през 2013 г. с инсталации между 9,8 GW и 16,5 GW годишно през 2013 г., което при всички случаи би имало отрицателно въздействие върху броя на работните места в пазара надолу по веригата.
(798)
На последно място, следва да се отбележи, че това увеличение на цените на фотоволтаичните продукти вероятно би настъпило при всички случаи, тъй като производството на КНР, което снабдява пазара на Съюза, очевидно води до големи загуби, а подобно положение е в разрез с устойчивото развитие.
(799)
Що се отнася до закриването на работни места, събраната информация по време на разследването потвърди, че секторът надолу по веригата е отчел загуба на работни места вследствие на свитото търсене на фотоволтаични инсталации в Съюза, което в периода 2011-2012 г. е намаляло с около 5 GW. Тази загуба на работни места не може да бъде свързана с мерките, тъй като отразява развитието на пазара. Освен това през 2013 и 2014 г. се предвижда допълнително свиване на търсенето, което най-вероятно ще доведе до загуба на още работни места във фотоволтаичния сектор. По същия начин подобно развитие на търсенето беше прогнозирано от големите изследователски центрове преди започването на разследването, поради което подобна загуба на работни места не може да се отдава на налагането на мерките.
(800)
Промишлеността на Съюза представи проучване от консултантската фирма PriceWaterHouseCoopers (PWC) относно възможното отражение на мерките върху работните места, свързани с фотоволтаичния сектор. Проучването на PWC се позовава на проучването на Prognos, в което се предвижда мащабно закриване на работни места на фотоволтаичния пазар вследствие на налагането на мерките, представено от AFASE преди налагането на временните мита и разгледано в съображение 791 по-горе. В проучването на PWC се критикува проучването на Prognos, като се изтъква фактът, че прогнозираният от Prognos общ брой закрити работни места реално надвишава общия брой на съществуващите работни места във фотоволтаичния сектор в Съюза. Що се отнася до отражението на митата на пазара на Съюза, PWC достига до изводи, противоположни на тези на Prognos, и прогнозира положително нетно въздействие върху работните места в Съюза, както и че ползите натежават над възможното отрицателно въздействие на митата (напр. върху търсенето).
(801)
AFASE изказа твърдението, че Комисията не е разкрила източника, от който взема граница на грешката от 20 % по отношение на изчислените от EPIA преки работни места във фотоволтаичния сектор за 2011 г.
(802)
Установената граница на грешката от 20 %, която може да бъде прилагана както нагоре, така и надолу по веригата, пролича по време на посещението за проверка при EPIA. Тя показва трудностите при оценката на точни цифри за заетостта в сектора надолу по веригата, тъй като източниците за събиране на данни са малобройни и често пъти противоречиви.
(803)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения някои от страните изказаха твърдението, че в анализа на Комисията не се посочва нищо по отношение на факта, че митата единствено ще увеличат загубата на работни места, предизвикана от по-малкия брой фотоволтаични инсталации след 2011 г. Твърди се, че подобна загуба на работни места, по-специално в сектора надолу по веригата, е тясно свързана с факта, че монтажниците на ФВ инсталации зависят от соларните инсталации. Освен това AFASE отправи критика към Комисията, че не е разгледала подобаващо проучването, проведено от AFASE сред членовете ѝ, и друго подобно проучване, проведено от сдружение на фотоволтаичната промишленост от Обединеното кралство - Solar Trade Association, за което AFASE счита, че разкрива същата зависимост.
(804)
Що се отнася до това, че, както се твърди, Комисията не е разгледала отражението на митата върху заетостта, следва да се препрати към съображения 799 и 800 по-горе, в които се обсъждат твърденията относно отражението на мерките върху работните места във фотоволтаичния сектор и се признава, че работните места в сектора надолу по веригата действително могат да бъдат засегнати в краткосрочен план от мерките.
(805)
Що се отнася до проучванията, проведени от AFASE и Solar Trade Association от Обединеното кралство, в отговор на оповестяването на окончателните заключения беше дадена информация кои дружества са участвали в анкетите. Проучванията обаче продължават да имат недостатъци, тъй като някои отговори са непълни. При анализа на проучванията се установи следното. Що се отнася до проучването на AFASE, най-напред следва да се отбележи, че по-голямата част от анкетираните 50 монтажници са заявили, че работят изключително за фотоволтаичния пазар. 15 от общо 50-те монтажници са заявили, че имат и други дейности извън фотоволтаичния сектор, например свързани с отоплителни и електрически инсталации и до известна степен с вятърни централи. При проучването от Обединеното кралство 21 от общо 31 дружества от Обединеното кралство, взели участие в анкетата, имат и други дейности извън фотоволтаичния сектор. Този резултат показва, че за почти половината от разработващите проекти дружества и монтажниците констатацията от съображение 247 от временния антидъмпингов регламент относно способността им да извършват други дейности, например свързани с отоплителни, електрически и ВиК инсталации, както и с други екологосъобразни източници на енергия, е правилна. Признава се обаче, че тази способност може би е налице в по-малка степен, отколкото сочи допускането във временния антидъмпингов регламент. Поради това смекчаващият ѝ ефект относно загубата на работни места може да бъде по-малък от първоначалните допускания. На второ място, част от анкетиратите от AFASE и Solar Trade Association стопански субекти използват продукти, произведени в Съюза, като част от тях предвиждат след налагането на мерките да купуват продукти, различни от китайските, за да избегнат увеличение на цените.
Следователно се очаква тяхната зависимост от китайския внос и въздействието на мерките да намалее, тъй като могат да ползват продукти, произведени в Съюза. На трето място, преценката на въздействието на мерките върху стопанската дейност на всички участвали в проучването субекти не дава възможност да се направят категорични заключения, тъй като оценките им са твърде разнородни. Някои дружества дори не са могли да дадат оценка на подобно отражение. На четвърто място, отговорите на въпроса относно броя на фотоволтаичните проекти, които има риск да бъдат отменени в случай на налагане на мита, при проучването от Обединеното кралство варират от „не много“ до „всички проекти“. Част от стопанските субекти не са могли да дадат оценка. На последно място, и при двете проучвания липсва въпросът относно рентабилността на анкетираните стопански субекти, който е от значение, за да се направи оценка на евентуалното поемане на ценово увеличение вследствие на митата.
(806)
Няколко страни изказаха твърдението, че монтажниците не могат лесно да променят дейностите си или да преминат към други екологосъобразни енергийни инсталации, тъй като технологиите и необходимото ноу-хау са много различни. Поради това, ако бъдат наложени мита, те ще бъдат принудени да преустановят дейността си. След оповестяването на окончателните заключения това твърдение беше изтъкнато отново от една от заинтересованите страни, която посочи, че монтажниците са инвестирали значителни средства в специализацията си във фотоволтаичния сектор, например за специални обучения, което показва, че тяхната основна насоченост е към фотоволтаичния сектор и че те не биха могли лесно да преминат към други дейности.
(807)
Това твърдение не беше подкрепено в достатъчна степен с доказателства, тъй като не беше доказано какви конкретни познания ще се наложи да придобие монтажникът и доколко трудно и скъпо би било това. Независимо от това институциите признават, че монтажниците са натрупали ноу-хау, специфично за монтажа на фотоволтаичните модули. Натрупването на това ноу-хау обаче е от сравнително неотдавна и се прибавя към основните експертни познания на монтажниците в сферата на отоплителните, електрическите и ВиК инсталациите и др. До него се е стигнало в отговор на нелоялната практика, а именно масирания приток на субсидиран внос от КНР. Отделно от въпроса за специалните умения на служителите на монтажниците твърдението трябва да се разглежда успоредно с анализа от съображения 792 и 800 по-горе относно заетостта в сектора надолу по веригата, която в краткосрочен план може да понесе отрицателни последици, но благодарение на устойчивата търговия би постигнала увеличение в средносрочен и дългосрочен план. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(808)
Няколко страни оспориха твърдението относно способността на стопанските субекти надолу по веригата отчасти да поемат възможното увеличение на цената. Твърдението не беше подкрепено в достатъчна степен от доказателства, което не позволи да се направи оценка до каква степен е точно. Рентабилността на стопанските субекти надолу по веригата, пряко свързана с разглеждания продукт, се оценява средно на около 11 %, което оставя възможност за стопанските субекти поне отчасти да поемат увеличението в цената, ако има такова. В тази връзка следва да се припомни, че общата тенденция е към понижаване на цените.
(809)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения някои страни отново изказаха твърдението, че съществува сериозен риск от свиване на търсенето на соларни продукти в Съюза вследствие на мерките, което според тях е довод срещу налагането на мерките. Една от страните изказа твърдението, че при слънчевата енергия в момента има висока ценова еластичност на търсенето и дори малко увеличение на цената на соларните продукти би довело до много сериозно свиване на търсенето. Според оценки, направени от същата страна, изравнително мито от порядъка на 30 % може да свие допълнително търсенето с 8 GW, докато мито от 50 % би свило търсенето с 10 GW. Застъпвайки същата теза, AFASE се позова на проучване от пазарен анализатор, в което също се предвижда свиване на търсенето с най-много 2GW през 2013 г., ако бъде наложено мито в размер на 50 %, т.е. свиването е в много по-малък мащаб.
(810)
Въпреки че по време на разследването в допълнение към представените по-горе сценарии относно свиването на търсенето страните представиха и различни други хипотези, те не съдържаха съпоставими резултати. Въпреки че не може да бъде изключено, че митата няма да доведат до свиване на търсенето на фотоволтаични инсталации, е трудно да се даде количествено определение на подобно отражение с оглед на различните елементи, които влияят върху привлекателността на фотоволтаичните инсталации в Съюза. Освен това дори подобно свиване да настъпи в краткосрочен план, очаква се средно- и дългосрочните ползи от лоялната търговия да натежат над краткосрочния отрицателен ефект. На последно място, самата AFASE признава, че оценка на пряката връзка между търсенето и митата може да се направи едва след като митата бъдат въведени. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(811)
Както се посочва в съображение 784 по-горе, получени бяха шест въпросника с отговори от доставчици на услуги във ФВ сектора (логистика, транспорт, връзки с обществеността и др.), т.е. стопански субекти, чиято дейност не е пряко свързана с разследвания продукт. Установи се, че отговорите дават индикации за относителната важност на дейността, свързана с фотоволтаичния сектор, в сравнение с цялостната дейност на съдействащите стопански субекти. Въпреки някои недостатъци на отговорите, данните от въпросниците позволиха да се направи оценката, че дейността на тези стопански субекти във връзка с фотоволтаичния сектор е незначителна в сравнение с дейността им като цяло. През РП дейността им във връзка с фотоволтаичния сектор е представлявала средно едва около 5 % от общия им оборот и около 8 % от общата осигурявана от тях заетост. Рентабилността е била средно около 7 %. Следва да се отбележи обаче, че данните относно рентабилността не бяха пълни, тъй като не всички стопански субекти дадоха информация по тази точка. Поради това се стигна до заключението, че е слабо вероятно мерките да имат съществено отражение върху икономическото състояние на доставчиците на услуги във фотоволтаичния сектор.
(812)
С оглед на гореизложеното се стигна до заключението, че въздействието на мерките върху стопанските субекти надолу по веригата ще бъде до известна степен отрицателно в краткосрочен план с оглед на по-голямото свиване при инсталациите, отколкото в алтернативен вариант без мита, прогнозиран от някои от големите изследователски центрове, дотолкова, доколкото митото не може да се поеме от стопанските субекти надолу по веригата. Въпреки възможното намаление в търсенето на фотоволтаични инсталации монтажниците следва да бъдат в състояние да извършват други дейности, свързани с други екологосъобразни енергийни източници или с посочената по-горе основна стопанска дейност на монтажниците. Стигна се до заключението, че с оглед на предоставените данни е слабо вероятно мерките да имат съществено отражение върху икономическото състояние на доставчиците на услуги във фотоволтаичния сектор.
6.6. Интерес на крайните ползватели/потребителите
(813)
Становище не представи нито една страна, пряко представляваща интересите на крайните ползватели, например сдружение на потребителите. В такъв случай се вземат предвид два типа крайни ползватели: потребителите (домакинствата) и други крайни ползватели (напр. институции, други инвеститори). При разследването се установи, че само около една четвърт от съществуващите фотоволтаични инсталации в Съюза (т.нар. покривни или маломерни инсталации) са били поръчани от потребителите. Другите инсталации (наземни, с промишлено и търговско предназначение в много по-широк мащаб) са били поръчани от други крайни ползватели.
(814)
Няколко страни заявиха, че ако мерките бъдат наложени, увеличението на цените на фотоволтаичните модули ще бъде в ущърб на потребителите. Макар да може да се очаква, че вследствие на митата цените на фотоволтаичните модули на пазара на ЕС донякъде ще се повишат, потребителите и другите крайни ползватели вероятно ще бъдат засегнати от това само в известна степен, тъй като разследването показа, че цената на модул представлява до 50 % от общите разходи за фотоволтаична инсталация. С оглед на маржовете на печалба на разработващите проекти дружества и монтажниците има основания да се приеме, че евентуалното увеличение на цената на модулите за потребителя може поне отчасти да се поеме от тях и така въздействието би се смекчило. Въз основа на наличните доказателства се стигна до заключението, че мерките на предлаганото равнище на митото ще се поемат поне отчасти от веригата за доставки и поради това не е задължително да доведат до по-високи цени за потребителите на дребно.
(815)
Следва да се отбележи също, че ако не бъдат наложени мита, вероятното прекратяване на дейността на промишлеността на Съюза би могло да остави за потребителите само един източник на доставка на модули в бъдеще. При този сценарий производителите износители от КНР ще бъдат в състояние да увеличат още повече извънредно силната си позиция на пазара, а това също би могло да доведе до повишаване на цените в краткосрочен и средносрочен план в ущърб на потребителите/крайните ползватели. Във всеки случай, както беше посочено по-горе, вероятно е цените така или иначе да се увеличат с оглед на факта, че производството от КНР е на загуби.
(816)
Някои страни изказаха твърдението, че митата ще увеличат цената на разследвания продукт. Поради това ще има спад в търсенето на фотоволтаични инсталации, тъй като те ще бъдат прекалено скъпи за потребителите и недостатъчно привлекателни за другите инвеститори.
(817)
Както вече беше посочено в съображение 752 по-горе, дори да е възможно да се стигне до временно увеличение на цените вследствие на налагането на мерките, като цяло тенденцията е за понижаване на цените и това се потвърждава от няколко обществено достъпни източника. Поради това твърдението не се взема под внимание. Въпреки че е трудно да се даде количествено определение на точното възможно увеличение на цената вследствие на мерките и на последвалото евентуално свиване на търсенето, следва да се припомнят няколко елемента. На първо място, разследваният продукт представлява до 50 % от общите разходи за една фотоволтаична инсталация, поради което митото може да се поеме поне отчасти. На второ място, конкуренцията на промишлеността на Съюза с производителите от трети държави, които вече присъстват на пазара на Съюза, вероятно ще задържи цените ниски. Същевременно промишлеността на Съюза следва да може да постигне по-добри финансови резултати благодарение на икономиите от мащаба, до които ще се стигне поради по-доброто използване на производствените съоръжения и по-ниската себестойност на производството. На трето място, търсенето на фотоволтаични инсталации е във взаимовръзка не само с равнищата на цените на разследвания продукт, а и с равнищата на ПЦ. При сегашните равнища на търсенето, които са ниски в сравнение с 2011 г. и РП, се очаква, че ПЦ следва да не намаляват толкова бързо, колкото през разглеждания период, и така да дадат възможност инвестициите във фотоволтаични проекти да не прекъсват. Поради това твърдението не беше взето под внимание.
(818)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от страните оспори гореизложената логика на разсъждение. Тя изказа твърдението, че низходящата тенденция при цените не може да се поддържа след налагането на мерките. Страната припомни, че мерките представляват много съществено увеличение на разходите, което не може да се неутрализира изцяло чрез намаляване на себестойността и/или внос от трети държави. Освен това беше посочено отново, че промишлеността на Съюза няма да може да осъществи нови инвестиции в съоръжения и машини и че стопанските субекти надолу по веригата могат да поемат малко, ако печалбата им е 11 %. На последно място, няма доказателства, които да сочат, че ПЦ могат да компенсират увеличението на цената.
(819)
Следва да се припомни, че противно на това твърдение не се очаква увеличението на цената вследствие на мерките да може да се неутрализира изцяло; очаква се, че е възможно да се стигне до временно увеличение на цените след налагането на мерките (вж. съображение 247 от временния антидъмпингов регламент). До подобно увеличение на цената може да се стигне поради разликата в ценовите равнища между субсидираните цени от КНР и цените на продуктите, различни от китайските. Въпреки това информацията, събрана по време на разследването, позволява да се изкаже твърдението, че евентуалното увеличение на цените може да бъде частично поето поради редица фактори с оглед на печалбата на сектора надолу по веригата, която е средно 11 %. На последно място, по отношение на твърдението, че няма доказателства, които да сочат, че ПЦ могат да компенсират увеличението на цената, има основания да се предположи, че ПЦ ще претърпят корекции във времето в съответствие с развитието на цените на проектите.
(820)
Една от страните изказа твърдението, че след март 2013 г. цените на модулите в Съюза са се увеличили с 20 % и че от 2013 г. има много сериозен недостиг на готова продукция. Твърдението не беше подкрепено с доказателства, като в противоречие с него обществено достъпните източници потвърждават, че през второто тримесечие на 2013 г. се наблюдава относителна стабилност на цените. Дори ако тази информация беше вярна, тя би отразявала само факта, че след въвеждането на регистрационния режим на вноса рискът от евентуалното налагане на изравнително мито е бил включен в цената. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(821)
Друга страна изказа твърдението, че фотоволтаичните проекти не биха осигурили на инвеститорите възвръщаемост на инвестицията, ако спадът при ПЦ не е във взаимовръзка с намаляващи разходи за проектите, включително цена на модулите, тъй като те представляват значителна част от разходите в един проект. В това отношение се твърди, че митата биха поставили под въпрос жизнеспособността на много фотоволтаични проекти, ако цената им се увеличи.
(822)
Както е посочено в съображение 752 по-горе, общата тенденция явно е за понижаване на цените на разследвания продукт. Освен това значението на ПЦ по отношение на пазара става все по-малко, тъй като в някои региони вече вероятно е постигнато изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници. Въз основа на тези съображения твърдението, че цената на фотоволтаичните модули би могла да окаже отрицателно въздействие върху фотоволтаичните проекти, включително върху въпроса за тяхната жизнеспособност, беше отхвърлено.
(823)
Една от заинтересованите страни представи вътрешен модел, с който да докаже, че жизнеспособността на много фотоволтаични проекти е под заплаха, ако бъдат наложени мита.
(824)
Моделът не дава възможност да се даде коректно количествено изражение до каква степен привлекателността на инвестицията във фотоволтаични инсталации (т.е. възвращаемостта) би могла да намалее, ако цените на разследвания продукт се увеличат. Независимо от това използваното в модела допускане, че всяко мито би било прехвърлено изцяло на крайните ползватели или на потребителите, е слабо вероятно с оглед на съществуващите маржове на печалба на стопанските субекти надолу по веригата. Освен това решението за една инвестиция не се основава само на цената на модулите, а зависи също така от много други фактори, в това число - наред с други фактори - от съществуването на обща благоприятна среда за фотоволтаичните инсталации в дадена държава, от равнището на подкрепа и от цента на електроенергията (за изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници). Поради това този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(825)
Въз основа на гореизложеното се стигна до заключението, че налагането на мерки би имало като цяло ограничено въздействие върху потребителите и други крайни ползватели. Това положение е независимо от ролята на националните програми за подкрепа с цел да се насърчи търсенето на фотоволтаични инсталации. Ако националните програми за подкрепа се адаптират към по-високите цени на слънчевите панели (посредством по-високи преференциални цени), може изобщо да няма отражение върху потребителите..
6.7. Други твърдения
(826)
Някои страни заявиха, че промишлеността на Съюза не е в състояние да снабдява пазара на ЕС с необходимите количества и поради това, ако се наложат изравнителни мита, съществува сериозна опасност от недостиг в ЕС, което може да доведе до по-нататъшно увеличение на цените на разглеждания продукт.
(827)
Разследването установи, че този аргумент е неоснователен. Промишлеността на Съюза не използва в достатъчна степен производствения си капацитет от 2009 г. насам. През РП степента на използване на производствения капацитет на Съюза за модули е била 41 % с допълнителен свободен капацитет от около 5,7 GW; тази за елементи е била 63 %, с допълнителен свободен капацитет от около 1,2 GW. Поради това благодарение на свободния капацитет промишлеността на Съюза би била в състояние в краткосрочен план да се конкурира за допълнителна част от пазара. Също и в средносрочен план има основания да се приеме, че промишлеността на Съюза ще разшири своя производствен капацитет, за да може да се постигнат по-големи икономии от мащаба и да се даде възможност за по-нататъшни намаления на цените. Освен това в световен мащаб съществуват и други източници на доставки, които присъстват на пазара на Съюза и които ще са в състояние да се конкурират на този пазар, в случай че вносът на продукти от КНР намалее. При разследването се установи, че през РП съществуващият свободен капацитет за производство извън ЕС от държави, различни от КНР, е бил 5,6 GW за модули и 6 GW за елементи. Поради това се стига до заключението, че общият свободен капацитет на Съюза и на трети производители извън ЕС е достатъчен, за да компенсира в краткосрочен план потенциалното намаление на вноса от Китай с оглед на търсенето на фотоволтаични инсталации в ЕС през 2013 г. (между 9,8 и 16,5 GW) и за 2014 г. (между 9 и 17,1 GW), прогнозирано от големи изследователски центрове, като EPIA.
(828)
Дори при по-консервативна оценка относно производствения капацитет на Съюза (вж. съображение 545 по-горе), взети заедно, свободният капацитет на Съюза и този на трети държави биха били достатъчни да допълнят в краткосрочен план потенциалния спад на вноса от КНР. В средносрочен план също има основания да се допусне, че промишлеността на Съюза ще разшири производствения си капацитет, което ще ѝ позволи да постигне икономии от мащаба, а те от своя страна ще доведат до още по-голямо намаление на цената. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(829)
Някои страни заявиха също, че налагането на мита върху вноса на разглеждания продукт ще навреди на развитието на пазара на фотоволтаични продукти в Европа и поради това целите на програмата на ЕС за 2020 г. относно енергията от възобновяеми източници и намаляване на емисиите на парникови газове в ЕС няма да бъдат постигнати.
(830)
Най-напред целите за 2020 г. не зависят единствено от слънчевата енергия. Също толкова важни са други екологични енергии, като вятър, биомаса, водна енергия и др. Тъй като в целите за 2020 г. не е определен конкретен процент за слънчевата енергия, не се очаква леко заниженият брой на фотоволтаичните инсталации да повиши общите разходи за програмата за 2020 г. Освен това цената на слънчевите панели е само един от многото фактори, които са от жизненоважно значение за развитието на фотоволтаичната промишленост в Съюза. Също толкова важни са: благоприятна правна и финансова рамка на равнището на ЕС и на национално равнище, по-добър достъп до финансиране на проекти, свързани с възобновяеми източници на енергия, и инвестиране в научноизследователска и развойна дейност. Що се отнася до финансирането на инвестициите в слънчева енергия, налагането на мита ще подобри състоянието на промишлеността на Съюза и на фотоволтаичния сектор като цяло. Вследствие на това то вероятно ще подобри също така достъпа до капитал както за промишлеността на Съюза, така и за инвеститорите във фотоволтаичния сектор. В заключение се припомня, че целта на митата не е да се премахне вносът от КНР, а да се възстановят равнопоставените условия на конкуренция. Ако цената на разглеждания продукт се повиши, данните за печалбите, реализирани на пазара надолу по веригата, позволяват да се допусне, че нарастването на цените отчасти ще се поеме от стопанските субекти на пазара надолу по веригата. Поради това цената на модулите не следва да се повиши значително за крайните ползватели/потребителите и търсенето на слънчеви инсталации може да се задържи в прогнозирания обхват.
(831)
Въз основа на гореизложеното се стигна до заключението, че налагането на мерки като цяло няма да има значително неблагоприятно отражение върху другите политики на ЕС.
6.8. Заключение относно интереса на Съюза
(832)
Общото положително въздействие за промишлеността на Съюза превишава възможното неблагоприятно въздействие върху други стопански субекти на пазара за фотоволтаични продукти, включително крайните ползватели (потребителите).
(833)
С оглед на гореизложеното се стига до заключението, че въз основа на наличната информация по отношение на интереса на Съюза не съществуват убедителни основания да не бъдат наложени окончателни мерки върху вноса на разглеждания продукт с произход от КНР.
7. ОКОНЧАТЕЛНИ ИЗРАВНИТЕЛНИ МЕРКИ
(834)
Предвид направените заключения по отношение на субсидирането, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза следва да бъдат наложени окончателни изравнителни мерки, за да се предотврати причиняването на допълнителна вреда за промишлеността на Съюза от субсидирания внос.
7.1. Равнище на отстраняване на вредата
(835)
За да се определи равнището на мерките, бяха взети предвид установеният процент на субсидията и необходимият размер на митото с цел да се отстрани вредата, понесена от производителите от Съюза, без да се надхвърля установеният процент на субсидията.
(836)
При изчисляване на размера на митото, необходимо за отстраняване на последиците от вредоносното субсидиране, бе счетено, че всички мерки следва да предоставят възможност на промишлеността на Съюза да покрива своите производствени разходи и да реализира печалба преди облагане с данъци, каквато с основание може да се очаква да бъде реализирана при продажбата на сходен продукт в Съюза от предприятие в този сектор при нормални условия на конкуренция, т.е. при отсъствие на субсидиран внос. В съответствие с практиката на Съда такава печалба е печалбата, реализирана в началото на разглеждания период, т.е. преди увеличението на субсидирания внос. Поради това целевата печалба беше определена на 8 % въз основа на среднопретеглената печалба, реализирана от промишлеността на ЕС през 2009 и 2010 г. при модулите и елементите, когато те са продавани на печалба.
(837)
След оповестяването на окончателните заключения промишлеността на Съюза изказа твърдението, че като равнище на рентабилност, което промишлеността на Съюза в разумна степен може да постигне при липсата на субсидиран внос, следва да се използва рентабилността за 2010 г., а не средният марж на печалба за 2009 и 2010 г. В това отношение беше изказано твърдението, че рентабилността през 2009 г. не е била достатъчно висока и че конюнктурата през двете години определено е била различна, като се има предвид по-специално развитието на потреблението през 2010 г., което е смекчило въздействието на субсидирането през същата година. В това отношение следва да се отбележи, че при определянето на равнището на отстраняване на вредата не е от значение дали средният марж на печалбата, реализирана от промишлеността на Съюза, е бил „недостатъчен“. Равнището на отстраняване на вредата следва да бъде определено въз основа на печалбата, която с основание може да се очаква да бъде реализирана, ако не е налице субсидиран внос. Разследващите органи са възприели като своя практика да считат, че това равнище е достигнато в началото на разглеждания период. Тъй като в този случай промишлеността на Съюза е работила на загуба при продажбата на елементи в началото на разглеждания период през 2009 г., тази методология не беше подходяща и беше счетено, че е по-надеждно равнището на отстраняване на вредата да бъде определено въз основа на средния марж на печалбата от първата и втората година на разглеждания период. В това отношение беше прието също така, че различната конюнктура през двете години не е от значение.
(838)
Друга страна отново посочи, че за модулите и за елементите следва да бъдат определени различни целеви печалби, тъй като при рентабилността на тези видове на продукта през разглеждания период се наблюдават различни тенденции. Въпреки че показателите са дадени поотделно за всеки вид на продукта, заключенията за всеки показател се отнасят за разследвания продукт като цяло. Следва да се припомни също така, че модулите и елементите са един-единствен продукт и поради това процентите на субсидията и равнището на отстраняване на вредата са определени на тази база.
(839)
На тази основа беше изчислена невредоносна за промишлеността на Съюза цена на сходния продукт. Тази невредоносна цена беше получена, като към производствените разходи на включените в извадката производители от Съюза през РП беше прибавен посоченият по-горе марж на печалбата от 8 %.
(840)
Необходимото увеличение на цената впоследствие беше определено, като среднопретеглената вносна цена на включените в извадката съдействащи производители износители в КНР, определена при изчисляването на подбиването на цените и надлежно коригирана за разходите по вноса и митата, беше съпоставена с невредоносната среднопретеглена цена, на която включените в извадката производители от Съюза са продавали сходния продукт на пазара на Съюза през ПР. Всяка разлика, произтичаща от това сравнение, след това беше изразена като процент от средната CIF стойност на вноса.
(841)
Една от страните изказа твърдението, че продажбите на включените в извадката производители от Съюза са били насочени към по-високия ценови сегмент на пазара, например жилищните сгради и малките търговски обекти, което е привлякло по-високи ПЦ, и застъпи становището, че по тази причина продажните цени на промишлеността на Съюза следва да бъдат съответно коригирани. Следва да се отбележи, че това твърдение не трябва да бъде решаващо за изчисляването на маржа на вредата, тъй като разследването показа, че производителите от Съюза не са работели на печалба.
7.2. Окончателни мерки
(842)
С оглед на гореизложеното и в съответствие с член 15 от основния регламент следва да бъде наложено окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.e. елементи) с произход от или изпратени от КНР на равнището на установения процент на субсидията или на равнището на маржа на вредата, като в съответствие с правилото за по-малкото мито се вземе по-ниското от двете. В конкретния случай ставката на митото следва съответно да бъде определена на равнището на установения процент на субсидията.
(843)
Като се има предвид високата степен на съдействие на китайските производители износители, митото за „всички други дружества“ бе определено на равнището на най-високото мито, което ще бъде наложено на дружествата, съответно включени в извадката или оказали съдействие при разследването. Митото за „всички други дружества“ ще се прилага за дружествата, които не са оказали съдействие при разследването.
(844)
Ставката на окончателното мито за оказалите съдействие невключени в извадката китайски дружества, посочени в приложението, се определя като среднопретеглена ставка от ставките за включените в извадката дружества.
(845)
Въз основа на посоченото по-горе размерът на митата, които ще бъдат наложени, се определя, както следва:
Наименование на дружеството
Процент на субсидията
Марж на вредата
Изравнително мито
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
46,3 %
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
41,8 %
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
48,2 %
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
56,5 %
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
58,2 %
11,5 %
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
58,2 %
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd
de minimis
64,9 %
0,0 %
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
80,1 %
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
60,1 %
6,5 %
Дружества, посочени в приложението
6,4 %
51,1 %
6,4 %
Всички други дружества
11,5 %
80,1 %
11,5 %
(846)
Посочените по-горе окончателни изравнителни мерки са установени под формата на адвалорни мита.
(847)
Индивидуалните ставки на изравнителното мито за отделните дружества, посочени в настоящия регламент, са определени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Поради това те отразяват състоянието, констатирано по време на разследването по отношение на тези дружества. Така тези ставки (за разлика от митото за страната, приложимо към „всички други дружества“) са приложими изключително за вноса на продукти с произход от съответната държава и произведени от съответните дружества, т.е. от посочените конкретни правни субекти. Внасяните продукти, произведени от което и да е друго дружество, което не е конкретно посочено в член 1 със своето наименование и адрес, включително от субекти, свързани с конкретно посочените дружества, не може да се ползва от тези ставки и подлежи на обмитяване по ставката, приложима за „всички други дружества“.
(848)
Всяко искане за прилагане на индивидуална ставка на изравнителното мито (напр. при промяна в наименованието на субекта или при създаване на нови структури за производство или продажби) следва незабавно да бъде изпратено до Комисията (103) заедно с цялата необходима информация, по-специално всякакви изменения в дейностите на дружеството, свързани с производството, продажбите на вътрешния пазар и износа, например във връзка с тази промяна в наименованието или в структурите за производство или продажби. При необходимост след това регламентът ще бъде съответно изменен чрез актуализиране на списъка на дружествата, ползващи се с индивидуални ставки на митото.
(849)
С цел да се гарантира правилното прилагане на изравнителното мито, нивото на остатъчното мито следва да се прилага не само за неоказалите съдействие производители износители, но и за онези производители, които не са имали никакъв износ за Съюза през РП.
(850)
Мерките се налагат, за да се позволи на производителите в Съюза да се възстановят от вредоносното въздействие на субсидирането. Доколкото първоначално би могло да има известно неравновесие между потенциалните ползи за производителите в Съюза и разходите за другите стопански субекти в Съюза, то би могло да се неутрализира чрез увеличаване и/или възобновяване на производството в Съюза. Предвижданият вариант за увеличено производство в Съюза обаче може да не отговаря на развитието на този нестабилен пазар. В периода 2009-2011 г. потреблението на модули в Съюза се е увеличило с 264 %, а после за шестте месеца между 2011 г. и РП е намаляло с 43 процентни пункта. Нестабилността се забелязва още повече през периода 2006-2011 г., когато от равнище под 1 GW потреблението на модули в Съюза е достигнало почти 20 GW - увеличение с около 2 000 % само за пет години. Очаква се тази нестабилност да се запази, а между различните сценарии в публикуваните от бизнес сдруженията прогнози се наблюдават разлики от 100 и повече процента дори в средносрочен план за 2014-2015 г.
(851)
Поради тези причини се счита за целесъобразно при подобни изключителни обстоятелства срокът на мерките да бъде ограничен само на две години.
(852)
Този период следва да бъде достатъчен за производителите от Съюза да увеличат и/или възобновят производството си, като същевременно няма да застраши в значителна степен положението на останалите стопански субекти в Съюза. Счита се, че периодът от две години ще бъде най-удачен с цел да се анализира дали налагането на мерките наистина е довело до увеличаване на производството в Съюза и по този начин е компенсирало отрицателното въздействие върху останалите стопански субекти в Съюза.
(853)
След оповестяването на окончателните заключения един от производителите в Съюза изказа твърдението, че периодът от две години е твърде кратък за възстановяване от понесената вреда. Освен това беше изказано твърдението, че срокът от две години няма да даде възможност на производителите от Съюза да представят бизнес планове за настоящата и за следващата стопанска година. В това отношение следва да се отбележи, че срокът на действие на мерките е до декември 2015 г., което следва да е достатъчно за производителите от Съюза да представят бизнес планове до 2015 г.
(854)
Освен това производителят от Съюза не оспорва причините, поради които срокът се ограничава на две години, а именно нестабилността на пазара. Производителят дори изрично посочва, че би приветствал преразглеждане, ако се налага мерките да бъдат променени поради промяна в пазарната конюнктура. Тъй като при подобен нестабилен пазар определено съществува голяма вероятност за две години пазарната конюнктура да се промени, се счита за целесъобразно още от самото начало мерките да бъдат ограничени за срок от две години.
(855)
След оповестяването на окончателните заключения жалбоподателят изказа твърдението, че две години не са достатъчни, за да се инвестира в производството, като препрати към съображение 852 по-горе. Поради значителния свободен капацитет на промишлеността на Съюза обаче увеличението в производството може да се постигне чрез по-добро използване на производствения капацитет, което следва да е възможно без значителни допълнителни инвестиции.
(856)
Освен това жалбоподателят изказа твърдението, че налагането на окончателни изравнителни мита за период от две години е недостатъчно, за да може промишлеността на Съюза да се възстанови от вредоносното въздействие на субсидирането преди това. При налагането на изравнителни мита обаче не може да се отчита единствено интересът на промишлеността на Съюза, а трябва да се постигне баланс между потенциалните ползи за производителите от Съюза и разходите за останалите стопански субекти в Съюза. Въз основа на това решението мерките да се ограничат за срок от две години остава непроменено.
(857)
Всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, върху които почива намерението да се препоръча налагането на окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от КНР („оповестяване на окончателните заключения“). На страните беше даден срок, в който да представят своите коментари по оповестяването на окончателните заключения.
(858)
Представените от заинтересованите страни устни и писмени коментари бяха разгледани и взети под внимание, където това беше уместно.
7.3. Регистрационен режим и действие с обратна сила
(859)
Както се посочва в съображение 7 по-горе, на 1 март 2013 г. Комисията прие Регламент № 182/2013 за въвеждане на регистрационен режим за вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република, считано от 6 март 2013 г.
(860)
От 6 юни 2013 г. регистрационният режим за вноса с цел осигуряване на защита срещу дъмпинговия внос беше прекратен с временния антидъмпингов регламент. Предвид настоящото антисубсидийно разследване и с оглед на гореизложените констатации регистрационният режим на вноса за целите на антисубсидийното разследване в съответствие с член 24, параграф 5 от основния регламент също следва да бъде преустановен.
(861)
Що се отнася до евентуалното прилагане на изравнителните мерки с обратна сила, трябва да се направи оценка на критериите, изложени в член 16, параграф 4 от основния регламент. Съгласно посочения член окончателно изравнително мито може да бъде наложено за продукти, които са внесени за потребление не по-късно от 90 дни преди датата на прилагането на временните мерки, но не преди датата на започване на разследването.
(862)
В случая няма приложени временни изравнителни мерки. Поради това бе взето решение окончателното изравнително мито да не се налага с обратна сила.
8. ФОРМА НА МЕРКИТЕ
(863)
След приемането на временните антидъмпингови мерки по паралелното антидъмпингово разследване (104) група съдействащи производители износители, включително свързани с тях дружества в КНР и Европейския съюз съвместно с Китайската търговска камара за внос и износ на машини и електронни продукти (CCCME) предложиха съвместен ангажимент за спазване на минимален ценови праг в съответствие с член 8, параграф 1 от основния антидъмпингов регламент (105). Ангажиментът за спазване на минимален ценови праг беше подкрепен и от органите в КНР. Комисията разгледа предложението и с Решение 2013/423/ЕС на Комисията (106) го прие.
(864)
След приемането на Решение 2013/423/ЕС производителите износители съвместно с CCCME представиха уведомление, че желаят да изменят първоначално предложения от тях ангажимент. Те поискаха ангажиментът да бъде преразгледан, за да се отрази изключването на полупроводниковите пластини от продуктовия обхват съгласно съображения 46 и 99. Освен това в рамките на срока, определен в член 8, параграф 2 от основния антидъмпингов регламент, още някои износители поискаха да бъдат включени в ангажимента.
(865)
В рамките на срока, определен в член 13, параграф 2 от основния регламент (107), същата група производители износители съвместно с CCCME поискаха Комисията да приеме условията на посочения ангажимент с цел да се отстрани и вредоносното въздействие на субсидирания внос. С Решение за изпълнение 2013/707/ЕС Комисията прие това предложение по отношение на окончателните мита,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви фотоволтаични модули или панели (елементите са с дебелина, непревишаваща 400 μm), понастоящем класирани в кодове по КН ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 and ex 8541 40 90 (кодове по ТАРИК 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 и 8541409039) с произход или изпратени от Китайската народна република, освен ако са под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ.
Следните видове на продукта са изключени от определението на разглеждания продукт:
-
зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електроенергия или за зареждане на батерии,
-
тънкослойни фотоволтаични продукти,
-
кристални силициеви фотоволтаични продукти, които са трайно вградени в електрически изделия, в случаите, когато електрическите изделия имат функция, различна от производство на електроенергия, и когато тези електрически изделия потребяват електрическата енергия, произведена от вградения фотоволтаичен елемент (или елементи) от кристален силиций,
-
модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост.напр.) и с изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността.
2. Ставката на окончателното изравнително мито, приложима към нетната цена франко граница на Съюза преди обмитяване на продуктите, описани в параграф 1 и произведени от изброените по-долу дружества, е следната:
Дружество
Ставка на митото
Допълнителен код по ТАРИК
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
B797
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
B791
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
B794
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
B927
Delsolar (Wujiang) Ltd
0 %
B792
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
B921
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
B845
Дружества, посочени в приложението
6,4 %
Всички други дружества
11,5 %
B999 (108)
3. Освен когато е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата.
Член 2
1. Декларираният за допускане за свободно обращение внос на продукти, понастоящем класирани в код по КН ex 8541 40 90 (кодове по ТАРИК 8541409021, 8541409029, 8541409031 и 8541409039), фактуриран от дружества, от които Комисията е приела ангажимент за спазване на минимален ценови праг и чиито наименования са посочени в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, се освобождава от антисубсидийното мито, наложено с член 1, при условие че:
а)
дружество, посочено в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, е произвело, транспортирало и фактурирало пряко или чрез свое свързано дружество, също посочено в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, посочените по-горе продукти или на свои свързани дружества в Съюза, които действат като вносител и оформят митнически стоките за допускане за свободно обращение в Съюза, или на първия независим клиент, действащ като вносител и оформящ митнически стоките за допускане за свободно обращение в Съюза;
б)
вносът се придружава от фактура за стоки - предмет на ангажимент за спазване на минимален ценови праг, която е търговска фактура, съдържаща като минимум елементите и декларацията, посочени в приложение 2 към настоящия регламент;
в)
вносът се придружава от сертификат за поет ангажимент при износ съгласно приложение 3 към настоящия регламент; и
г)
декларираните и представени на митница стоки съответстват точно на описанието във фактурата във връзка с ангажимента.
2. Митническо задължение възниква от момента на приемане на декларацията за допускане за свободно обращение:
а)
всеки път, когато се установи, че по отношение на вноса, описан в параграф 1, не са изпълнени едно или повече от условията в същия параграф; или
б)
когато Комисията в съответствие с член 13, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 597/2009 се откаже от приетия ангажимент за спазване на минимален ценови праг с регламент или решение, в който/което се посочват конкретни трансакции, и обяви съответните фактури във връзка с ангажимента за недействителни.
Член 3
Дружествата, от които Комисията е приела ангажимент за спазване на минимален ценови праг и чиито наименования са посочени в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, при спазване на определени условия, посочени в същото решение, издават също така фактури за трансакции, които не са освободени от антисубсидийните мита. Тези фактури са търговски фактури, съдържащи поне елементите, посочени в приложение 4 към настоящия регламент.
Член 4
Регистрационният режим на вноса съгласно Регламент (ЕС) № 182/2013, с който беше въведен регистрационен режим за вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република, се прекратява.
Член 5
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Срокът му на действие изтича на 7 декември 2015 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 декември 2013 година.
A TANÁCS 1239/2013/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2013. december 2.)
a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. június 11-i 597/2009/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 15. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság által a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatra,
mivel:
1. AZ ELJÁRÁS
1.1. Az eljárás megindítása
(1)
Az Európai Bizottság (a továbbiakban: a Bizottság) 2012. november 8-án az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítésben (2) (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló értesítés) szubvencióellenes eljárás megindítását jelentette be a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: Kína vagy az érintett ország) származó kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek és lemezek) Unióba irányuló behozatalára vonatkozóan.
(2)
A szubvencióellenes eljárás megindítására azt követően került sor, hogy 2012. szeptember 26-án az EU ProSun (a továbbiakban: panaszos) panaszt nyújtott be a kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik teljes uniós termelésének ebben az esetben több mint 25 %-át képviselő gyártók nevében. A panasz meggyőző bizonyítékot tartalmazott az említett termék támogatásáról és az abból eredő jelentős kárról, amelyet a Bizottság elegendőnek tekintett az eljárás megindításának indoklásához.
(3)
A Bizottság az eljárás megindítását megelőzően, és az 597/2009/EK rendelet (a továbbiakban: alaprendelet) 10. cikkének (7) bekezdésével összhangban értesítette a Kínai Népköztársaság kormányát (a továbbiakban: a kínai kormány), hogy dokumentumokkal megfelelően alátámasztott panasz érkezett hozzá, amely szerint a Kínából származó kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik támogatott behozatala jelentős kárt okoz az uniós gazdasági ágazatnak. A Bizottság konzultációt kezdeményezett a kínai kormánnyal annak érdekében, hogy a panasz tartalma tekintetében tisztázzák a helyzetet, és kölcsönösen elfogadott megoldást találjanak. A kínai kormány elfogadta a felkérést, és ezt követően megtartották a konzultációkat. A konzultációk során a felek nem találtak kölcsönösen elfogadott megoldást. Ugyanakkor kellő mértékben figyelembe vették a kínai kormánynak a panaszban szereplő rendszerek kiegyenlíthetőségének hiányával kapcsolatos észrevételeit. A konzultációkat követően a kínai kormány beadványokat nyújtott be.
1.2. Párhuzamosan folyó dömpingellenes eljárás
(4)
A Bizottság 2012. szeptember 6-án az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítésben (3) bejelentette a Kínából származó kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek és lemezek) Unióba irányuló behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárás megindítását.
(5)
2013. június 6-án a Bizottság az 513/2013/EU bizottsági rendelettel (4) ideiglenes dömpingellenes vámot vetett ki a Kínából származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek és lemezek) behozatalára (a továbbiakban: ideiglenes dömpingellenes rendelet).
(6)
Az e szubvencióellenes vizsgálat, illetve a párhuzamosan folyó dömpingellenes vizsgálat keretében végzett kárelemzések az uniós gazdasági ágazat ugyanazon meghatározására, az ágazatot képviselő ugyanazon uniós gyártókra és ugyanazon vizsgálati időszakra épülnek, és eltérő megállapítás hiányában ugyanazon következtetésekhez vezettek. Ez megfelelőnek tűnt a kárelemzés racionalizálása és a mindkét eljárásban egybehangzó megállapítások elérése szempontjából. Ezért a kárral kapcsolatban bármelyik eljárás során tett észrevételeket mindkét vizsgálatban figyelembe vették.
1.3. Nyilvántartásba vétel
(7)
A panaszos szükséges bizonyítékokkal alátámasztott kérelmére a Bizottság 2013. március 1-jén elfogadta a 182/2013/EU bizottsági rendeletet (5), amely a Kínából származó vagy a Kínában feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek és lemezek) behozatalára 2013. március 6-tól nyilvántartásba-vételi kötelezettséget vezet be.
(8)
Egyes érdekelt felek azt állították, hogy a behozatal nyilvántartásba vételét előíró határozat megalapozatlan volt, mivel nem teljesültek az alaprendelet 24. cikkének (5) bekezdésében foglalt feltételek. Ezen állításokat ugyanakkor nem támasztották alá, és azok nem is alapulnak tényszerű bizonyítékokon. A behozatal nyilvántartásba vételéről szóló határozat meghozatalakor a Bizottság elegendő meggyőző bizonyítékkal rendelkezett, amely indokolta a behozatal nyilvántartásba vételét, ilyen volt különösen a mind az abszolút értékben kifejezett behozatalban, mind a piaci részesedésben bekövetkezett jelentős növekedés. Ezért az erre vonatkozó állításokat el kellett utasítani.
1.4. Az eljárásban érintett felek
(9)
A Bizottság az eljárás megindításáról hivatalosan értesítette a panaszosokat, más ismert uniós gyártókat, az ismert kínai exportáló gyártókat, a kínai hatóságokat és az ismert importőröket. Az érdekelt felek lehetőséget kaptak arra, hogy véleményüket írásban tudassák, és meghallgatást kérjenek a vizsgálat megindításáról szóló értesítésben megadott határidőn belül.
(10)
Figyelembe véve azt, hogy láthatóan sok exportáló gyártó, uniós gyártó és független importőr érintett, a Bizottság minden ismert exportáló gyártót és független importőrt felkért arra, hogy jelentkezzen a Bizottságnál, és az eljárás megindításáról szóló értesítésben foglaltaknak megfelelően szolgáltasson alapinformációkat az alábbi (38) preambulumbekezdésben meghatározott vizsgálati időszakban végzett, az érintett termékre vonatkozó tevékenységéről. Ezt a tájékoztatást a Bizottság az alaprendelet 27. cikke alapján kérte annak érdekében, hogy el tudja dönteni, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, akkor ki tudja választani a mintákat. A Bizottság a kínai hatóságokkal is konzultációt folytatott.
a) Mintavétel az exportáló gyártók körében
(11)
Kezdetben 121 kínai exportáló gyártó vagy gyártói csoport szolgáltatta a kért információkat, és járult hozzá ahhoz, hogy szerepeljen a mintában. Az együttműködő vállalatok a teljes kínai export volumenének 80 %-át képviselik. Az exportáló gyártóktól kapott információk alapján és az alaprendelet 27. cikkével összhangban a Bizottság először hét exportáló gyártóból vagy exportáló gyártók csoportjából álló mintát javasolt.
(12)
A hét vállalatcsoportból álló kiválasztott minta a következőkből tevődik össze: a modulok terén legnagyobb exportvolumennel rendelkező három együttműködő exportőr, az elemek terén legnagyobb exportvolumennel rendelkező két együttműködő exportőr, illetve a lemezek terén legnagyobb exportvolument felmutató két együttműködő exportőr. Az e csoportok, valamint a mintában nem szereplő összes együttműködő exportáló gyártó számára nyújtott támogatás szintjének az alaprendelet 15. cikkének (2) és (3) bekezdésében előírtak szerinti meghatározása az exportáló gyártók e hét csoportjából álló mintán alapul. Az alábbi (46) preambulumbekezdésben foglaltak szerint a Bizottság a vizsgálat végleges szakaszában kivette a termékkörből a lemezeket. Egyes vállalatokat azért választották be a mintába, mert a lemezek terén a legnagyobb exportvolumennel rendelkeztek. Ugyanakkor figyelembe véve azt a tényt, hogy a Bizottság már vizsgálta ezeket a vállalatokat, ellenőrizte az általuk benyújtott adatokat, valamint tekintettel arra, hogy e vállalatok jelentős mennyiségben exportálnak modulokat és/vagy elemeket, nem tűnt szükségesnek a minta módosítása.
(13)
A mintába felvett exportáló gyártók számát végül nyolc vállalatban/csoportban határozták meg. Ez azért történhetett így, mert noha eredetileg a Jinko Solar Co. Ltd-t és a Renesola Jiangsu Ltd-t egymással kapcsolatban álló vállalkozásnak tekintették, később megállapítást nyert, hogy nem azok.
b) Mintavétel az uniós gyártók esetében
(14)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság bejelentette, hogy ideiglenesen kiválasztott egy uniós gyártókból álló mintát. Az uniós gyártókból álló ideiglenes minta kiválasztásáról valamennyi ismert uniós gyártót és gyártói szervezetet értesítettek. Az ideiglenes minta azon mintegy 215 uniós gyártó közül kiválasztott kilenc uniós gyártóból állt, amelyekről ismert volt, hogy a vizsgálat megindítása előtt hasonló terméket gyártottak, és amelyeket a rendelkezésre álló időn belül célszerűen megvizsgálható legnagyobb reprezentatív gyártási mennyiség alapján, az értékesítések volumene és a földrajzi elhelyezkedés figyelembevételével választottak ki. Biztosított volt, hogy a mintában vertikálisan integrált és nem integrált uniós gyártók is szerepelnek. Az érdekelt feleket is felhívták, hogy ismertessék az ideiglenes mintával kapcsolatos álláspontjukat.
(15)
Több érdekelt fél a következő kifogásokat vetette fel az uniós gyártók ideiglenes mintájával kapcsolatban:
i.
Néhány érdekelt bejelentette, hogy az ideiglenesen kiválasztott mintával kapcsolatban nem közöltek elegendő információt ahhoz, hogy a javasolt mintával kapcsolatban érdemi észrevételeket tegyenek. Bírálták különösen, hogy bizalmasan kezelték az uniós gyártók kilétét, és tájékoztatást kértek arról, hogy a mintában szereplő uniós gyártók melyik tagállamokban találhatók, továbbá hogy a kiválasztott uniós gyártók milyen részesedéssel rendelkeznek a fotovillamos modulok és az elemek teljes gyártási mennyiségében, valamint a mintában szereplő egyes vállalatok, illetve a minta egésze által képviselt gyártási és értékesítési százalékos arányról.
ii.
A mintavételre használt módszert amiatt vitatták, hogy az „összemos három különböző lépést”, jelesül a vizsgálat megindításának támogatását, az uniós gazdasági ágazat meghatározását és a mintavételt. Ezért azt állították, nem volt egyértelmű az, hogy az uniós gazdasági ágazat már a minta kiválasztásakor meghatározásra került-e, és ennélfogva a mintát reprezentatívnak lehetett-e tekinteni. Az uniós gazdasági ágazat mintavételi szakaszban történő meghatározásának hiánya meggátolta az érdekelt feleket az ideiglenes minta reprezentativitásának és ennélfogva annak ellenőrzésében, hogy e minta alapján helyesen lehetett-e értékelni az uniós gazdasági ágazatnak az alábbi (38) preambulumbekezdésben meghatározott vizsgálati időszak alatti helyzetét. Állították továbbá, hogy helytelen volt az ideiglenes mintát azon az alapon kiválasztani, hogy az uniós gyártók milyen válaszokat adtak a vizsgálat megindításának támogatása tekintetében.
iii.
Állították azt is, hogy az ideiglenes mintát pusztán azon vállalatok alapján választották ki, amelyek hangot adtak a tárgybeli vizsgálat támogatásának.
iv.
Egy fél azt állította, hogy mivel az ideiglenes mintában vertikálisan integrált vállalatok is szerepelnek, az elemek gyártási mennyiségét akár kétszer-háromszor is számításba vehették, ami megkérdőjelezi a minta reprezentativitását. Kérték, hogy a vertikálisan integrált gyártók vonatkozásában csak a modulok gyártási mennyiségét vegyék figyelembe, az elemekét ne.
v.
Ugyanez a fél azt állította, hogy a mintavétel alapját képező adatok legalább részben megbízhatatlanok voltak, ami az ideiglenes minta egészének reprezentativitására is hatást gyakorolhatott.
vi.
Egy fél megadta az állítólag hasonló terméket gyártó további mintegy 150 uniós gyártó listáját, azt állítva, hogy ezeket is figyelembe kellett volna venni az uniós gyártók mintájának kiválasztásakor.
(16)
A felek által hivatkozott érvekkel kapcsolatban a következőket kell rögzíteni: Az uniós gyártók a megtorlás kockázatára tekintettel kérték kilétük bizalmas kezelését. Valóban voltak az uniós gyártók ellen irányuló olyan fenyegetések, miszerint vállalkozásukat az Unión belül és azon kívül is kár fogja érni. A Bizottság megítélése szerint e kérések kellően megalapozottak voltak ahhoz, hogy helyt adjon azoknak. A mintába felvett egyes uniós gyártók telephelyének, illetve gyártási vagy értékesítési részesedésének megadása könnyen felfedhetné az érintett gyártó kilétét, és az erre vonatkozó kéréseket el kellett utasítani.
(17)
A Bizottság nem „mosta össze” az eljárás megindítása támogatásának meghatározását, az uniós gazdasági ágazat meghatározását és az ideiglenes minta kiválasztását, mivel ezek a lépések egymástól függetlenek maradtak, és azokról külön született döntés. Nem nyert igazolást, hogy az uniós gyártók által megadott gyártási és értékesítési adatoknak a vizsgálat megindításának támogatásával összefüggésben történő felhasználása milyen mértékben érintette a minta reprezentativitását. Az eljárás megindításakor az uniós gazdasági ágazatot valóban ideiglenes jelleggel határozták meg. Az uniós gyártókra vonatkozó összes információ felhasználásra került - beleértve a panaszban megadott információkat és az uniós gyártóktól, illetve más felektől a vizsgálat megindítása előtt begyűjtött adatokat is - az alábbi (38) preambulumbekezdésben meghatározott vizsgálati időszakra vonatkozó teljes uniós termelés ideiglenes meghatározásakor.
(18)
A minta meghatározásához a vizsgálat támogatására vonatkozó kérdésre válaszoló összes uniós gyártót figyelembe vették, függetlenül attól, hogy a vizsgálatot támogatták, ellenezték vagy erről nem nyilvánítottak véleményt. Emiatt ezt az állítást elutasították.
(19)
Az ideiglenes minta kiválasztásakor mérlegelést nyert a kétszeres/háromszoros számbavétel kérdése. Úgy tűnt, hogy a vertikálisan integrált uniós gyártók elemgyártásának és -értékesítésének kizárása következtében az elemtermelés szabad piacon értékesített részét sem vennék figyelembe. Ezért úgy ítélték meg, hogy az elemek teljes gyártási mennyiségből való kizárása nem feltétlenül eredményezte volna a minta nagyobb fokú reprezentativitását. A minta reprezentativitása továbbá nemcsak a gyártási mennyiség alapján került meghatározásra, hanem a földrajzi kiterjedés, illetve a vertikálisan integrált és nem integrált gyártók kiegyensúlyozott jelenléte alapján is. A gyártási mennyiség relatív reprezentativitása a hasonló termékek minden egyes típusa szintjén kiszámításra került. Ezen az alapon úgy ítélték meg, hogy az ideiglenes minta kiválasztására használt módszertan ésszerű volt, ennélfogva a minta reprezentatívnak minősül a vizsgált termék egészének uniós gazdasági ágazata tekintetében. Emiatt ezt az állítást elutasították. Az adatok megbízhatóságát illetően: a minta kiválasztása a mintavételkor rendelkezésre álló információk alapján történt, az alaprendelet 27. cikkében előírtak szerint. A vizsgálat megindításának alátámasztására felhasznált adatok megbízhatóságát illetően a vizsgálat nem talált arra utaló bizonyítékot, hogy a vizsgálat megindítása előtt gyűjtött adatokkal kapcsolatban lényeges hiányosságok álltak fenn. Ezért ésszerűen feltételezhető, hogy az ideiglenes minta kiválasztásának alapja kellően megbízható volt. Emiatt ezt az állítást elutasították.
(20)
A további mintegy 150 uniós gyártó listáját illetően meg kell jegyezni, hogy ezt az információt jóval az érdekelt felek részére az ideiglenes minta kiválasztására vonatkozó észrevételeik benyújtására, illetve az uniós gyártók mintába való felvételre való jelentkezésre megadott határidőn túl nyújtották be. Ezen túlmenően az ezen a listán szereplő mintegy 30 uniós gyártóról a Bizottságnak a minta kiválasztásakor ténylegesen tudomása volt. Továbbá a minta kiválasztásakor figyelembe vettek minden olyan uniós gyártót, amely az eljárás megindításáról szóló értesítés közzététele után jelentkezett. Ezen az alapon a minta reprezentativitása nem érintett. Emiatt ezt az állítást elutasították.
(21)
Az észrevételek beérkezését követően a minta összetételét felülvizsgálták az arra vonatkozó jelek miatt, hogy a kiválasztott egyik vállalat nem képes a teljes körű együttműködésre. A minta reprezentativitásának megőrzése érdekében egy további uniós gyártót választottak ki. A módosított minta így tíz vállalatból állt, amelyeket a rendelkezésre álló időn belül célszerűen megvizsgálható, a gyártás minden szintje vonatkozásában a legnagyobb reprezentatív volumen alapján választottak ki, figyelembe véve az uniós piaci értékesítés volumenét és a földrajzi elhelyezkedést. Miután az érintett termékek meghatározásából és így a vizsgálat hatálya aló kizárták a lemezeket (lásd alább a (42)-(46) és a (349) preambulumbekezdést), a minta nyolc vállalatot foglalt magában. Ennek következtében a figyelembe vett uniós gyártók módosított mintája a teljes uniós termelés százalékában kifejezve a modulgyártók 18-21 %-át és az elemgyártók 17-24 %-át képviseli, és lefedi a vertikálisan integrált és nem integrált gyártókat egyaránt. Tekintve, hogy a pontos százalékos arány lehetővé tenné a fent említett további uniós gyártó termelési volumenének kiszámítását, és így kilétének meghatározását, a pontos százalékos arányok nem tehetőek közzé.
(22)
A Bizottságnak az e szubvencióellenes eljárásban a mintavételhez szükséges információt szolgáltató uniós gyártók megegyeznek azokkal az uniós gyártókkal, amelyek a párhuzamosan folyamatban lévő dömpingellenes vizsgálat során megadták a megfelelő tájékoztatást. Emellett a dömpingellenes vizsgálat során a végső mintába felvett valamennyi uniós gyártó megadta a vonatkozó információkat e szubvencióellenes vizsgálatban, ami lehetővé tette a Bizottság számára a mintavételt. Ezért helyénvalónak tűnt, hogy mindkét eljárásban az uniós gyártók ugyanazon mintáját alkalmazzák.
(23)
A kínai kormány megismételte azt az állítását, hogy a panaszosok és a mintába felvett uniós gyártók nevének bizalmas kezelése nem indokolt. Amint azt az ideiglenes rendelet (9) preambulumbekezdése kimondja, az uniós gyártók a megtorlás kockázatára tekintettel kérték kilétük bizalmas kezelését. A Bizottság megítélése szerint e kérések kellően megalapozottak voltak ahhoz, hogy helyt adjon azoknak. A megtorlás kockázatának alátámasztása céljára a Bizottságnak átadott információk nem hozhatók nyilvánosságra harmadik felek számára, mivel az ilyen közzététel aláásná a bizalmas adatkezelésre irányuló kérés célját. Ezen túlmenően egy esetben, amikor a kínai kormány jelentésének megfelelően az egyik uniós gyártó felülvizsgálta álláspontját és az ideiglenes rendelet elleni bírósági kereset benyújtásával felfedte kilétét, a továbbiakban nem tehető közzé az anonimitás biztosításának alapjául szolgáló információ, mivel a gyártó kiléte ismertté vált.
(24)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a Kínai Gép- és Elektronikus Termék Export-import Kereskedelmi Kamara (a továbbiakban: CCCME) megismételte az uniós gyártókból álló ideiglenes minta kiválasztásához alkalmazott módszerről szóló érveit. Különösen állítja, hogy az intézmények 120 gyártót nem vettek figyelembe. A Bizottság az ideiglenes rendelet (9) preambulumbekezdésében már kitért erre a kérdésre. Ezen túlmenően az intézmények ellenőrizték az említett felsorolásban szereplő vállalatok tevékenységét. Kiderült, hogy a felsorolásban többnyire kínai, taiwani és indiai telepítéssel foglalkozók, viszonteladók, kapcsolódó importőrök és egy kapcsolódó exportőr szerepel. A felsorolással tehát nem volt megfelelően igazolható, hogy az intézmények jelentős számú uniós gyártót nem vettek figyelembe. Továbbá a CCCME a teljes uniós termelést nem cáfolta alternatív számadatokkal, és arra vonatkozóan sem nyújtott be bizonyítékot, hogy az adatok hatást gyakorolhattak a minta reprezentativitására, mivel a Bizottság akkor sem vette volna fel a mintába az állítólagos további uniós gyártók egyikét sem, ha tudott volna azok létezéséről.
c) Mintavétel a független importőrök körében
(25)
A panaszos által beterjesztett azon mintegy 250 független importőr közül, amelyekkel a Bizottság kapcsolatba lépett, húsz fél töltötte ki az eljárás megindításáról szóló értesítéshez csatolt mintavételi formanyomtatványt, közülük tizenkettő a modulok, egy az elemek tekintetében. Ezen felül hét másik fél jelentkezett, de ezek közlésük szerint nem foglalkoznak az érintett termék behozatalával vagy viszonteladásával. A mintát az alaprendelet 27. cikkével összhangban választották ki, és az a rendelkezésre álló idő alatt célszerűen kivizsgálható lehető legnagyobb reprezentatív mennyiségű behozatalon alapult. Ezért a független importőrök mintája a modulok vonatkozásában két, az elemek vonatkozásában pedig egy importőrből állt, az érintett országból származó teljes behozatal mintegy 2-5 %-át képviselve. A kitöltött kérdőív beérkezése után azonban nyilvánvalóvá vált, hogy a három importőr közül kettőnek a főtevékenysége valójában napelemes berendezések telepítése, és nem az érintett termékekkel való kereskedelem volt. Egy másik importőr esetében modulimportőri és nem elemimportőri tevékenységről volt szó. A kitöltött kérdőívben megadott információk minősége mindazonáltal nem volt kielégítő ahhoz, hogy ezen importőrt fel lehessen venni a független importőrökkel kapcsolatos elemzésbe. Ráadásul a vizsgálat megállapította, hogy az érintett termék uniós piacra történő behozatalára többnyire a kínai exportáló gyártókhoz kapcsolódó vállalatokon, telepítőkön vagy projektfejlesztőkön keresztül került sor.
(26)
A Bizottság azt követően, hogy a párhuzamosan zajló dömpingellenes eljárásban ideiglenes dömpingellenes intézkedéseket szabott ki, további importőrökkel lépett kapcsolatba, amelyek már az eljárás megindításának szakaszában együttműködtek a vizsgálatban azáltal, hogy alapinformációkat közöltek a vizsgált termékkel kapcsolatos, a vizsgálati időszakban zajló tevékenységeikről, az eljárás megindításáról szóló értesítésben foglaltaknak megfelelően. Ennek az volt a célja, hogy megállapítsák, hogy a független importőrök mintája növelhető-e. Hat, az érintett termékkel kereskedő (azaz azt beszerző és viszonteladó) vállalatnak minősülő vállalat jelentkezett; ezek hajlandóak voltak arra, hogy a továbbiakban is együttműködjenek a vizsgálatban. A hat vállalatból öt válaszolt határidőn belül. Az öt beérkezett válaszból mindössze három volt kielégítő mértékben teljes és érdemben értékelhető. Ennek alapján a független importőrök mintáját a modulok vonatkozásában négy, az érintett országból származó teljes behozatal mintegy 2-5 %-át képviselő importőrre bővítették ki. A többnyire kis- és középvállalkozásokból álló független importőrök szerkezeti felépítéséből adódóan nem volt lehetőség a behozatalt nagyobb arányban képviselő minta létrehozására, mivel korlátozott erőforrások álltak az intézmények rendelkezésére.
d) Kitöltött kérdőívek és ellenőrzés
(27)
A Bizottság kérdőíveket küldött Kína képviselőinek (ideértve a Kínai Fejlesztési Banknak, a Kínai Export-import Banknak, a Kínai Központi Banknak, a Sanghaji Banknak, a Sinosure-nak, más fontos pénzügyi intézményeknek és a vizsgálati időszakban az érintett ágazatba nyersanyagot beszállító, állami tulajdonú poliszilícium-, üveg-, és alumíniumgyártónak küldött egyedi kérdőíveket), a mintába felvett nyolc kínai exportáló gyártónak, más kínai exportáló gyártóknak, amelyek ezt kérték, valamint a mintába felvett uniós gyártóknak, a mintába felvett független importőröknek, az upstream és downstream gazdasági szereplőknek és szövetségeiknek, amelyek az eljárás megindításáról szóló értesítésben megadott határidőn belül jelentkeztek. A Bizottság kapcsolatba lépett egy reprezentatív fogyasztói szervezettel is.
(28)
Válasz a kínai kormánytól, a mintába felvett valamennyi kínai exportáló gyártótól és a velük kapcsolatban álló vállalkozásoktól, öt egyedi vizsgálatot kérő exportáló gyártótól, a mintába felvett valamennyi uniós gyártótól, a mintába felvett valamennyi független uniós importőrtől, 21 upstream és downstream gazdasági szereplőtől és három szövetségüktől érkezett.
(29)
A Bizottság beszerzett és ellenőrzött minden olyan információt, amelyet a támogatás, az ebből eredő károkozás és az uniós érdek megállapításához szükségesnek ítélt. Ellenőrző látogatásokra került sor a következő állami hatóságok és pénzügyi intézmények, mintába felvett vállalatok, egy független importőr, két upstream és négy downstream gazdasági szereplő, szövetségeik és egy független tanácsadó cég telephelyén:
a)
a Kínai Népköztársaság kormánya
-
Kínai Kereskedelmi Minisztérium, Peking, Kína
-
Huaxia Bank, Peking, Kína
-
Kínai Fejlesztési Bank, Peking, Kína
-
Kínai Export-import Bank, Peking, Kína
-
Kínai Export- és Hitelbiztosítási Vállalat (SINOSURE), Peking, Kína
b)
Uniós gyártók
-
nyolc, mintába felvett uniós gyártó
c)
Exportáló gyártók csoportjai (és a velük kapcsolatban álló vállalkozások) Kínában
-
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd., Kína
-
Delsolar (Wujiang) Ltd., (Wujiang) Co. Ltd., Kína
-
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd., Kína
-
JingAo Group, Kína
-
Wuxi Suntech Power Co. Ltd., PRC Power Co. Ltd., Kína
-
Yingli Green Energy Holding Company, Kína
-
Zhejiang Yuhui Solar Energy Source Co. Ltd., és Renesola Jiangsu Ltd., Kína
-
Jinko Solar Co. Ltd., Kína
d)
Független uniós importőr
-
IBC SOLAR AG, Bad Staffelstein, Németország
e)
Upstream gazdasági szereplők
-
Roth & Rau AG, Hohenstein-Ernsthal, Németország
-
WACKER Chemie AG, Burghausen, Németország
f)
Downstream gazdasági szereplők
-
Juwi Solar GmbH, Worrstadt, Németország
-
ValSolar SL, Badajoz, Spanyolország
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Portugália
-
Sunedison, Spain Construction, Madrid, Spanyolország
g)
Szövetségek
-
Az Európai Fotovillamos Ágazat Szervezete (European Photovoltaic Industry Association - EPIA), Brüsszel, Belgium
h)
Független tanácsadó
-
Europressedienst, Bonn, Németország
(30)
Az érdekelt felek valamennyi észrevételét megfontolták, és indokolt esetben figyelembe vették.
(31)
Az importőröket és az upstream és downstream gazdasági szereplőket képviselő Association for Affordable Solar Energy (Egyesület a Megfizethető Napenergiáért - AFASE) megkérdőjelezte az Europressedienst telephelyén tett látogatás jogalapját, és azt állította, hogy a független tanácsadó nem az alaprendelet 26. cikke értemében vett érdekelt fél. Ugyanakkor a megállapításoknak lehetőség szerint megbízható és ellenőrizhető adatokon kell alapulniuk. Az Europressedienst szerződés alapján nyújtott tájékoztatást makrogazdasági mutatókról. A Bizottság a megfelelő ügyintézés elvének érdekében végzett helyszíni ellenőrzést a telephelyen, hogy meggyőződjön azon adatok megbízhatóságáról és helytállóságáról, amelyekre megállapításait építette.
(32)
A kínai kormány azt állította, hogy az érdekelt felek általi betekintésre szánt nyilvános iratokhoz történő hozzáféréssel kapcsolatban sérült a védekezéshez való joga, mivel i. a nem bizalmas jellegű iratokból információk hiányoztak „megfelelő indok” megjelölése vagy kellően részletes összefoglalók biztosítása, illetve kivételes esetben a nem bizalmas jellegű összefoglaló benyújtása elmulasztásának indokolása nélkül, ii. hiányzott az egyik uniós gyártó teljes kitöltött kérdőívének nyilvános változata és iii. az uniós gyártók kitöltött kérdőíveinek nyilvános változatait túlzott késéssel tették elérhetővé az érdekelt felek számára.
(33)
i. A nyilvános iratokon belüli hiányzó adatokra vonatkozó állítás tekintetében az érdekelt fél nem határozta meg pontosan, hogy mely információkra hivatkozott. ii. Helytelen volt az az állítása, amely szerint egy teljes kitöltött kérdőív nyilvános változatát nem tették elérhetővé. iii. A mintába felvett uniós gyártók nyilvános kitöltött kérdőívei közzétételének késedelmeit illetően korábban kifejtették az érdekelt fél számára, hogy a kérdőíveket csak az összefoglalóik teljességének és megalapozottságának ellenőrzését követően adták hozzá a nyilvános iratokhoz. Az uniós gyártók anonimitáshoz való jogának biztosítása érdekében azt is megállapították, hogy a kérdőívek nyilvános változatai valóban nem fedték fel az érintett uniós gyártó kilétét. Egyes esetekben ezért a benyújtó feleknek szükség szerint javítaniuk kellett a nyilvános változatokat, mielőtt azokat más érdekelt felek számára elérhetővé lehetett volna tenni.
(34)
Mindenesetre úgy ítélik meg, hogy ez semmilyen módon nem érintette az érdekelt felek védekezéshez való jogát. A Bizottság valamennyi érdekelt fél számára lehetővé tette, hogy a betekintésre szánt nyilvános iratokban foglalt információkra időben választ adjanak ahhoz, hogy észrevételeiket - amennyiben azok megalapozottak és indokoltak - a vizsgálat következtetéseinek levonása előtt a Bizottság figyelembe vehesse. Az érdekelt félnek minden lehetősége megvolt arra, hogy a mintába felvett uniós gyártók kérdőíveire vonatkozóan az ideiglenes és a végleges nyilvánosságra hozatalt követően is észrevételeket tegyen. Ennélfogva, ha a nyilvánosságra hozatal, illetve az érdekelt felek általi betekintésre szánt nyilvános iratokhoz való hozzáférés eltérő jogszabályi rendelkezéseken alapul is, megjegyzendő, hogy bőséges lehetőség állt az érdekelt felek rendelkezésére ahhoz, hogy a vizsgálat bármely résztvevője által közzétett információkkal kapcsolatos észrevételeket tegyenek. A fenti állítást ezért el kellett utasítani.
(35)
A későbbiekben valamennyi érdekelt fél tájékoztatást kapott azokról a főbb tényekről és szempontokról, amelyek alapján a Bizottság a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó kiegyenlítő vám elrendelésére kívánt javaslatot tenni (a továbbiakban: a végleges nyilvánosságra hozatal). A felek számára határidőt biztosítottak ahhoz, hogy a végleges nyilvánosságra hozatallal kapcsolatban közölhessék észrevételeiket.
(36)
Az érdekelt felek észrevételeit mérlegelték és indokolt esetben figyelembe vették.
1.5. A végleges vámokkal kapcsolatos kötelezettségvállalás elfogadása
(37)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a Bizottság módosított kötelezettségvállalásra irányuló ajánlatot kapott exportáló gyártóktól és a Kínai Gép- és Elektronikus Termék Export-import Kereskedelmi Kamarától, amely magában foglalja a párhuzamosan zajló dömpingellenes vizsgálatot is. A Bizottság 2013/707/EU végrehajtási határozatával (2013. december 4.) a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó dömpingellenes és szubvencióellenes eljárásokkal kapcsolatban a végleges intézkedések alkalmazási időszaka tekintetében felajánlott kötelezettségvállalás elfogadásának megerősítéséről (6) megerősítette ennek a kötelezettségvállalásnak az elfogadását.
1.6. Vizsgálati időszak és figyelembe vett időszak
(38)
A támogatás és a kár vizsgálata a 2011. július 1. és 2012. június 30. közötti időszakra (a továbbiakban: vizsgálati időszak) terjedt ki. A kár felmérése szempontjából fontos tendenciák vizsgálata a 2009. január 1. és a vizsgálati időszak vége közötti időszakot foglalta magában (a továbbiakban: a figyelembe vett időszak).
2. ÉRINTETT TERMÉK ÉS HASONLÓ TERMÉK
2.1. Az érintett termék
(39)
Az érintett terméket az eljárás megindítási szakaszában Kínából származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulokként vagy panelekként, valamint olyan típusú elemekként és lemezekként határozták meg, amelyeket kristályos szilícium fotovillamos modulokban vagy panelekben használnak. Az elemek és lemezek vastagsága nem haladhatja meg a 400 μm-t. Ez a termék jelenleg az ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 és az ex 8541 40 90 KN-kód alá tartozik.
(40)
A következő terméktípusok nem tartoznak az érintett termék fogalmába:
-
olyan, hatnál kevesebb elemből álló, hordozható napelemes töltő, amely készülékek elektromos energiával való ellátását biztosítja, illetve elemtöltőként működik,
-
fotovillamos vékonyréteg termékek,
-
olyan kristályos szilícium fotovillamos termékek, amelyeket tartósan integráltak olyan elektronikus termékekbe, amelyeknek a funkciója nem a villamosenergia-termelés, és amelyek az integrált kristályos szilícium fotovillamos elem(ek) által termelt villamos energiát felhasználják.
2.2. Hasonló termék
(41)
A vizsgálat szerint az érintett termék és az Unióban az uniós gazdasági ágazat által gyártott és értékesített termékek alapvető fizikai, kémiai és műszaki tulajdonságai, valamint alaprendeltetése azonos. Ezért ezeket a termékeket az alaprendelet 2. cikkének c) pontja értelmében hasonló terméknek tekintik.
2.3. A termékkört érintő kérelmek
2.3.1. A lemezek kizárása
(42)
Az érdekelt felek azt állították, hogy a lemezeket ki kell venni a termékkörből, mivel a lemezek alapvető fizikai, kémiai és műszaki tulajdonságai eltérnek az elemek és modulok ilyen tulajdonságaitól. Az ideiglenes dömpingellenes rendelet kihirdetését megelőzően előterjesztett érvek mellett két további érvet is felhoztak a későbbiekben ebben a tárgyban.
(43)
Az érdekelt felek először is azt állították, hogy a lemezeket az elemgyártástól eltérő célokra lehet használni, nevezetesen integrált áramkörök és más mikroeszközök gyártására. Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy e vizsgálat termékkörébe nem tartozik bele minden lemez, csak a „kristályos szilícium fotovillamos modulokban vagy panelekben használatos”, és hogy ezek a lemezek „legfeljebb 400 mikrométer vastagságúak”. Jóllehet lemezek más alkalmazásokban is előfordulnak, a vizsgálat egyáltalán nem terjedt ki azokra a lemezekre, amelyeket más termékek, például integrált áramkörök gyártásához használnak. Emellett egyetlen, e más típusú lemezek piacán tevékenykedő gyártó, importőr vagy felhasználó sem jelentkezett azt állítva, hogy lemezeik nyilvántartásba vétel vagy ideiglenes dömpingellenes vámok hatálya alá tartoznának. Ezért megállapítható, hogy ezek az egyéb típusú lemezek nem tartoznak az e vizsgálat által érintett termékkörbe. Ez ugyanakkor azt mutatja, hogy a lemezek rendeltetése nem feltétlenül azonos az elemek és a modulok rendeltetésével.
(44)
Másodszor azt állították, hogy a feldolgozatlan lemez nem rendelkezik egyetlen olyan lényeges elektromos tulajdonsággal sem, amely megkülönbözteti a napelemeket és -modulokat más termékektől. A lemezek különösen nem képesek napfényből villamos energiát előállítani, ami a kristályos fotovillamos elemek és modulok elsődleges funkciója.
(45)
A vizsgálat szerint a lemez valóban csak akkor képes napfényből villamos energiát előállítani, ha elemmé alakítják. Az átalakítást olyan elemek működtetik, amelyek elnyelik a fényt, és azt kristályos szilícium segítségével villamos energiává alakítják. Ezek az elemek az elemben termelt villamos energia összegyűjtéséhez és továbbításához egy pozitív-negatív záróréteggel rendelkeznek. A modulok összeállításához az elemeket lapos vezetékkel vagy fémszalaggal kötik össze, és így elemláncot hoznak létre. Ezeket fóliák közé laminálják. Többnyire üveget használnak a felső oldalon, az alsón pedig polimer hátfóliát. A helyszíni (pl. tetőre történő) felszereléshez rendszerint kereteket készítenek. A modul felszerelhető inverterrel is.
(46)
Mindent egybevetve, a termékek eltérő alapvető fizikai és műszaki tulajdonságai alapján - amelyeket a vizsgálat során többek között a napfényből villamos energia előállítására való képességként határoztak meg - a Bizottság megállapította, hogy a lemezeket ki kell venni az érintett termékek meghatározásából, és így a vizsgálat hatálya alól.
2.3.2. Fizikai, kémiai és műszaki jellemzők, valamint rendeltetés
(47)
Több érdekelt fél azt állította, hogy a vizsgálat nem fedhet le két, eltérő fizikai, kémiai és műszaki tulajdonságokkal rendelkező terméket, ennélfogva a modulok és az elemek tekintetében két külön vizsgálatot kellene végezni. Állították továbbá, hogy nem egyértelmű az, hogy a vizsgálat egyetlen termékre vagy két külön termékre vonatkozik-e, ezért érdekeik védelmi lehetősége nem teljes körű.
(48)
Az elem- és modulgyártás eltérő gyártási lépésekből álló, egységes gyártási folyamat. Az elemek határozzák meg a késztermék (azaz a modulok) tulajdonságait. A vizsgálat igazolta, hogy az elemgyártás közvetlenül és kizárólag a modulgyártást szolgálja; a modulok és az elemek azonos (a használt nyersanyagtól függő) fizikai, kémiai és műszaki tulajdonságokkal rendelkeznek, és alaprendeltetésük is azonos, azaz azokat a fotovillamos napenergia-rendszerekbe történő beépítés céljából értékesítik. A modulok teljesítménye közvetlenül kötődik az elemek teljesítményéhez.
(49)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben egyértelműen az szerepelt, hogy a vizsgált terméket a modulok és az elemek alkotják. Az érdekelt felek érdekvédelmi lehetősége ezért az érintett termék meghatározása alapján teljes körű volt. Emiatt az érvek elvetésre kerültek.
2.3.3. Eltérő besorolás
(50)
Állították továbbá, hogy a modulok és az elemek nem tekinthetők egyetlen terméknek, mivel eltér azok nyolcjegyű KN-kódja, hatjegyű vámtarifa-alszáma, valamint a harmonizált rendszer szerinti négyjegyű vámtarifaszáma. E tekintetben megjegyzendő, hogy mind az elemek, mind a modulok bejelenthetők a 8541 40 90-es vámtarifaszámon, míg a 8501-es besorolás alá tartozó vámtarifaszámok általában a villamos generátorokra, és nem kifejezetten a napenergiát hasznosító termékekre vonatkoznak. Ezen indokok alapján a Bizottság az érvelést elutasította.
2.3.4. Az elemek hozzáadott értéke
(51)
Több fél azt állította, hogy a modulok értékének legjelentősebb részét az elemek átalakítási folyamata során létrejövő hozzáadott érték adja, ezért az elemeket külön terméknek kell tekinteni.
(52)
A vizsgálat megállapította, hogy az elemgyártás a gyártási folyamat technológiailag legkifinomultabb része. Igazolta azonban azt is, hogy a két gyártási lépés egymásra épül, és a hozzáadott érték nem a gyártási folyamat egy adott szakaszára összpontosul, hanem az egész gyártási folyamatra kiterjed. Emiatt az érv elvetésre került.
2.3.5. Külön kereskedői piac
(53)
Több fél azt állította, hogy a moduloknak és az elemeknek külön kereskedői piacuk van, emiatt azokat eltérő termékként kellene kezelni, amit igazol az a tény is, hogy számos gyártó nem része a vertikális integrációnak.
(54)
A modulok és az elemek nem tekinthetők olyan külön termékeknek, amelyeknek az ára csak a piaci tényezők függvényében változik. Áraik valójában szoros összefüggésben vannak a poliszilícium árával, és ez utóbbi befolyásolja azokat. Hasonlóképpen - a fenti (49) preambulumbekezdésben foglaltak szerint az érintett termék különféle lépésekből álló, egyetlen gyártási folyamat keretében készül. Az a tény, hogy egyes gyártók a vertikális integrációnak nem részei, kizárólag üzleti döntések és a méretgazdaságosság eredménye, és ezt a következtetést nem érinti. Emiatt ezt az érvet el kellett vetni.
2.3.6. Rendeltetés és helyettesíthetőség
(55)
Több érdekelt fél azt állította, hogy a modulokat és az elemeket eltérő termékként kell kezelni, tekintve eltérő rendeltetésüket és azt, hogy egymással nem helyettesíthetők.
(56)
Amint az fentebb említésre került, a vizsgálat igazolta, hogy az elem- és modulgyártás folyamata egyetlen gyártási folyamat, ezért nem merülhet fel egyetlen gyártási folyamat különböző lépései között a helyettesíthetőség kérdése. Mindemellett a modulok és az elemek rendeltetése azonos: a napfény villamos energiává történő átalakítása, emiatt más alkalmazásokban nem használhatók.
2.3.7. Forgalmazási csatornák
(57)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy a modulok és az elemek forgalmazási csatornái nem azonosak, és emiatt azokat nem szabad egyetlen termékként kezelni. A vizsgálat igazolta, hogy a modulok és az elemek eltérő vagy hasonló forgalmazási csatornákon keresztül forgalmazhatók. Azonban az egy termékként való meghatározás fő kritériumai az azonos fizikai, kémiai és műszaki jellemzők, valamint az azonos rendeltetés. A fenti (47)-(49) preambulumbekezdésre figyelemmel megállapítható, hogy az eltérő forgalmazási csatornák emiatt nem minősülnek döntő szempontnak. Az érvet emiatt el kell vetni.
2.3.8. Fogyasztói felfogás
(58)
Állították, hogy a modulok és az elemek a fogyasztói felfogás tekintetében is jelentősen eltérnek, és emiatt azokat nem szabad egyetlen termékként kezelni.
(59)
A fentiekhez hasonlóan az egy termékként való meghatározás fő kritériumai az azonos fizikai, kémiai és műszaki jellemzők, valamint az azonos rendeltetés. A fenti (47)-(49) preambulumbekezdésre figyelemmel megállapítható, hogy az eltérő fogyasztói felfogás emiatt nem minősül döntő szempontnak. Az érvet emiatt el kell vetni.
2.3.9. Külön vizsgálat az elemek és a modulok esetében
(60)
Több érdekelt fél ismét rámutatott, hogy az elemek és a modulok nem azonos termékek, ezért azokat külön kell értékelni. A lemezektől eltérően azonban az elemek és a modulok alapvető tulajdonsága azonos, tehát képesek napfényből villamos energiát előállítani. Az érveket ezért elutasították.
(61)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy exportőr úgy érvelt, hogy az elemek önmagukban nem képesek villamos energia előállítására. Állítása szerint ehhez azokat modulokba kell beépíteni. Az egyes elemek azonban önmagukban is képesek napfényből - jellemzően 4 Watt - villamos energiát előállítani. Noha ez az árammennyiség nem feltétlenül elegendő a legtöbb olyan berendezés számára, amelyek esetében több elemből kell modult összeállítani, ez nem jelenti azt, hogy maga az elem ne rendelkezne eleve villamosenergia-termelő képességgel.
(62)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy exportőr továbbá azt állította, hogy az elem nem egyszerűen más típusú modulok, hanem teljesen különböző termékek. Valójában az elem a modul szerves alkotórésze. Mint ilyen, az elem nyilvánvalóan nem „teljesen különböző termék”, mivel a modulok és az elemek azonos alaptulajdonságokkal rendelkeznek, azaz a fenti (60) preambulumbekezdésben foglaltak szerint napfényből villamos energiát állítanak elő.
(63)
Ugyanez a fél kijelentette továbbá, hogy az uniós gyártók és a kínai exportőrök körében végzett mintavétel során figyelembe vették az elemek és a modulok közötti különbséget. Ennélfogva a modulok és az elemek tekintetében eltérő vámtételeket kellett volna megállapítani. Ezzel összefüggésben megerősítést nyert, hogy az uniós gyártók és a kínai exportőrök körében végzett mintavétel során figyelembe vették a modulok és az elemek közötti különbséget, amint az az ideiglenes dömpingellenes rendelet (10) és (14) preambulumbekezdésében olvasható. Ennek célja ugyanakkor kizárólag a minta reprezentativitásának biztosítása volt, így nem jelenti azt, hogy az elemek és a modulok nem tekinthetők egyetlen érintett terméknek, vagy hogy eltérő összegű vámot kell kivetni rájuk. Annak biztosítása érdekében, hogy a minta valamennyi terméktípus esetén reprezentatív legyen, a minta kiválasztása során mindenképpen különbséget kellett tenni az elemek és a modulok között. Ezen túlmenően, mivel némi bizonytalanság merült fel abban a tekintetben, hogy az elemeket és a modulokat egy terméknek vagy két külön terméknek kell tekinteni, a reprezentativitást mindkét lehetséges eredmény esetére biztosítani kellett.
(64)
Több exportáló gyártó állította, hogy mivel a kötelezettségvállalás eltérő minimális importárat és behozatali mennyiséget ír elő az elemekre és a modulokra, ez állítólag megerősíti, hogy a modulok és az elemek külön termékek, amelyek két külön vizsgálatot indokolnak. Az eltérő minimális importárak ugyanakkor csak azt jelzik, hogy az elemek és a modulok eltérő árakon értékesített, különböző terméktípuscsoportok. Ennélfogva eltérő árakat kell meghatározni ahhoz, hogy a minimális importár betölthesse a funkcióját.
(65)
Továbbá önmagában az a tény, hogy az elemek és a modulok eltérő terméktípuscsoportok, az érintett termék meghatározása szempontjából nem bír jelentőséggel. Az érintett termék fogalmának meghatározásához elegendő, ha a termékek alaptulajdonságai és rendeltetései azonosak legyenek, ami a modulok és az elemek esetében külön-külön a (46) és a (71) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően teljesül.
(66)
A kínai kormány úgy érvelt, hogy az elemek és a modulok egy érintett termékként való értékelése a fellebviteli testület által az Európai Közösségek - Azbeszt ügyben (7) meghatározott számos kritériumot nem vesz figyelembe. Ezek a kritériumok azonban nem az érintett termék, hanem a „hasonló termék” meghatározása céljából alkalmazandók. Ez azt jelenti tehát, hogy ezeket a kritériumokat a hasonló termék, például az uniós gazdasági ágazat által gyártott olyan hasonló termék meghatározásakor kell figyelembe venni, amelyet ezt követően a kínai exportáló gyártók által exportált érintett termékkel hasonlítanak össze. Az érintett termék meghatározása szempontjából ezért ezek a kritériumok nem relevánsak. Az intézmények mindenesetre megjegyzik, hogy az Európai Közösségek - Azbeszt ügyben alkalmazott kritériumoknak az ebben az ügyben érintett termékre történő alkalmazása nem vezetne eltérő eredményre. Az első és a második kritérium (tulajdonságok, jelleg és minőség, illetve rendeltetés) megfelel a fenti preambulumbekezdésekben említett fizikai, kémiai és műszaki tulajdonságoknak, illetve a rendeltetésnek. A harmadik kritérium (fogyasztói igények és szokások) ebben az ügyben nem igazán alkalmazható, mivel az elemek a modulok szerves alkotórészei; a negyedik kritérium, a tarifális besorolás tekintetében meg kell jegyezni, hogy az elemek és a modulok egyaránt bejelenthetők a 8541 40 90-es vámtarifaszámon, míg a 8501-es besorolású vámtarifaszámok általában a villamos generátorokra és nem kifejezetten a napenergiát hasznosító termékekre vonatkoznak.
(67)
Más érdekelt felek úgy érveltek, hogy a Bíróság által korábbi ügyekben (8) kidolgozott kritériumok objektív alkalmazása alapján állítólag megállapítható, hogy a modulok és az elemek különböző termékek. E tekintetben megjegyzendő, hogy a Bíróság csupán néhány figyelembe vehető kritériumot jelölt meg - nem kötelező ezek mindegyikét valamennyi esetben figyelembe venni, mivel nem feltétlenül mindegyik releváns. Ezeket a kritériumokat az ideiglenes dömpingellenes rendelet (27) és (39) preambulumbekezdésében értékelték, ahol megállapítást nyert, hogy a jelenlegi ügy vonatkozásában számos kritérium nem releváns. A Brosmann ügyben ugyancsak mindössze három, relevánsnak ítélt kritérium alapján értékelték azt, hogy a különböző típusú cipők az „érintett termék” körébe tartoznak-e. Mivel az érdekelt felek nem indokolták, hogy a kritériumok objektív alkalmazása miért vonná maga után azt a megállapítást, hogy a modulok és az elemek különböző termékek, ez az érvelés nem fogadható el.
(68)
Ezenfelül fel kell hívni a figyelmet arra, hogy az elemek és a modulok alaprendeltetése azonos, azaz azokat a fotovillamos napenergia-rendszerekbe történő beépítés céljából értékesítik. A modulok teljesítménye közvetlenül kötődik az elemek teljesítményéhez, amint azt az ideiglenes dömpingellenes rendelet (28) preambulumbekezdése is kimondja.
(69)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy a lemezek termékkörből való kizárása és a modulok elemekből történő előállításával járó jelentős mértékű feldolgozás miatt az az érv sem állja meg a helyét, hogy az elemek és a modulok rendeltetése azonos. Hozzátette továbbá, hogy a modulok és az elemek rendeltetésének azonosságára vonatkozó megállapítás azon a feltételezésen alapul, hogy a lemezek, a modulok és az elemek gyártási folyamata azonos.
(70)
Elsőként, téves az a megállapítás, hogy a modulok és az elemek rendeltetésének azonosságára vonatkozó értékelés a gyártási folyamaton alapul. Noha mindkét állítás szerepel az ideiglenes dömpingellenes rendelet (36) preambulumbekezdésében, ez nem jelenti azt, hogy az egyik megállapítás a másik feltételezésen alapul. A két állítást elválasztó „mindemellett” kifejezés egyértelművé teszi, hogy nincs közöttük ilyen összefüggés. Ezenfelül a két állítással a „Rendeltetés és helyettesíthetőség” címen belül két különböző kérdésre kívánnak utalni. A gyártási folyamatra vonatkozó első állítás a helyettesíthetőséghez, míg a második állítás a rendeltetéshez kapcsolódik. Ezért helytelen az a mögöttes vélekedés, hogy az elemek és a modulok rendeltetésének azonosságára vonatkozó megállapítás azon a feltevésen alapul, hogy a lemezek, a modulok és az elemek azonos gyártási eljárással készülnek.
(71)
Az elemek és a modulok tényleges rendeltetését illetően az érdekelt felek nem vitatják, hogy a modulokat és az elemeket a fotovillamos rendszerekbe történő beépítéshez értékesítik. Ezért megerősítést nyer az a megállapítás, hogy a modulok és az elemek rendeltetése azonos.
2.3.10. Vékonyréteg termékek
(72)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy az érintett termék fogalmába be kell vonni a fotovillamos vékonyréteg termékeket, és azzal érvelt, hogy ezek fizikai, kémiai és műszaki alaptulajdonságai, illetve alaprendeltetései azonosak.
(73)
A fotovillamos vékonyréteg termékek a termék meghatározásából egyértelműen kizárásra kerültek (lásd a fenti (40) preambulumbekezdést). Valójában a fotovillamos vékonyréteg termékek az érintett termékhez képest eltérő fizikai, kémiai és műszaki tulajdonságokkal rendelkeznek. Gyártásukra eltérő gyártási folyamat keretében kerül sor, és nem kristályos szilíciumból készülnek, amely a modulok és az elemek előállításának fő alapanyaga. Átalakítási hatékonyságuk és hatásos teljesítményük alacsonyabb, emiatt nem használhatók ugyanolyan alkalmazásokban, mint az érintett termék. Emiatt az érveket el kellett vetni.
2.3.11. Félkész termék
(74)
Állították továbbá, hogy az elemeket félkész alapanyag-terméknek kell tekinteni, míg a modulok készterméknek minősülnek, emiatt azokat nem szabad egyetlen termékként kezelni.
(75)
Amint az fentebb említésre került, az egy termékként való meghatározás fő kritériumai az azonos fizikai, kémiai és műszaki jellemzők, valamint az azonos rendeltetés. A fenti (47)-(49) preambulumbekezdésre figyelemmel megállapítható, hogy a félkész és a késztermék közötti különbség emiatt nem minősül döntő szempontnak. Az érvet emiatt el kell vetni.
2.3.12. Napelemes töltők
(76)
Egy érdekelt fél kérte a kizárólag 12 voltos elemek töltésére szolgáló napelempanelek kizárását azon az alapon, hogy azok rendeltetése eltér a hálózati csatlakoztatásra szánt modulok rendeltetésétől, mivel sokkal alacsonyabb feszültséget termelnek, és emiatt hálózati csatlakoztatásra nem alkalmasak.
(77)
Az eljárás megindításáról szóló értesítés szerint nem tartozik a vizsgált termékek körébe az olyan, hatnál kevesebb elemből álló, hordozható napelemes töltő, amely készülékek elektromos energiával való ellátását biztosítja, illetve elemtöltőként működik. A hat elemnél többet tartalmazó és csak elemtöltésre szolgáló modulok alaptulajdonságai és teljesítménye megegyezik a hálózati csatlakoztatásra alkalmas modulokéval. Ezek a hálózati csatlakoztatásra szánt modulokban lévő áramköröknél alacsonyabb feszültségű nyitott áramkört használnak. A vizsgálat megállapította, hogy az eltérés ellenére az ilyen típusú modulok a hálózathoz csatlakoztathatóak. Az alacsonyabb feszültség a méret és/vagy elemszám növelésével egyszerűen ellensúlyozható. Ezért az elem töltésére szánt, hatnál több elemből álló modulok az érintett termék fogalmába beletartoznak.
(78)
Az érdekelt felek azt is állították, hogy a „hatnál kevesebb elemből álló napelemes töltő” meghatározása túlságosan szűk, azt ki kellene terjeszteni hasonló funkciójú termékekre, amelyek nem tartoznak e meghatározás alá, például a hasonló méretű, de több kisebb elemet tartalmazó termékekre.
(79)
Emellett az érdekelt felek azt is állították, hogy a „szilícium fotovillamos termékek, amelyeket tartósan integráltak villamossági termékekbe” meghatározás is túlságosan szűk, mivel csak a villamossági készterméket zárja ki, míg a villamossági termékbe beépített napelemeket nem feltétlenül.
(80)
A különböző érdekelt felek által előterjesztett érvek elemzése valóban azt mutatja, hogy helyesebb e termékek kizárását a műszaki előírások és nem az elemek száma alapján meghatározni. Különösen megállapították, hogy az „IEC 61730-1 C alkalmazási osztály” szabvány meghatározásai megfelelőbben írják körül azokat a termékeket, amelyeket az intézkedés hatálya alól ki kellene venni.
(81)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a fent említett nemzetközi szabvány alapján történő kizárással kapcsolatos észrevételek érkeztek. Ezekben úgy érveltek, hogy a szabványra történő hivatkozás helyett indokoltabb lenne a kizárást a kimenő feszültség és a kimenő teljesítmény alapján meghatározni, a következők szerint: „legfeljebb 50 volt kimenő feszültséggel és legfeljebb 50 watt kimenő teljesítménnyel rendelkező, kizárólag azonos feszültség- és teljesítményjellemzőkkel bíró rendszerekben elemtöltőként közvetlenül alkalmazott modulok vagy panelek”. Ez az állítás elfogadható, és a kizárás megállapítása végül e meghatározás szerint történt.
2.3.13. Tetőbe épített napmodul
(82)
Egy másik érdekelt fél azt állította, hogy a vizsgált termékkörből ki kellene venni a tetőbe épített napmodulokat, mivel azok a napmodul és a tetőcserép vagy tetőpala funkcióit egyesítik. Ekként közvetlenül nem helyettesíthetők egy szabványos napmodullal.
(83)
A vizsgálat mindazonáltal azt mutatta, hogy mind a szabványos moduloknak, mind a beépített napmoduloknak ugyanazon villamossági előírásoknak kell megfelelniük. Továbbá annak ellenére, hogy a tetőbe épített napmodulok nem helyettesíthetők egyszerűen egy szabványos modullal, egy szabványos modul és tetőcserép vagy tetőpala együttes alkalmazásával viszont helyettesíthetők. Ezek a termékek tehát ugyanazon alapvető műszaki sajátossággal rendelkeznek, nevezetesen, hogy villamos energiát állítanak elő a napfényből. A hozzáadott funkció (amelyet máskülönben a tetőfedő anyag biztosít), nem tekinthető lényegesnek, és nem indokolja a tetőbe épített napmodulok termékkörből történő kizárását.
(84)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően ugyanez az érdekelt fél - általában a lábbelikről szóló ügyre (9), és különösen a különleges technológiával készült sportcipőkre (STAF) hivatkozva - azt állította, hogy a tetőbe épített napmodulok és a szabványos napmodulok közötti kétirányú helyettesíthetőség hiánya azt jelzi, hogy a tetőbe épített napmodulokat ki kell zárni az intézkedések hatóköréből. A STAF-típusú lábbelik kizárását azonban számos ok indokolta, és a Bíróság a Brosmann ügyben (10) a kétirányú helyettesíthetőség hiányát önmagában nem ítélte kellően megalapozott indoknak, ami megerősítette, hogy lényegesen különböző termékek, például a városi viseletre alkalmas cipők és a túracipők - különbségeik ellenére - tekinthetők egyetlen dömpingellenes vizsgálatban érintett terméknek.
(85)
Ezen túlmenően az érdekelt fél úgy érvelt, hogy az uniós termelés hiánya, valamint az, hogy az érdekelt fél szellemi tulajdonhoz fűződő jogokkal rendelkezik, állítása szerint megerősíti, hogy a tetőbe épített napmodulok innovatívak és minden más terméktől különbözők. Ismét az érdekelt fél által említett, lábbelikről szóló ügyre hivatkozva azonban a Bíróság a Brosmann ügyben kimondta, hogy „az ilyen típusú lábbelik közösségi gyártásának hiánya, illetve a szabadalom fennállása nem meghatározó” (11). Így a szabadalmaztatott technológiával gyártott lábbelik abban az ügyben érintett terméknek minősültek.
(86)
Az érdekelt fél továbbá azzal érvelt, hogy a tetőbe épített napmodulokat ki kell zárni az érintett termék fogalmából, mivel azokat a szabványos moduloknál jóval magasabb áron értékesítik. Ezenfelül a lábbelikről szóló ügyben a STAF-típusú lábbeliket bizonyos ár felett kizárták az érintett termék fogalmából. E tekintetben megjegyzendő, hogy a tetőbe épített napmodulok - a fenti (83) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően - valóban egyesítik a napmodul és a tetőcserép vagy tetőpala funkcióit Az árak közvetlen összehasonlításának ezért nincs jelentősége, mivel a hozzáadott funkció természetesen magasabb árat eredményez.
(87)
Erre az érvelésre válaszul az érdekelt fél azt állította, hogy ezen érvelés alapján semmilyen esetben nem lehetne az árkülönbségre hivatkozni a termékkörből való kizárás további indokaként. Ez az értelmezés azonban túlságosan messzire mutat. Az előző preambulumbekezdésben foglaltak mindössze azt jelentik, hogy ebben a konkrét ügyben, amelyben a tetőbe épített modulok egyesítik az érintett termék és egy további termék (ebben az esetben a tetőcserép vagy tetőpala) funkcióit, az ár természetszerűen nem bír jelentőséggel. Ez semmiképpen nem jelenti azt, hogy más esetekben az árkülönbség nem lehet hasznos tényező annak megállapítása során, hogy egy adott terméket ki kell-e zárni az érintett termék fogalmából.
(88)
Végül, az érdekelt fél azt állította, hogy a tetőbe épített napmodulok szállítója részére hozzáférést kell biztosítani a minimumárra vonatkozó kötelezettségvállaláshoz. A jelek szerint azonban a kínai exportőr nem működött együtt a vizsgálatban, és együtt nem működő félként nem jogosult a kötelezettségvállalásban való részvételre. Ezek a kérések ezért nem elfogadhatók.
2.3.14. Mono- és multikristályos elemek
(89)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy az Unióban nem gyártanak monokristályos elemeket, és hogy a monokristályos elemek általa történő kivitele nem versenyez az uniós gazdasági ágazattal. A vizsgálat ugyanakkor igazolta, hogy az Unióban igenis gyártanak monokristályos elemeket. Ezt az érvelést ezért a Bizottság elutasította. Mindenesetre a Bíróság a Brosmann ügyben kimondta, hogy egy adott típusú termék közösségi gyártásának hiánya nem meghatározó.
2.3.15. Az „ott feladott” kikötés
(90)
Egyes érdekelt felek azzal érveltek, hogy nem indokolt a vizsgálat hatályának kiterjesztése a Kínában „feladott” termékekre, mivel az ügyet csak a Kínából származó termékekkel szemben indították.
(91)
A Kínában feladott termékekkel ugyanakkor már az eljárás megindításának szakaszában foglalkoztak. Az eljárás megindításáról szóló értesítés 5. pontja úgy szólt, hogy: „felkérjük azokat a vállalatokat, amelyek az érintett terméket a Kínai Népköztársaságból szállítják, de úgy gondolják, hogy ezen exportoknak egy része vagy az egésze vámjogilag nem a Kínai Népköztársaságból származik, hogy jelentkezzenek, és minden, a tárgyhoz tartozó információt közöljenek.” Ezért tehát egyértelmű, hogy a Kínából árut szállító valamennyi vállalatnak lehetősége volt együttműködni a vizsgálatban. Emellett, mivel a vizsgált termék gyakran tartalmaz különböző országokból származó összetevőket és alkatrészeket, a vizsgálat megindításáról szóló értesítés 5. pontja azt is megállapította, hogy „különleges rendelkezések fogadhatók el” e kérdés kezelésére.
(92)
Ezért tehát a Bizottság úgy tekinti, hogy valamennyi érintett gazdasági szereplő megfelelő tájékoztatást kapott arról, hogy adott esetben különleges rendelkezések fogadhatók el a Kínában feladott termékekkel kapcsolatban, és e feleket fel is kérték a vizsgálatban való együttműködésre. A vizsgálat hatályát tehát nem kiterjesztették a Kínában „feladott” termékekre, hanem azok már kezdetektől fogva a vizsgálat tárgyát képezték.
(93)
A nyilvánosságra hozatalt követően egyes érdekelt felek azt állították, hogy az eljárás megindításáról szóló értesítésnek a (91) preambulumbekezdésben említett rendelkezéseitől függetlenül a vizsgálat kizárólag a Kínából származó termékekre korlátozódott, és a Kínában feladott termékek hatását nem értékelte.
(94)
E tekintetben megjegyzendő, hogy az alábbi intézkedések történtek annak biztosítása érdekében, hogy a vizsgálat során ne csupán a Kínából származó termékeket, hanem a Kínában feladott valamennyi terméket értékeljék.
-
Az érintett terméket Kínából szállító valamennyi vállalatot felkérték, hogy a termékek eredetétől függetlenül jelentkezzenek a vizsgálatban.
-
Az eljárás megindításáról szóló értesítés A. mellékletében felkérték az exportőröket, hogy a vállalat által előállított valamennyi termékre vonatkozóan közöljenek információkat. Ezek az információk nem korlátozódtak a Kínából származó termékekre.
-
Ezen információk alapján, amelyek a termékek eredetétől függetlenül az Unióba irányuló összes kivitelt magukban foglalták, reprezentatív minta kiválasztására került sor.
-
A mintába felvett gyártók „az Európai Unióba exportáló gyártóknak” szóló kérdőívet kaptak, amelyben Kína „érintett országként”, és nem „származási országként” szerepelt. Ennélfogva egyértelmű volt, hogy eredetétől függetlenül valamennyi termék a vizsgálat tárgyát képezte.
(95)
Ennek alapján megállapítást nyert, hogy a vizsgálat a Kínából származó vagy ott feladott valamennyi termékre kiterjedt, és hogy a vizsgálatnak többek között a támogatásra és a kárra vonatkozó megállapításai a Kínából származó vagy ott feladott valamennyi termékre vonatkoznak.
(96)
A végső nyilvánosságra hozatalt követően az érdekelt felek azt állították, hogy a panasz kizárólag a Kínából származó napelempanelek, és nem a Kínában feladott termékek behozatalára vonatkozóan tartalmazott meggyőző bizonyítékot. E tekintetben tisztázni kell, hogy a panasz valóban a „Kínából érkező” termékekre utalt, amint az a kérelmező által benyújtott, bélyegzővel ellátott borítón látható. Ezen oldal előtt egy másik oldal is található az aktában, amelyen valóban a „Kínai Népköztársaságból származó” kifejezést tüntették fel. Ez az ügy ugyanakkor nem a panaszos által benyújtott dokumentumban szerepelt, hanem azt a bizottsági szolgálatok később borítóként illesztették az aktába, amelyen a panasz címének megismétlése helyett a vizsgálat nevét tüntették fel. Ezért úgy tekinthető, hogy a panasz valamennyi Kínából érkező terméket magában foglalt, függetlenül attól, hogy azok onnan származtak-e.
(97)
Egyes kínai exportáló gyártók továbbá azzal érveltek, hogy a harmadik országbeli exportáló gyártóktól nem ésszerűen elvárható, hogy tisztában kellett volna lenniük termékeiknek a vizsgálatban való esetleges érintettségével. E tekintetben megjegyzendő, hogy az intézkedések a GATT V. cikke értelmében árutovábbítás alatt álló áruknak minősülő árukra nem alkalmazandók. Ezért az intézkedések a Kínában tevékenységet nem végző exportáló gyártókat nem érintik. Ezen túlmenően egyetlen harmadik országbeli exportáló gyártó sem jelentkezett azzal a feltevéssel, hogy az általa exportált termékek az intézkedések hatálya alá tartoznak.
(98)
Ugyanezek az exportáló gyártók azt állították, hogy a harmadik országbeli exportáló gyártókat nem kérték fel arra, hogy jelentkezzenek, és nem kaptak lehetőséget annak igazolására, hogy termékeik nem részesülnek támogatásban. Az intézmények úgy vélik, hogy a Kínában tevékenységet nem végző exportáló gyártókat nem érintik az intézkedések, mivel ha termékeiket Kínában adják is fel, azok árutovábbítás alatt álló árunak minősülnek. Az eljárás megindításáról szóló értesítés útján valamennyi további exportáló gyártót tájékoztattak arról, hogy tevékenységeik a vizsgálat tárgyát képezik.
2.3.16. Következtetés
(99)
A fentiekre tekintettel a termékkört véglegesen kristályos szilícium fotovillamos modulokként vagy panelekként és kristályos szilícium fotovillamos modulokban vagy panelekben használt elemekként lehet meghatározni, amelyek a Kínai Népköztársaságból származnak, vagy ott adják fel őket, kivéve, ha azok a GATT V. cikke értelmében árutovábbítás alatt álló árunak minősülnek. Az elemek vastagsága legfeljebb 400 mikrométer. Ez a termék jelenleg az ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 és ex 8541 40 90 KN-kód alá tartozik.
(100)
A következő terméktípusok nem tartoznak az érintett termék fogalmába:
-
olyan, hatnál kevesebb elemből álló, hordozható napelemes töltő, amely készülékek elektromos energiával való ellátását biztosítja, illetve elemtöltőként működik,
-
fotovillamos vékonyréteg termékek,
-
olyan kristályos szilícium fotovillamos termékek, amelyeket tartósan integráltak olyan elektronikus termékekbe, amelyeknek a funkciója nem a villamosenergia-termelés, és amelyek az integrált kristályos szilícium fotovillamos elem(ek) által termelt villamos energiát felhasználják,
-
legfeljebb 50 V DC kimeneti feszültségű és legfeljebb 50 W kimeneti teljesítményű modulok vagy panelek, amelyeket kizárólag azonos feszültség- és teljesítményértékekkel rendelkező rendszerekben elemtöltőként való közvetlen felhasználásra szántak.
3. TÁMOGATÁS
(101)
A panaszos azt állította, hogy Kína erőteljesen támogatja a fotovillamos ágazatot, és számos olyan szakpolitikai és tervezési dokumentumra, valamint jogszabályra hivatkozott, amelyek az ágazatnak nyújtott állami támogatás alapját képezték. A Bizottság áttekintette és elemezte a panaszban említett dokumentumokat, valamint a kínai kormány és a mintába felvett exportáló gyártók által a vizsgálat során benyújtott további dokumentumokat, és azt állapította meg, hogy több említett dokumentum valóban arra utal, hogy a kínai fotovillamos ágazat kedvezményes bánásmódban részesül számos területen.
(102)
A kínai kormány a fotovillamos ágazatot a 12. ötéves tervében a stratégiai ágazatok közé sorolta. (12) A kínai kormány egyedi tervet is kiadott a fotovillamos napenergetikai ágazatot érintően (a 12. fő ötéves terv keretében), ez a fotovillamos napenergetikai ágazatra vonatkozó 12. ötéves terv. Ebben a tervben a kínai kormány kifejezte támogatását az „elöljáró vállalatok (13) és »kulcsfontosságú vállalatok«” (14) számára, kötelezettséget vállalt arra, hogy „előmozdítja a fotovillamos ágazatot érintő különböző támogatási politikák végrehajtását” (15), és „megfogalmazza ágazati, pénzügyi, adóügyi támogatási politikák átfogó előkészítését …” (16).
Az államtanács 40. sz. határozata értelmében a kínai kormány „aktívan támogatja az új energiaágazat fejlődését, és gyorsítja a napenergiával kapcsolatos fejlesztéseket” (17), arra utasít valamennyi pénzügyi intézményt, hogy kizárólag a támogatott projektek számára adjanak hiteltámogatást (a fotovillamossági projektek is e kategóriába tartoznak), és ígéretet tesz „a támogatott projektekkel kapcsolatos más kedvezményes politikák” (18) megvalósítására. Egy másik, 2010. október 10-i államtanácsi határozat „az adó- és pénzügyi politikai támogatás intenzitásának” fokozásáról beszél, arra ösztönzi a pénzügyi intézményeket, hogy „bővítsék a hiteltámogatást”, és ígéretet tesz arra, hogy az új stratégiai ágazatok tekintetében - ahová a fotovillamos ágazat is tartozik - „alkalmazza az olyan kedvezményes adóügyi politikákat, mint a kockázatkompenzáció” (19). A közép- és hosszú távú technológiai fejlesztésről szóló nemzeti tervezet (2006-2020) ígéretet tesz arra, hogy „előtérbe helyezi a szakpolitikai finanszírozást”, „arra ösztönzi a pénzügyi intézményeket, hogy adjanak kedvezményes hiteltámogatást a nagyobb nemzeti tudományos és technológiai iparosítási projektek számára”, továbbá „[a]rra ösztönzi a pénzügyi intézményeket, hogy javítsák és erősítsék a csúcstechnológiát alkalmazó vállalatoknak szóló pénzügyi szolgáltatásaikat”, és „kedvezményes adópolitikát alkalmaz a csúcstechnológiát alkalmazó vállalatok fejlődésének előmozdítása érdekében” (20).
Emellett a tudományos és technológiai fejlődésről szóló kínai törvény is felsorol több, a stratégiai ágazatok, köztük a fotovillamos ágazat támogatását szolgáló intézkedést. Többek között megállapítja, hogy az állam ösztönzi a pénzügyi intézményeket, és iránymutatást ad a számukra a csúcstechnológiát, illetve új technológiákat alkalmazó ágazat fejlesztésének hitelezés révén történő támogatását illetően (21), arra utasítja a politikaorientált pénzügyi intézményeket, hogy kezeljék prioritásként a pénzügyi szolgáltatásnyújtás során a csúcstechnológiát és új technológiát alkalmazó ágazatok fejlesztését (22), egyes vállalatok számára „csökkentett kamatlábat és hitelgaranciát” ír elő, valamint „különleges támogatást” a politikaorientált hitelintézetek részéről az állam által támogatott projektek számára (23). Az említett intézkedések gyakorlati megvalósítását az alábbiakban részletezzük.
3.1. Előzetes megjegyzések
(103)
Mind a kínai kormány, mind a mintába felvett kínai exportáló gyártók visszaküldték a kitöltött kérdőíveket, és a válaszok ellenőrzése érdekében hozzájárultak a helyszíni ellenőrző látogatásokhoz (24).
(104)
A kitöltött kérdőívek elemzését követően a Bizottság egy hiánypótlást kérő levelet és az ellenőrzést megelőzően küldött levelet, majd az ellenőrző látogatás menetrendjét részletező leveleket küldött a kínai kormánynak. A Bizottság elegendő időt biztosított a kínai kormány számára az előkészületekre és az általa indokoltan igényelt beadványok elküldésére. A határidőket ugyanis jelentős mértékben meghosszabbították a kínai kormány számára, például a kitöltött kérdőívek visszaküldése esetén 30 nappal, azaz a kitöltött kérdőívek visszaküldésére összesen 69 nap állt a rendelkezésükre, a hiánypótlást kérő levél megválaszolására pedig a Bizottság 25 napot adott a kínai kormánynak. Ezért összességében a kínai kormánynak több mint három hónapja volt a Bizottság által kért információ megküldésére.
(105)
A Bizottság a Pekingben, a Kínai Kereskedelmi Minisztériumban és négy pénzügyi intézményben (a Kínai Fejlesztési Bankban, a Kínai Export-import Bankban, a Huaxia Bankban és a SINOSURE-nál) tett helyszíni ellenőrző látogatás során arra törekedett, hogy az alaprendelet 11. és 26. cikkének rendelkezéseivel összhangban ellenőrizze azokat az információkat, amelyek a kínai kormány válaszának elkészítéséhez felhasznált igazoló dokumentumok alapját képezték. A Bizottság ennek során előzetesen arra a következtetésre jutott, hogy a kínai kormánytól származó egyes információk és igazoló dokumentumok hiánya nem teszi lehetővé a kérdőívre adott válaszok megfelelő ellenőrzését. Ezenkívül a kínai fél bizonyos információkat egyáltalán nem adott meg, még külön kérésre sem, és egyes kérdésekre egyszerűen nem válaszolt. A kínai kormányt következésképpen tájékoztatták arról, hogy az alaprendelet 28. cikkének (1) és (6) bekezdése szerint milyen következményekkel jár, ha nem működik együtt.
(106)
A kínai kormány azt is állította, hogy a Bizottság túlságosan nagy terhet rótt a kínai kormányra, és a tárgyhoz nem tartozó, szükségtelen információkat kért a kérdőívben és az azt követő, hiánypótlást kérő levélben.
(107)
A kért információkkal kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a Bizottság a panaszban foglalt állításokkal kapcsolatban olyan információkat kért, amelyeket szükségesnek ítélt annak érdekében, hogy reprezentatív megállapításokat tehessen, és ehhez következetesen tartotta magát, amikor a vizsgálat során ugyanezeket az adatokat és információkat kérte, illetve felkérte a kínai kormányt, hogy adjon magyarázatot a beadványban szereplő információkat és a vizsgálat tárgyát képező rendszerekkel való kapcsolatukat illetően. Más szóval a Bizottság csak olyan információkat kért, amelyek az érintett termék tekintetében rendelkezésre álló - a panaszban szereplő állítás szerinti támogatási rendszerből nyújtott - támogatás meglétének és mértékének a megállapításához szükségesek.
3.2. Az együttműködés hiánya
(108)
Amint az a fenti (105) preambulumbekezdésben említésre került, a helyszíni ellenőrző látogatásokat követően 2013. május 23-án a Bizottság értesítette a kínai kormányt, hogy az alaprendelet 28. cikkével összhangban mérlegeli a rendelkezésre álló tények felhasználását. A Bizottság azért küldte ezt a levelet, mivel arra az előzetes következtetésre jutott, hogy a kínai kormánytól származó információk és igazoló dokumentumok hiánya következtében nem volt lehetősége a kitöltött szubvencióellenes kérdőív, a hiánypótlást kérő levélre adott válasz és a kínai kormány által az ezen eljárás folyamán tett beadványok megfelelő ellenőrzésére. Ráadásul a helyszínen azt is megállapították, hogy bizonyos információkat visszatartottak a kitöltött kérdőívben és a kínai kormány későbbi beadványaiban, noha azokat a Bizottság kifejezetten kérte. Emellett egyes kérdéseket egyszerűen nem válaszoltak meg. A rendelkezésre álló tények potenciális felhasználása a következőkre vonatkozott: kormányzati tervek, projektek, különböző jogszabályok és egyéb dokumentumok; kedvezményes biztosítási hitelek, egyéb finanszírozás, garanciák és biztosítás, a Kínai Központi Bank körlevelei, a bankoknál tett ellenőrzések; exporthitel-biztosítás és a Sinosure-nál tett ellenőrzés; a Golden Sun fejlesztési program; közvetlen adómentességi és adócsökkentési programok; közvetett adóügyi és vámügyi programok; a megfelelőnél kisebb összegű ellenszolgáltatás fejében nyújtott ráfordítások (poliszilícium, extrudált alumínium és üveg); valamint földhasználati jogok biztosítása.
(109)
2013. június 3-i levelében a kínai kormány tiltakozott a Bizottság azon előzetes szándéka ellen, hogy alkalmazni kívánja az alaprendelet 28. cikkének rendelkezéseit, és azzal érvelt, hogy a benyújtott információ figyelmen kívül hagyásának vagy a hiányzó információ megszerzésének feltételei nem állnak fenn ebben az esetben.
(110)
A kínai kormány állítása szerint az információk pontosságával kapcsolatos „kételyek”, amelyek kizárólag azért merültek fel, mert a közölt információkat nem lehetett a Bizottság szándékainak leginkább megfelelő módon ellenőrizni, nem vezethetnek az információ figyelmen kívül hagyásához. A Bizottság nem ért egyet ezzel az állítással, mivel az nem tükrözi a valóságot. A Bizottság valójában nem „hagyott figyelmen kívül” egyetlen információt sem pusztán azon az alapon, hogy azt nem tudta ellenőrizni az ellenőrző látogatás alkalmával. Ugyanakkor, ha a helyszíni ellenőrző látogatás során sem lehetett ellenőrizni a kínai kormány által közölt olyan információkat és magyarázatokat, amelyek a Bizottság rendelkezésére álló más információkkal összevetve ellentmondásosnak és/vagy hiányosnak bizonyultak, a Bizottság nem fogadhatja el ezeket kritika nélkül. Minden információt aszerint súlyoznak, hogy a kínai kormány milyen mértékben nem működött együtt. Azt is meg kell jegyezni, hogy a Bizottság nem foglalkozott a közölt információk formátumával, ahogy azt a kínai kormány állította, hanem azok pontatlanságaira, illetve hiányosságaira összpontosított.
(111)
A kínai kormány azt is állította, hogy a Bizottság által kért információk némelyikének a közlésével kapcsolatban olyan akadályok merültek fel, hogy a kínai kormánynak gyakorlatilag nem állt módjában ezen információkat átadni. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a Bizottság csak olyan információkat kért, amelyek a panaszos (meggyőző bizonyítékokkal alátámasztott) állításainak ellenőrzéséhez voltak szükségesek, és bőséges időt és lehetőséget adott a kínai kormánynak az ilyen információk közlésére. Emellett a Bizottság teljes mértékben tisztában van azzal, hogy a panaszos által az üggyel kapcsolatosan tett jelentős mennyiségű, részletekbe menő állítás miatt kellett a Bizottságnak sok információt bekérnie a kínai kormánytól. Ugyanakkor amint az a fenti (104)-(107) preambulumbekezdésben is kifejtésre került, a kért információ nem volt túlzott mennyiségű, és kellő időt biztosítottak annak közlésére.
(112)
Emellett a kínai kormány rámutatott arra, hogy különbség van a benyújtott információ figyelmen kívül hagyása és a kézhez vett információnak a dokumentumokban ténylegesen szereplő tényekkel való kiegészítése között. Habár a Bizottság teljes mértékben tisztában van ezzel a különbséggel, és az alaprendelet 28. cikkének megfelelő rendelkezéseivel összhangban jár el, meg kell említenie, hogy ha a benyújtott információk ellentmondásban vannak a Bizottság rendelkezésére álló, ugyanezen tárgykörre vonatkozó más információkkal, az ilyen információk nem egészíthetők ki. Ilyen esetekben (például a bankok tulajdonviszonyaival kapcsolatban közölt információk esetén) a Bizottságnak döntenie kellett, melyik információ a megbízhatóbb. Ennek során a Bizottság garantálta, hogy a rendelkezésre álló tények felhasználása ne legyen büntető jellegű, és a ténylegesen rendelkezésre álló tényeken alapuljon.
(113)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság alaptalanul tekintette a kínai kormányt nem együttműködőnek ebben az esetben, mivel vagy nem vett tudomást azon kötelezettségéről, hogy figyelembe kell vennie azt, hogy a kínai kormány gyakorlatilag képes legyen a válaszadásra, vagy félreértette e kötelezettséget. A kínai kormány szerint a vizsgálat összességében indokolatlanul terhes volt, így az együttműködés általában lehetetlenné vált, és a Bizottság mint vizsgáló hatóság folyamatosan megtagadta a kínai kormánnyal való, e teher enyhítését szolgáló együttműködést. Ez az állítás a tények egyértelmű félremagyarázása. A Bizottság, hogy a megfelelően dokumentált panasz kézhezvételét követően teljesítse jogi kötelezettségeit, és ugyanakkor tiszteletben tartsa a WTO kapcsolódó joggyakorlatát, a kínai kormánytól csak az elégséges bizonyítékokkal alátámasztott panaszban szereplő állítások ellenőrzéséhez és értékeléséhez szükséges információkat kérte. A Bizottság mind a kérdőívhez csatolt kísérőlevélben, mind a kérdőívben felajánlotta segítségét a kínai kormánynak. A hiánypótlást kérő levélben is felkérték a kínai kormányt, hogy lépjen kapcsolatba a Bizottsággal, ha bármilyen kérdése van a bekért információkkal kapcsolatban. A Bizottság emellett az információ benyújtására nyitva álló határidőt is kivételes mértékben meghosszabbította (lásd a fenti (104) preambulumbekezdést). Emellett a Bizottság e vizsgálatban kizárólag a mintába felvett exportőröket illetően kért a tranzakciókra vonatkozó információt a kínai kormánytól, és nem valamennyi kínai napelemgyártót érintően, ezáltal jelentős mértékben leszűkítette a kért információ lehetséges mennyiségét. A Bizottság megállapítja, hogy a kínai kormány láthatólag összemossa a tényleges adatszolgáltatási képességére vonatkozó érveket más kérdésekkel.
Így például amikor a Bizottság bankokkal és pénzügyi intézményekkel kapcsolatos, állítólag túlzott információigényét fejti ki, érveit főként a panasz állítólagos elégtelenségére építi, és azt állítja, hogy az a bevont finompapírra vonatkozó ügy „jogellenes megállapításain” alapul. Ebből következően a kínai kormány panasza láthatólag az eljárás megindításának alapjául szolgáló bizonyítékok minőségén és nem a kormány tényleges információszolgáltatási képességén alapul. A kínai kormány 2013. június 3-i levelében ugyanis megismételte korábbi beadványaiban szereplő állítását, amely szerint számos program megindítása nem felelt meg a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló WTO-megállapodás 11. cikkének (2) bekezdésében megállapított bizonyítottsági küszöbnek, és azzal, hogy a Bizottság eljárást indított e programokkal szemben, megsértette az említett megállapodás 11. cikkének (3) bekezdését. A Bizottság ezeket az állításokat már megválaszolta egy, a kínai kormánynak küldött levélben és nyilatkozatban, és mivel a 2013. június 3-i levélben nem szerepeltek új állítások, nincs szükség arra, hogy azokkal a Bizottság újból foglalkozzon ebben a rendeletben.
(114)
A kínai kormány azt is állította, hogy a Bizottság nem adott elegendő időt a kérdőív kitöltésére. Ez egész egyszerűen valótlan. Amint a fenti (104) preambulumbekezdésben is kifejtésre került, a Bizottság jelentősen meghosszabbította a kínai kormány számára nyitva álló határidőket, és a lehető leghosszabb időt biztosította a számára, úgy, hogy az ne befolyásolja jelentősen kedvezőtlen mértékben az ügy időben történő lezárását. A kérdőív kitöltésére és a hiánypótlást kérő levél megválaszolására adott határidő lényegesen hosszabb volt annál, mint amit az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdése ír elő.
(115)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság figyelmen kívül hagyta a kormány annak meghatározására irányuló segítségkérését, hogy a kérdőívre adott válaszok milyen mértékben szükségesek a rendelkezésre álló tényeken alapuló megállapítások elkerülése szempontjából. Beadványában a Bizottsághoz intézett azon kérelmére hivatkozott, hogy az fejtse ki egyes bekért információk célját, és azt, hogy azok milyen tényszerű megállapításokhoz vezethetnek, annak biztosítása érdekében, hogy „tényleges képességeihez mérten a lehető legnagyobb mértékben együtt tudjon működni, ugyanakkor a leglényegesebb információkat közölje”. Természetesen a Bizottság nem tudhatta az adott információ közlése előtt, hogy abból milyen következtetéseket fog levonni. A kínai kormány azt is állította, hogy a Bizottság úgy szerkesztette meg a kérdőívet, hogy „funkcionálisan lehetetlen” legyen annak kitöltése, és a Bizottság spekulatív célú adatgyűjtést folytat. A Bizottság kategorikusan visszautasítja ezeket az állításokat. Amint az fent kifejtésre került, a kérdőív csak olyan információkat kért, amelyek a megállapítások megtételéhez szükségesek voltak.
(116)
A kínai kormány azt is állította, hogy a Bizottság olyan dokumentumok bekéréséhez ragaszkodott, amelyeket a kínai kormány a jog szerint nem adhatott át vagy nem kényszeríthette ki azok közlését, és ezzel összefüggésben az EU és a WTO megfelelő jogszabályaira hivatkozott, amelyek egyértelművé teszik, hogy csak a hamis vagy félrevezető információt kell figyelmen kívül hagyni, és hogy „gyakorlatilag nem állt módjában” egyes olyan információk közlése, amelyek felfedését államtitok jellegük miatt vagy egyéb okokból belső joga szigorúan tiltja. Azt állította továbbá, hogy a WTO dömpingellenes megállapodása és a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodása, amelyek a bizalmas információk vizsgáló hatóságokkal való közlésének és „bizalmas kezelésének” módjaival foglalkoznak, nem feltétlenül alkalmazandók ebben az esetben, amikor az információt harmadik ország hatóságának, azaz a kínai kormánynak kellene megadnia. A kínai kormány azt is állította, hogy a Bizottság nem tesz eleget a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodásnak, ha nem ismeri el a jogi különbségtételt a kormánynak egyrészt a jogszabály szerint nem kiadható információk, másrészt más olyan bizalmas információk közlésére vonatkozó tényleges képessége között, amelyeknek egy vizsgálat szokásos menetében bizalmas kezelését kérheti.
(117)
A Bizottság nem hagyott figyelmen kívül egyetlen olyan információt sem, amelyet a kínai kormány bármilyen okból nem adott át, egész egyszerűen azért, mert nem lehet figyelmen kívül hagyni valamit, amit át sem adtak. Másrészt olyan esetekben, amikor a kínai kormány nem adott át és nem bocsátott vizsgálati célból rendelkezésre egyes információkat, és a hasonló jellegű információk más forrásokból (többnyire nyilvánosan hozzáférhető forrásból vagy az együttműködő exportáló gyártóktól vagy a helyszíni vizsgálatok során egyes bankoktól) kerültek a Bizottsághoz, a Bizottság csatolta ezen információkat az aktákhoz, és felhasználta azokat megállapításaihoz. A Bizottság nem ért egyet azzal az állítással, hogy a WTO dömpingellenes megállapodása és a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodása, amelyek a bizalmas információk vizsgáló hatóságokkal való közlésének és „bizalmas kezelésének” módjaival foglalkoznak, ne lenne alkalmazandó a kínai kormány esetében. Ebben a tekintetben a kínai kormány azt állítja, hogy a kormányokra eltérő együttműködési normát kellene alkalmazni, mint az exportőrökre, és hogy a kormányok helyzete „némi nagyvonalúságot” indokol, amelyre az exportőrök nem jogosultak. A kiegyenlítő vámokkal kapcsolatos vizsgálat lefolytatása tekintetében a Bizottság nem ért egyet ezzel. A kínai kormány az alaprendelet értelmében az eljárás egyik érdekelt fele, ugyanakkor mint „érdekelt tagot”, Kínát is kötik a WTO rendelkezései és joggyakorlata.
Az alaprendelet 28. cikkének (1) bekezdése a következőt állapítja meg: „Amennyiben bármely érdekelt fél megtagadja az információkhoz való hozzáféréshez való hozzájárulását, vagy az e rendeletben előírt határidőkön belül egyéb módon elmulasztja a szükséges információ nyújtását, vagy jelentős mértékben akadályozza a vizsgálat lefolytatását, a rendelkezésre álló tények alapján mind ideiglenes, mind végleges jóváhagyó vagy elutasító végső megállapítások tehetők.” A támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló WTO-megállapodás 12. cikkének (7) bekezdése kifejezetten hivatkozik a kormányok („érdekelt tag”) általi együttműködés hiányának következményeire: „Azokban az esetekben, amikor bármely érdekelt Tag vagy érdekelt Fél nem teszi lehetővé a szükséges információhoz való hozzáférést, vagy azt másképpen nem adja meg ésszerű időtartamon belül, vagy lényegesen gátolja a vizsgálatot, előzetes és végleges ténymegállapítások, akár megerősítők vagy elutasítók tehetők a rendelkezésre álló tények alapján.” Ezért amikor a vizsgáló ország, jelen esetben az EU a WTO által biztosított jogait gyakorolja egy kiegyenlítő vámokkal kapcsolatos vizsgálatban, és a vizsgálat szempontjából szükségesnek ítélt információkat kér, a kormányokat és az exportőröket egyforma együttműködési kötelezettség terheli. A vizsgálat során a kínai kormány gyakran indokolta titoktartási szabályokkal azt, hogy nem adta át a kért információt, például a Kínai Központi Bank körleveleit ellenőrzési célokra. Meg kell jegyezni, hogy a kínai kormányra akkor is vonatkoznak a vizsgálathoz szükségesnek ítélt információ közlésével kapcsolatos WTO-kötelezettségek, ha számára - amint állítja - „jogilag tilos ilyen információt felfedni”. Ebben a tekintetben valamely WTO-tag önkormányzati jogszabályai vagy belső szabályai nem menthetik fel azt a WTO szerinti, a vizsgálat során tanúsítandó együttműködés kötelezettsége alól; ilyen kollízió esetén a kínai kormány feladata olyan módokat meghatározni, amelyek révén hozzáférést lehet biztosítani az információhoz annak megfelelő ellenőrzése céljából. A fentiek ellenére a kínai kormány ténylegesen egyszer sem fejtette ki ezt az állítást, és nem adott át ilyen tartalmú bizonyítékot (pl. olyan jogi rendelkezést, amely „jogilag tiltja” számára az ilyen információ felfedését).
(118)
Emellett a kínai kormány azt állította, hogy a 2013. március 25-i, ellenőrzést megelőzően küldött levél nem volt kellően részletes, és nem tért ki olyan konkrét kérdésekre, amelyekkel a helyszíni ellenőrző látogatás során foglalkozni fognak. Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy noha a Bizottságnak nem kötelessége a helyszíni ellenőrzés során felteendő valamennyi kérdésre kiterjedő listát küldeni (és nem is tekinti ezt helyénvalónak), az ellenőrzést megelőzően küldött, 2013. március 25-i levélben nagyon konkrét és részletes lista szerepelt azokról a kérdésekről és dokumentumokról, amelyekkel az alaprendelet 26. cikkének (3) bekezdése és a WTO-követelmények értelmében foglalkozni kívánnak. A levél ugyanakkor világossá tette, hogy a lista nem kimerítő, és adott esetben más kérdésekre és bizonyítékokra is kitérhetnek. E tekintetben azt is meg kell jegyezni, hogy a kínai kormány nem tiltakozott e levelek tartalma ellen az ellenőrzés előtt, noha másfelől megtagadta egyes, a levélben kifejezetten nem említett pontok, például a legnagyobb kínai bankokkal kapcsolatos információk, a Kínai Kommunista Párt egyes bankok vezetésében való részvétele, illetve egyes bankoknak a külföldi tartalékokat kezelő állami szervnél elhelyezett valutatartalékokhoz való hozzáférése megvitatását, arra hivatkozva, hogy még nem áll készen e kérdések megválaszolására.
(119)
A kínai kormány azzal is érvelt, hogy a Bizottság nem volt rugalmas a helyszíni ellenőrző látogatás során, és „végérvényes határidőt tűzött a kínai kormány által előterjesztett bármilyen változtatás iránti kérelem tekintetében”. Ugyanezen gondolatmenet alapján azt állította, hogy a Bizottság nem fogadott el a kínai kormány által ajánlott egyetlen „kivitelezhető” megoldást sem a Nemzeti Statisztikai Hivatalban (NSH) folytatott ellenőrzést illetően, és megtagadta az NSH ellenőrzésének 2013. április 22-ig (hétfőig) való meghosszabbítását. Emellett a kínai kormány szerint a bizottsági tisztviselők gyakorlatilag minden nap időveszteséggel kezdték az ellenőrzést, mivel késve érkeztek.
(120)
A fenti állítások tekintetében a Bizottság hangsúlyozza, hogy a tisztviselői által a helyszínen tanúsított rugalmasság teljes és feltétlen volt. A bizottsági tisztviselők kivételesen felajánlották, hogy - számtalan alkalommal jóval a rendes munkaórákon túl - olyan dokumentumokat és bizonyítékokat is ellenőriznek, amelyeket a kínai kormány egy adott téma lezárását követően kívánt előterjeszteni. Erre több ízben sor került, akkor is, ha igen késői órákban kellett más ellenőrzési helyszíneket meglátogatni, illetve visszatérni olyan helyszínekre, ahol a bizottsági tisztviselők már jártak, és ahol már lehetőséget adtak a dokumentumok ellenőrzésére. Sajnálatos módon azonban a kínai kormány nem élt ezekkel az ajánlatokkal a szóban forgó esetekben, ami határozottan arra utal, hogy a Bizottság által kért dokumentumok rendes munkaidőben történő benyújtásának elmaradása nem a Bizottság időbeli korlátainak vagy a Bizottság ellenőrzési hajlandósága hiányának köszönhető. Ami az ellenőrző látogatás kezdetén felmerült késedelmet illeti, a Bizottság megállapítja, hogy a tisztviselők minden nap pontosan érkeztek, ám sajnálatos módon a különböző ellenőrzési helyszínek megközelítéséhez szükséges, a kínai kormány által előírt napi regisztrációs eljárások vagy egyszerűen a kínai kormány tisztviselőket kísérő képviselőinek távolmaradása miatt az ellenőrzési helyre érkezéskor hosszú ideig kellett várniuk, mielőtt megkezdhették a munkát, és ez okozott némi késedelmet. A Bizottság azt is megállapítja, hogy az ellenőrző látogatások minden nap jóval túlnyúltak a rendes munkaidőn, és éppenséggel a kínai kormány törölte az ellenőrző látogatás délutáni szakaszát az első napon, mivel a Technológiai Minisztérium képviselői úgy döntöttek, hogy nem vesznek részt a látogatáson (lásd a (122) preambulumbekezdést). Valójában, ha a kínai kormány elfogadta volna a bizottsági tisztviselők ismételt felajánlásait arra nézve, hogy a rendes munkaidőn túl is ellenőrizzék a dokumentumokat, a látogatások tovább tartottak volna, és a kínai kormány teljes mértékű együttműködése hiányának köszönhetően alakult másként a helyzet.
(121)
A kínai kormány vitatta továbbá a Bizottság azon gyakorlatát, hogy nem fogad el új ellenőrizendő dokumentumokat és bizonyítékot azon ellenőrzési szakaszt követően, amelyhez ezek tartoztak. E tekintetben tisztázni kell, hogy a Bizottságnak nem szándéka, és soha nem is volt az, hogy kifejezetten figyelmen kívül hagyjon ilyen módon biztosított információkat. A Bizottság figyelembe vett minden benyújtott információt, elemezte azok minőségét (pl. a könyvvizsgáló által ellenőrzött pénzügyi kimutatások kivonatát másként kezelik, mint egy egyszerű Excel táblázatot vagy Word dokumentumot, amely olyan számadatokat tartalmaz, amelyeket egyetlen hivatalos forrás sem erősített meg), és azokat megfelelően súlyozta, tekintettel arra a tényre, hogy nem tudta ellenőrizni ezt az információt a helyszíni ellenőrző látogatások alkalmával.
(122)
A kínai kormány által a vizsgálat során benyújtott hat dokumentumot (25) illetően, amelyek tartalmát a kínai kormány nem volt hajlandó megvitatni a helyszíni ellenőrző látogatás során, a kínai kormány azt állította, hogy a Bizottságnak nincs indoka arra, hogy az alaprendelet 28. cikke szerint a rendelkezésre álló tényeket használja fel. Azt is állította, hogy a Bizottság nem segítette a kínai kormányt az e dokumentumok átadásával és annak igazolásával kapcsolatos követelmény megértésében, hogy valamennyi érintett dokumentum releváns, annak ellenére, hogy a kínai kormány „kifejezetten felkérte a Bizottságot az ellenőrzés megkezdése előtt, hogy segítsen a kínai kormánynak értelmezni az arra vonatkozó követelményt, hogy ezeket a dokumentumokat át kell adni, és igazolni kell, hogy minden érintett dokumentum releváns”. Ebben a tekintetben először is meg kell jegyezni, hogy valamennyi dokumentum közvetlenül az érintett ágazatra vonatkozik (26), ezért az ellenőrzés hatálya alá vonásuk nagymértékben indokolt volt.
Másodszor, a kínai kormány által a 2013. április 11-i, Bizottságnak címzett levélben használt megfogalmazás eltért a 2013. június 3-i levélétől. A kínai kormány ugyanis azt állította a 2013. április 11-i levélben, hogy az említett dokumentumok ellenőrzését „felfüggesztették, hacsak a Bizottság nem tudja meggyőzően igazolni, hogy e dokumentumok mennyiben relevánsak a folyó vizsgálatban, különösen az állítólagos támogatások szempontjából”. Mivel e dokumentumok mindegyike közvetlenül vonatkozik az érintett ágazatra, illetve az olyan támogatási programokra, mint a kedvezményes hitelezés vagy a kedvezményes adórendszerek, amint az megfogalmazásukból is nyilvánvaló, a Bizottság számára nem volt világos, mit tehetett volna még hozzá, amivel e dokumentumok relevanciáját jobban igazolja. A Bizottság meglepőnek találta, hogy a kínai kormány számára nem jelentett problémát e dokumentumok relevanciája azok benyújtásakor, csak akkor, amikor a Bizottság magyarázatot kért.
(123)
2013. május 23-i levelében a Bizottság azt állította, hogy a közölt információk nagy részét nem tudta összevetni az eredeti dokumentumokkal, és nem tudta a kínai kormány által a kínai tőkepiaccal és pénzügyi intézményekkel kapcsolatos információkra vonatkozóan adott válasz elkészítéséhez felhasznált forrásadatokkal való keresztellenőrzést sem elvégezni. A kínai kormány azzal tiltakozott, hogy tekintve a „nagyon általános és minden konkrétumot mellőző hivatkozást”, a Bizottság nem adott lehetőséget a kínai kormány számára, hogy érdemi észrevételeket tegyen, így tehát nem biztosította a kínai kormány számára a védelemhez való jogának megfelelő gyakorlását. Ez az állítás nem felel meg a valóságnak. A kérdőívben a Bizottság nagyon is konkrét kérdéseket tett fel, és számos vizsgáló hatóság szokásos gyakorlatával összhangban megkísérelte a kínai kormány válaszainak ellenőrzését a helyszíni ellenőrző látogatás alkalmával.
(124)
A kínai kormány a kitöltött kérdőívben különösen a következőket állította: „az érintett ágazatnak nyújtott hitelek az összes hitel nagyon csekély százalékát képviselték. Néhány bank például azt a választ adta a kérdőív függelékében, hogy az érintett ágazatnak nyújtott hitelek az összes hitel kevesebb mint 1 %-át tették ki.” Az ellenőrzés során a kínai kormány semmilyen bizonyítékkal sem tudta alátámasztani ezt az állítást, és egyszerűen a bankokhoz irányította a Bizottságot.
(125)
A Bizottság bekérte az érintett ágazatnak nyújtott hitelekkel kapcsolatos statisztikákat is. A kínai kormány azt állította, hogy nem készül ilyen nyilvántartás. Amikor a Bizottság az iránt érdeklődött, hogy a kínai kormány megkísérelt-e ilyen statisztikákat készíteni, és bekérte ezeket az információkat a bankoktól, a CBRC (a kínai bankfelügyeleti hatóság) jelenlevő tisztviselője azt válaszolta, hogy nem tud erről, mivel a CBRC másik osztálya foglalkozik a statisztikákkal. A kínai kormány nem adta át a kérdőívben és később a hiánypótlási eljárásban kért statisztikákat. A Bizottság az ellenőrzést megelőzően küldött levélben ismét jelezte, hogy erre a témára ki fognak térni.
(126)
Ami a bankokat illeti, a Bizottság az ellenőrző látogatás során a kockázatértékelésről és a hitelképességi vizsgálatról, az átfogó működési helyzetről, az irányítási helyzetről, a hitelszintről, a pénzügyi szokásokról, a visszafizetési képességről, a garancia módjáról, és a bank és a hitelfelvevők közötti üzleti együttműködésről is érdeklődött, mivel a kínai kormány e kérdéseket illetően fogalmazott meg állításokat a kitöltött kérdőívben. Annak ellenére, hogy ezeket a témákat jelezték az ellenőrzést megelőzően küldött levélben, a kínai kormány ismét nem tudta bizonyítékokkal alátámasztani állításait, és a bankokhoz irányította a Bizottságot.
(127)
A hiánypótlást kérő levélre adott válaszában a kínai kormány közölt néhány információt a bankokban fennálló állami tulajdon százalékos arányáról. Meg kell jegyezni, hogy a kitöltött kérdőívben a kínai kormány eredetileg azt állította, hogy nincs ilyen információ a birtokában, és hogy ezt az információt csak akkor adta át, amikor a Bizottság rámutatott arra, hogy a kereskedelmi bankokról szóló törvény 24. cikke ténylegesen előírja a bankok számára, hogy ezt az információt közöljék a CBRC-vel. Amikor a Bizottság az ellenőrző látogatás során arról érdeklődött, hogy mi volt ezen információ forrása, a CBRC jelenlévő tisztviselője azt állította, nem tudja, mivel a CBRC másik osztálya foglalkozik az ilyen adatok gyűjtésével. A főbb állami tulajdonú pénzügyi intézmények felügyelőbizottságáról szóló (az EXIM Bank által a hiánypótlást kérő levélre adott válaszában közölt) ideiglenes rendelet 2. cikke szerint „azon állami tulajdonú pénzügyi intézmények listájára, amelyekhez az Államtanács felügyelőbizottsági tagokat delegál, az állami tulajdonú pénzügyi intézmények felügyelőbizottságainak adminisztratív szerve tesz ajánlást”. Mivel ez a jogszabályi rendelkezés az állami tulajdonú bankok felügyelőbizottságainak adminisztratív szervére hivatkozik, a kínai kormány láthatólag tudja, hogy milyen pénzügyi intézmények vannak a tulajdonában. A Bizottság mindazonáltal nem tudta ellenőrizni ezeket az információkat, sőt még az információforrást sem tudta azonosítani, mivel a kínai kormány nem működött együtt. A nyilvánosan hozzáférhető információk szerint a kínai kormány által a hiánypótlást kérő levélre adott válaszban megjelölt bankokon kívül vannak még más állami tulajdonú bankok is (amelyek szintén hiteleztek a mintába felvett exportáló gyártóknak) (27).
(128)
A kínai kormány 2013. június 3-i levelében azt állította, hogy a Bizottság sem a kérdőívben, sem a hiánypótlást kérő levélben nem kért „igazoló dokumentumokat vagy adatforrásokat”, és „most hirtelen az igazoló okmányok és adatforrások hiányára hivatkozik”. A Bizottság tisztázni kívánja, hogy más vizsgáló hatóságokhoz hasonlóan ellenőrzi az eljárásban részt vevő valamennyi fél által benyújtott adatokat, és a kínai kormány tisztában volt ezzel, minthogy a Bizottság már a kérdőívben és a kérdőívhez mellékelt kísérőlevélben is felhívta a figyelmet arra, hogy a válaszokat ellenőrizhetik. Ráadásul az ellenőrzést megelőzően küldött levélben a Bizottság konkrétan ezt a témát is felvetette, a vizsgálat során tisztázandó más kérdések között (28). Ezért az a tény, hogy a Bizottság a kínai kormány állításait alátámasztó bizonyítékokat kér, valószínűleg nem érte meglepetésként a kínai kormányt, minthogy ez volt a Bizottság által minden egyes esetben követett szokásos eljárás.
(129)
Amikor az ellenőrzés során a Bizottság arra kérte a kínai kormányt, hogy adja meg a 10 legnagyobb kínai bank listáját, valamint e bankok piaci részesedését, a CBRC azt válaszolta, hogy át tud adni ilyen információt, de a kérdésre nem válaszolhat, amíg azt írásban nem nyújtják be. A Bizottság kifejtette, hogy az ellenőrző látogatás során szóban feltett kérdés ugyanolyan érvényes, mint bármely, írásban feltett kérdés, és rámutatott arra, hogy más, szóban elhangzott kérdések esetén a kínai kormány nem kérte, hogy azokat a válaszadás előtt írásban is nyújtsák be. A kínai kormány e magyarázat ellenére sem közölte a kért információt.
(130)
A kérdőíven a Bizottság olyan dokumentumokat kért, amelyek a CBRC létesítését igazolják, és a CBRC-t hatáskörrel ruházzák fel. A kínai kormány átadta a Nemzeti Népi Kongresszus egy dokumentumát, amely pusztán azt állapította meg, hogy a CBRC-t létre fogják hozni. Amikor a Bizottság arról érdeklődött, hogy van-e olyan dokumentum, amely a CBRC hatáskörét és célját meghatározza, a jelenlévő CBRC-tisztviselő azt állította, hogy számos más törvény rendelkezik a CBRC-ről, de ha a Bizottság ezeket meg kívánja kapni, azt az ellenőrzés előtt kellett volna kérnie. Meg kell jegyezni, hogy a kérdőívben a Bizottság felhívta a kínai kormányt, hogy „adja át azokat a dokumentumokat, amelyek e hatóság létesítésének alapját képezték, és a hatóságot hatáskörrel ruházták fel”, ezért tehát e dokumentumokat az ellenőrzés előtt bekérte.
(131)
Amikor a Bizottság statisztikákat és jelentéseket kért a mintába felvett exportőröknek a vizsgálati időszakban hitelező bankoktól, a banki ágazat szabályozásáról és felügyeletéről szóló kínai törvény (29) 33. cikkére hivatkozott, amely arra utal, hogy a CBRC gyűjt ilyen statisztikákat. A CBRC jelenlévő képviselője azt állította, hogy először is engedélyt kell kérnie a jogi osztálytól, de az ellenőrzés végéig e tekintetben nem adott át semmilyen információt. Újból meg kell jegyezni, hogy a Bizottság ezt az információt a kérdőívben és a hiánypótlást kérő levélben is kérte, és az ellenőrzést megelőzően küldött levelében azt is jelezte, hogy az ellenőrzés kiterjed majd a statisztikákra is.
(132)
A kínai kormány azt állította továbbá, hogy a panaszban a kínai bankokat mint közjogi szerveket illetően szereplő állítások az állami részesedés puszta feltételezésén alapulnak, amely feltételezés viszont a bevont finompapírra vonatkozó ügyben megfogalmazott „jogszerűtlen” megállapításokra épül. Ez az állítás a tények félremagyarázása. A panaszban a panaszos az állami tulajdon mellett többek között a bankok által politikai irányelvek alapján adott kölcsönökre, valamint arra is hivatkozik, hogy kormányhivatalok arra utasították a pénzügyi intézményeket, hogy növeljék a vállalkozásoknak nyújtott, új technológiák és termékek támogatásához (ideértve a fotovillamos ágazatot) igényelt hiteleket és kölcsönöket. A kínai bankokra mint közjogi szervekre vonatkozó, a bevont finompapírra vonatkozó ügyben tett megállapítások nem pusztán a tulajdonláson (pl. kormányzati beavatkozás, és a bankoknak szóló olyan iránymutatás, hogy nyújtsanak közvetlen kedvezményes kölcsönöket a papíripar részére kormányzati tervek alapján) alapultak, és e megállapítások teljes mértékben összhangban vannak az EU és a WTO jogával. Emellett az állami tulajdonú bankokra mint közjogi szervekre vonatkozó megállapításokat a szerves bevonatú acéltermékek ügyében is megerősítették.
(133)
A kínai kormány továbbra is azt állította, hogy a gyakorlatban nem volt képes 3 800 kínai bankról és pénzügyi intézményről információt közölni, és hogy a CBRC mindenesetre nem vezet nyilvántartást a bankokban fennálló állami tulajdon százalékos arányáról. A Bizottság nem érti, hogy a kínai kormány miért hivatkozik visszatérően valamennyi kínai bankra a kínai kormány tulajdonlásával kapcsolatban, amikor a kért információ kifejezetten azokra a bankokra korlátozódott, „amelyekben a kínai kormány közvetlen vagy közvetett részvényes”. (30) Amint az a fenti (127) preambulumbekezdésben kifejtésre került, a kínai kormány azon állítása, amely szerint a CBRC (vagy bármely más kormányzati hatóság) nem vezet nyilvántartást a bankokban fennálló tulajdonosi részesedéseiről, számos kínai jogi rendelkezéssel ellentétesnek tűnik.
(134)
2013. június 3-i levelében a kínai kormány megismételte azon állítását, amely szerint nincs hatásköre arra, hogy „független bankoktól” bizalmas információ közlését követelje, és hivatkozott arra a levélre, amelyet állítólag e tárgyban küldött a bankoknak. Igaz, hogy az ellenőrzés során a kínai kormány bemutatta a bankoknak szánt levél eredeti példányát, de amikor a Bizottság arra kérte a kínai kormányt, hogy bizonyítékokkal támassza alá, hogy mely bankoknak és pénzügyi intézményeknek küldték meg a levelet, a kínai kormány nem tudott ilyen bizonyítékkal szolgálni. A kínai kormány azt is állította, hogy a hiánypótlást kérő levél 7. mellékletében feltüntetett intézmények némelyike nem bank. E tekintetben a Bizottság megállapítja, hogy ezeket az intézményeket a mintába felvett exportáló gyártók jelentették be a Bizottságnak mint olyan intézményeket, amelyek hitelt nyújtottak a számukra.
(135)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság egyszer sem említette a Kínai Központi Bank 2003. és 2004. évi YinFa körleveleit, sem a kérdőívben, sem a hiánypótlást kérő levélben. Megjegyzendő, hogy a Bizottság az ellenőrzést megelőzően küldött levélben „a Kínai Központi Banknak a Kínában alkalmazott kamatláb-szabályozásra vonatkozó szabályzatait/körleveleit/belső dokumentációját” is szerepeltette a vizsgálat során tisztázandó más témakörök között. Nyilvánvaló, hogy mindkét körlevél e kategóriába tartozik. A hiánypótlást kérő levélre adott válaszában a kínai kormány még a Kínai Központi Bank weboldalán található cikkre is hivatkozott, amely említette e körlevelek egyikét. A kínai kormány azonban egyáltalán nem adott át a Kínai Központi Banktól származó körleveleket, és csak a Kínai Központi Bank weboldalán található információkat közölte, amelyek a hitelekre és betétekre Kínában alkalmazandó kamatláb szabályozása tekintetében nem voltak teljesek, összevetve a 2003. és a 2004. évi YinFa körlevelekkel, amelyek megtalálhatók a világhálón. Azt is meg kell jegyezni, hogy a kínai kormány nem azon az alapon tagadta meg e dokumentumok átadását, hogy nem számított erre a kérdésre, sokkal inkább e körlevelek állítólagos bizalmas jellege miatt. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a kínai kormánynak a Kínai Központi Bank körleveleinek a bizalmas jellegével kapcsolatos állítása nincs összhangban a saját maga által ebben az eljárásban tanúsított gyakorlattal. A végleges nyilvánosságra hozatallal kapcsolatos észrevételeiben a kínai kormány benyújtatta a Kínai Központi Bank egy újabb körlevelének teljes változatát azon állításának alátámasztására, hogy az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok által nyújtott egyedi hiteleket megszűntették, és a másutt felmerült bizalmas jelleg többé már nem tűnt akadályozó tényezőnek. A Kínai Központi Bank honlapján található kivonatokat a Bizottság tudomásul vette, és tartalmukat nem hagyta figyelmen kívül. Ahhoz ugyanakkor, hogy e tárgykörben teljes legyen az információ, szükség volt a két körlevélben foglaltakra is, amelyek kiegészítették a kínai kormány által közölt információkat.
3.3. Egyedi vizsgálat
(136)
Egyedi vizsgálat iránti kérelmet nyújtott be hat együttműködő exportáló gyártó az alaprendelet 27. cikkének (3) bekezdése alapján, azaz a következő vállalatok: a CNPV Dongying Solar Power Co. Ltd., a Jiangsu Runda PV Co. Ltd., a Kinve Solar Power Co. Ltd. (Maanshan), a Phono Solar Technology Co. Ltd., a Shandong Linuo Photovoltaic Hi-Tech Co. Ltd., és a Shandong Linuo Solar Power Holdings Co. Ltd. E vállalatok esetében nem volt mód egyedi vizsgálat engedélyezésére, mivel ez az állítólagos támogatási programok nagy száma, valamint a vizsgálat elhúzódó jellege miatt nagy terhet jelentett volna, és akadályozta volna a vizsgálat kellő időben történő lezárását.
3.4. Egyedi rendszerek
(137)
A Bizottság a panaszban szereplő információk alapján a következő rendszerekkel kapcsolatban próbált tájékozódni, mivel ezek állítólag kormányzati támogatásban részesülnek:
i.
Kedvezményes biztosítási hitelek, más finanszírozások, garanciák és biztosítások
-
Kedvezményes biztosítási hitelek;
-
Hitelkeret biztosítása;
-
Exporthitel-támogatási programok;
-
A zöld technológiákra vonatkozó exportgaranciák és exportbiztosítékok;
-
Az offshore holdingtársaságokhoz biztosított hozzáférésből és a hitelek kormány általi visszafizetéséből származó előnyök;
ii.
Támogatási programok
-
Exporttermék-kutatási és -fejlesztési Alap;
-
Az „Ismert Márkák” és a „Világvezető Kínai Márkák” elnevezésű program fejlesztéséhez nyújtott támogatások;
-
Az iparágak külföldi terjeszkedéséhez nyújtott források Kuangtung tartományban;
-
Golden Sun demonstrációs program;
iii.
Közvetlen adómentességi vagy adócsökkentési programok
-
A „két évig adómentesség, három évig fele adó” program külföldi tőkével működő vállalatoknak (ktv-k);
-
Társaságiadó-csökkentés exportorientált ktv-k számára;
-
A földrajzi elhelyezkedés alapján a ktv-k számára nyújtott társaságiadó-kedvezmények;
-
Adócsökkentés kínai gyártású berendezéseket beszerző ktv-k számára;
-
Adójóváírás kutatáshoz és fejlesztéshez ktv-k számára;
-
Adó-visszatérítés a ktv-k nyereségének exportorientált vállalkozásokba történő befektetéséhez;
-
Kedvezményes adóprogramok csúcstechnológiát vagy új technológiát alkalmazó vállalkozásként elismert ktv-k számára;
-
Adócsökkentés kijelölt projektekben részt vevő, csúcstechnológiát és új technológiát alkalmazó vállalkozások számára;
-
Az északkeleti régió vállalataira vonatkozó kedvezményes társaságiadó-politika;
-
Kuangtung tartomány adóprogramjai;
iv.
Közvetett adó- és behozatalivám-programok
-
Héa-mentességek és behozatalivám-visszatérítések importált berendezés használatáért;
-
Héa-visszatérítések kínai gyártású berendezés ktv-k általi beszerzéséért;
-
Héa- és vámmentességek a külkereskedelmi fejlesztési alap programjának keretében állóeszközök beszerzéséért;
v.
Az áruk és szolgáltatások megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében az állam által történő biztosítása
-
Az állam által a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében biztosított poliszilícium;
-
Az állam által a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében biztosított extrudált alumíniumtermékek;
-
Az állam által a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében biztosított üveg;
-
Az állam által biztosított energiaellátás;
-
Földterület és földhasználati jogok állam általi biztosítása a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében.
3.4.1. Kedvezményes biztosítási hitelek, más finanszírozások, garanciák és biztosítások
a) Az együttműködés hiánya és a rendelkezésre álló tények felhasználása
- A kínai pénzpiac és pénzügyi intézmények
(138)
A Bizottság tájékoztatást kért a kínai kormánytól az azon bankok által az ipar egészének és az eljárásban érintett ágazatnak nyújtott hitelek arányáról, amelyekben a kínai kormány a legnagyobb vagy az egyetlen részvényes, amelyekben a kínai kormánynak részesedése van, de nem a legnagyobb részvényes, továbbá amelyekben a kínai kormány nem rendelkezik részvényekkel, és amelyek külföldi tulajdonban vannak. A kínai kormány válaszában közölte, hogy nincsenek nyilvántartott adatai az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok által nyújtott hitelek összegéről és százalékos arányáról, és hogy a kínai kormány a fotovillamos ágazat számára nyújtott hitelekről sem tart nyilván adatokat. A kínai kormány ebben a tekintetben semmilyen alternatív információforrást sem javasolt.
(139)
A Bizottság az eredeti szubvencióellenes kérdőívhez egy bankoknak/pénzügyi intézményeknek szánt egyedi kérdőívet (A. függelék) csatolt, és felkérte a kínai kormányt, hogy továbbítsa azt azoknak a bankoknak és pénzügyi intézményeknek, amelyek hitelt nyújtottak az érintett ágazat számára. Az A. függelék célja az volt, hogy ellenőrizze a panaszban szereplő azon állításokat, amelyek szerint az állami tulajdonú bankok közjogi szervek. A Bizottság többek között információkat kért az említett kínai bankok kormányzati irányításának szerkezetéről, valamint a kormányzati politikák, illetve érdekek képviseletéről is a fotovillamos ágazatot illetően (azaz az igazgatóságról és a részvényesek tanácsáról, a részvényesek/igazgatók üléseinek jegyzőkönyveiről, a részvényesek/igazgatók állampolgárságáról, a hitelezési politikáról, valamint az együttműködő exportáló gyártóknak nyújtott hitelekhez kapcsolódó kockázatértékelésről). A kitöltött kérdőívben a kínai kormány csak öt bank (a Kínai Fejlesztési Bank, az EXIM Bank, a Sanghaji Bank, a Kínai Központi Bank (31) és a Huaxia Bank) tekintetében adott választ az A. függelékre. A hiánypótlást kérő levélben a Bizottság megismételte eredeti információkérését. A kínai kormány együttműködésének megkönnyítése érdekében átadott egy listát azokról a bankokról/pénzügyi intézményekről, amelyek hitelt nyújtottak a mintába felvett vállalatoknak, és ismételten felhívta a kínai kormányt, hogy továbbítsák az A. függeléket ezen intézmények számára. A hiánypótlást kérő levélre adott válaszban nem adtak további válaszokat az A. függelékre.
(140)
A Bizottság információt kért a bankok és pénzügyi intézmények állami tulajdonlásáról is. A kitöltött kérdőívben a kínai kormány azt állította, hogy nem vezet nyilvántartást a tulajdonosi részesedésekről, és nem tett semmiféle javaslatot arra nézve, hogy hogyan lehetne ezt az információt beszerezni. Amikor a Bizottság a hiánypótlást kérő levélben rámutatott arra, hogy ezt az információt kötelező a bankok alapszabályába foglalni, és ahhoz a kínai kormány mint részvényes hozzáfér, a kínai kormány átadta 16 bank részvényesi információit. Ugyanakkor öt bankot kivéve, amelyek tekintetében a kínai kormány az éves beszámolókat jelölte meg forrásként, nem adott át semmilyen bizonyítékot ezen információ alátámasztására, és azt sem közölte, hogy mely adatok képezték ezen információ forrását. Az érintett ágazatnak hitelező többi bankot illetően a kínai kormány semmilyen információt nem közölt a tulajdonosi részesedésről. Ebből következően a Bizottság nem tudta ellenőrizni az állam bankokban és más pénzügyi intézményekben fennálló tulajdonosi részesedését illetően bejelentett adatok pontosságát és helytállóságát.
(141)
A kínai kormány azt állította, hogy a mintába felvett exportáló gyártók (hitelezési referencia céljából adott) „BB” minősítése „rendkívül kedvezőtlen”, és hogy a Bizottság „az ügy tényeit figyelembe véve nem fejtette ki, hogyan jutott arra a következtetésre, hogy ez a helytálló vagy legésszerűbb megállapítás”. A kínai kormány azt állította továbbá, hogy ez a módszer „megengedhetetlen hátrányos következtetés”. Jóllehet ezt az állítást egy korábbi (a bevont finompapírra vonatkozó) üggyel kapcsolatban tették, még azelőtt, hogy a mintába felvett exportáló gyártókra vonatkozó minősítéssel kapcsolatos információt ebben az eljárásban közölték volna, meg kell jegyezni, hogy a Bizottság nem használt fel „rendelkezésre álló hátrányos tényeket” sem ebben az esetben, sem más, a kínai kormány által a beadványában megjelölt esetben. A Bizottság csak a nyilvántartásban szereplő tényekből vonta le a megfelelő következtetéseket, amely tények a megfelelő hitelkockázat-értékelés hiányára mutattak, lásd a (175)-(178) preambulumbekezdést. Ki kell emelni, hogy a vizsgálati időszakban a kínai fotovillamos ágazat komoly veszteségeket termelt, és egyértelmű volt, hogy pénzügyi helyzete rendkívül nehéz. A mintába felvett vállalatok által átadott számos hitelkockázat-értékelés azt igazolta, hogy a vizsgálati időszak egészére vonatkozóan a „BB” minősítés nem volt ésszerűtlen. Egyes hitelkockázat-értékelések ugyanis egyértelműen azt mutatták, hogy több csoport ténylegesen többé-kevésbé fizetésképtelen volt.
- Ellenőrzés a bankoknál
(142)
Az ellenőrzést megelőzően küldött levelében a Bizottság jelezte azon bankok ellenőrzését, amelyek kitöltötték a kérdőív A. függelékét, és a mintába felvett exportáló gyártóknak nyújtott hitelek jelentős százalékát biztosították; ezek a Kínai Fejlesztési Bank, a Kínai Export-Import Bank, a Sanghaji Bank és a Huaxia Bank; emellett mellékelte azon témák részletes listáját, amelyekre az ellenőrzés során ki kíván térni. A kínai kormánynak szóló eredeti kérdőívben a Bizottság eleve világossá tette, hogy a kitöltött kérdőívekben közölt információkat a helyszínen ellenőrizhetik. Az ellenőrzést megelőzően küldött levélben a Bizottság azt is kifejtette, hogy a kínai kormányt felkérte arra, hogy „bocsássa rendelkezésre mindazokat az igazoló dokumentumokat, amelyeket válaszának megfogalmazásához felhasznált, beleértve az eredeti forrásdokumentumokat és a kérelmeket”. Két másik, a mintába felvett exportáló gyártók számára kedvezményes finanszírozást nyújtó bank vagy egyáltalán nem közölte a kért információt (Kínai Mezőgazdasági Bank), vagy az információt anélkül nyújtották be a nevükben, hogy azt ellenőrizni lehetett volna (Kínai Központi Bank).
- A Sanghaji Bank
(143)
Az ellenőrzést megelőzően küldött, 2013. március 25-i levelében a Bizottság értesítette a kínai kormányt arról a szándékáról, hogy ellenőrizni kívánja a Sanghaji Bankot (a továbbiakban: SB), és az ellenőrző látogatás kínai kormány számára történő megkönnyítése érdekében - szükség esetére - felajánlotta az ellenőrző látogatás 2013. április 22-ig történő meghosszabbítását (32). Az ellenőrzést megelőzően küldött levélre adott, április 5-i eredeti válaszában a kínai kormány nem erősítette meg, hogy sor kerül-e az SB ellenőrzésére, de érdeklődött aziránt, hogy a Bizottság hajlandó lenne-e a Sanghaji Bankot más helyszínen is ellenőrizni az ellenőrzés további részében (Peking helyett Sanghajban). Az ellenőrző látogatás megkönnyítése érdekében a Bizottság kivételesen belement ebbe, ugyanakkor sürgette a kínai kormányt, hogy legkésőbb április 9-ig (azaz a pekingi ellenőrzés megkezdését megelőző három munkanappal) igazolja vissza a sanghaji ellenőrzést annak érdekében, hogy az ellenőrzést végző csoport az ellenőrzési tervben bekövetkezett változtatással összefüggő gyakorlati kérdésekben intézkedni tudjon. A kínai kormány csak április 11-én (azaz az ellenőrzés megkezdése előtt egy nappal) igazolta vissza, hogy az SB-t 2013. április 23-án vagy 24-én lehet ellenőrizni. Ugyanezen a napon a Bizottság közölte a kínai kormánnyal, hogy e késői visszajelzés miatt már nem lehet változtatni a menetrenden. Ráadásul a kínai kormány által javasolt időpontok (április 23. vagy 24.) túllépték a kínai kormány és a Bizottság által egyeztetett, ellenőrzésre szánt időszakot, még a Bizottság által javasolt hosszabbítást is. Ennek eredményeként a Bizottság nem tudta ellenőrizni az SB által kitöltött A. függeléket és az e bank által a mintába felvett exportáló gyártóknak nyújtott hitelekkel kapcsolatos információkat. Következésképpen a Bizottság 2013. május 23-i levelében arról tájékoztatta a kínai kormányt, hogy mérlegeli az 597/2009/EK rendelt 28. cikkének az SB által benyújtott, nem ellenőrzött információra való alkalmazását.
(144)
A kínai kormány 2013. június 3-i levelében azt állította, hogy az ellenőrzésre a Bizottság rugalmatlansága miatt nem került sor, a Bizottság nem javasolt az ellenőrzésre másik dátumot, és egyszerűen „nem volt hajlandó mérlegelni a Sanghaji Bank ellenőrzését”. Ezeket az állításokat egyszerűen valótlanok. A Bizottság világosan kifejtette az ellenőrzést megelőzően küldött levélben, hogy eredetileg 2013. április 17-én és 18-án javasolta ellenőrizni a bankokat, egy esetleges további napot (április 22.) biztosítva, és nyitva hagyta a kínai kormány számára a lehetőséget, hogy megfelelő időpontot javasoljon a bankok felkeresésére az ellenőrzési időszak egészén belül (ami egy teljes munkahetet és egy további napot jelentett). A kínai kormány ugyanakkor e kereten kívüli időpontot javasolt az SB ellenőrzésére, és mindezt az ellenőrző látogatást megelőzően mindössze egy munkanappal. A Bizottság meglátása szerint a felkínált rugalmasság több mint elegendő volt, és - ellentétben a kínai kormány állításával - összességében hat alternatív napot ajánlottak fel az SB ellenőrzésére.
- A Huaxia Bank
(145)
2013. május 23-i levelében a Bizottság kifejtette a kínai kormány számára, hogy nem tudta ellenőrizni a Huaxia Bank (a továbbiakban: Huaxia) által kitöltött A. függelék egyes részeit, nevezetesen a tulajdonosi struktúrát, a mintába felvett exportáló gyártók hitelképességi vizsgálatát, illetve a különböző ágazatokra, és különösen az érintett ágazatra alkalmazott kockázati felárakat.
(146)
A kínai kormány 2013. június 3-i válaszában azt állította, hogy a Huaxia ismertette a tulajdonosi struktúrát és további részleteket és magyarázatokat is adott a Bizottság számára a részvényeseit, valamint azt illetően, hogy az ügyfelek hitelképességének vizsgálatára a banktitokkal kapcsolatos jogszabályokat, továbbá a bankok és ügyfeleik közötti szerződéses megállapodásokat kell alkalmazni.
(147)
A tulajdonosi struktúra tekintetében meg kell jegyezni, hogy a kitöltött A. függelékben a Huaxia azt állította, hogy „állami részesedés” nélkül alapították, és nem közölt információt az állami tulajdonlást illetően, jóllehet ezt a Bizottság az A. függelékben kifejezetten kérte. A Bizottság rámutatott arra, hogy ez ellentmondásban van a kínai kormány által közölt más információkkal, valamint hogy a Huaxia elismerte, hogy egyes részvényesei az állam tulajdonában vannak, és ezek némelyikéről egy kínai nyelven írt dokumentumban közölt információkat. A Huaxia által benyújtott információkból továbbra sem egyértelmű, hogy mekkora a bankban fennálló állami tulajdon aránya.
(148)
A hitelképességi vizsgálatot illetően a Bizottság megállapítja, hogy a bank egy vállalat tekintetében át tudott adni ilyen dokumentumot (a vállalat kilétének védelme érdekében a dokumentum némi módosítását követően), míg más kért dokumentumok tekintetében azt állította, hogy azok titoktartási jogszabályok és a bank és ügyfelei közötti szerződéses megállapodások hatálya alá tartoznak. Nehéz megérteni a bánásmódok közötti ilyen különbözőséget.
- A Kínai Export-Import Bank
(149)
2013. május 23-i levelében a Bizottság arról tájékoztatta a kínai kormányt, hogy a Kínai Export-Import Bank (a továbbiakban: EXIM) által kitöltött A. függelék és a hiánypótlást kérő levélre adott válasz nem volt teljes, és az EXIM nem adott át egyes, kifejezetten kért dokumentumokat, nevezetesen az alapszabályt, az Export-Import Bank létesítéséről szóló államtanácsi értesítést, illetve a Kínai Export-Import Bank által csúcstechnológiás termékek tekintetében exportőröknek adott hitel kezelésével kapcsolatos intézkedéseket. Az alapszabályt illetően a kínai kormány azt állította 2013. június 3-i levelében, hogy az EXIM a belső szabályzata miatt nem tudja átadni az alapszabályát (amely belső irányítási dokumentum), de hivatkozott az online változatra, amelyet állítólag felajánlottak megtekintésre az ellenőrzés során az EXIM által biztosított laptopon. A Bizottságot megdöbbenti ez az értelmetlen magyarázat. Ha a dokumentum online elérhető volt az ellenőrzés során, a Bizottság nem látja be, miért nem lehetett benyújtani már a kérdőívben, a hiánypótlást kérő levélben és az ellenőrzés során ismételten kérteknek megfelelően. Az az állítás ugyanis, amely szerint az EXIM az ellenőrzés során laptopon hozzáférhetővé tette ezt a dokumentumot, valótlan. Az EXIM azt állította, hogy a Bizottságnak online kellene megtekintenie a dokumentumot, a bizottsági tisztviselő azonban közölte, hogy az ellenőrzés céljára szolgáló helyiségekben nincs internet-hozzáférés. Ráadásul az EXIM nem adta meg az alapszabály online verziójára mutató hivatkozást sem.
(150)
A két másik dokumentumot illetően az EXIM azzal érvelt, hogy azokat bizalmas jellegük és a belső szabályok miatt nem adhatják át. Az EXIM saját maga állította a hiánypótlást kérő levélre adott válaszában, hogy „az EXIM bankot a Kínai Export-Import Bank létesítéséről szóló államtanácsi értesítésnek és a Kínai Export-Import Bank alapszabályának megfelelően hozták létre, és működése összhangban áll e dokumentumokkal”. Ezért ezt lényeges dokumentumnak tekintették a panaszban szereplő azon állítások ellenőrzése szempontjából, amelyek szerint az EXIM közjogi szerv, ám a Bizottság számára megtagadták az ehhez a dokumentumhoz való hozzáférést. Ezzel összefüggésben meg kell jegyezni, hogy egy másik fejlesztési bank, jelesül a CDB hasonló dokumentumot adott át a létesítésével kapcsolatban, valamint több más államtanácsi értesítést is benyújtott ebben a vizsgálatban. Az EXIM emellett semmilyen bizonyítékkal nem támasztotta alá a titoktartással kapcsolatos állításait. Ráadásul a (117) preambulumbekezdésben kifejtetteknek megfelelően, a kormányok nem hivatkozhatnak belső szabályokra a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás és az alaprendelet szerinti kötelezettségeik megkerülésére. Ugyanez vonatkozik a Kínai Export-Import Bank által csúcstechnológiás termékek tekintetében exportőröknek adott hitel kezelésével kapcsolatos intézkedésekre is, amely esetben az EXIM szintén a titoktartásra hivatkozott, de ezt bizonyítékkal nem támasztotta alá, sőt a dokumentum céljának megvitatását is megtagadta.
(151)
Az EXIM az igazgatóság és a felügyelőbizottság összetételével kapcsolatban sem közölt információt, megismételt kérések ellenére sem, és arra hivatkozott, hogy „az igazgatóság összetétele változik”, és a Bizottság azon kérdésére, hogy e két szerv tagjai egyúttal tagjai-e a Kínai Kommunista Pártnak, azt válaszolta, hogy „ezek tolakodó és nem helyénvaló kérdések egy szubvencióellenes vizsgálat keretében”. A vizsgálat szempontjából lényegtelen, hogy az igazgatóság tagjai változnak. Az fontos, hogy az állam miként képviselteti magát az EXIM igazgatóságában és felügyelőbizottságában; ugyanakkor a kínai kormány és az EXIM nem közölt e tekintetben információt. A Bizottság úgy véli továbbá, hogy az EXIM (és ebben az ügyben valamennyi bank) felső vezetésének Kínai Kommunista Pártban való tagsága annak megállapítása szempontjából lényeges, hogy az állam mekkora befolyást gyakorol a bank vezetésére. A Kínai Kommunista Párt alapító okirata szerint „a Pártnak fenn kell tartania és javítania kell az alapvető gazdasági rendszert, amelyben az állami tulajdon meghatározó szerepet tölt be, és a különböző gazdasági ágazatok egymás mellett fejlődnek...” (33), így tehát a Bizottság e vizsgálat keretében szükségesnek ítélte a Kínai Kommunista Párt EXIM-re gyakorolt befolyásának tanulmányozását, és különösen a bankok feletti állami ellenőrzés mértékének felmérését.
(152)
Ami a különböző kategóriájú termékeknek már a kérdőívben is kért exportstatisztikáit illeti, amelyeket az EXIM jogszabály szerint köteles a CBRC-nek megküldeni, a kínai kormány 2013. június 3-i levelében azt állította, hogy több időre van szüksége ilyen információk összeállításához. Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy mivel a Bizottság ezt az információt már az eredeti kérdőívben is kérte, a kínai kormánynak több mint három és fél hónapja volt ezek összeállítására, ám ezt mégsem tette meg. Az EXIM azt állította, „az ilyen típusú információ megtalálható az éves beszámolókban”; ez azonban nem igaz. A kínai kormány által említett éves beszámolókban található információ más időszakokra vonatkozik, mint a Bizottság által a kérdőívben és az ellenőrző látogatás alkalmával kért információk.
(153)
A kínai kormány jogosan állította, hogy a kitöltött kérdőívben megadta többek között a mechanikai és elektromos termékek és az új, csúcstechnológiás termékek kivitele tekintetében nyújtott exporthitelek összegét. Meg kell jegyezni, hogy a Bizottság soha nem vitatta e számadatok közlését. A Bizottság azt a tényt vitatta, hogy amikor megkísérelte e számadatok ellenőrzését az ellenőrző látogatás alkalmával, az EXIM nem tudott azokat alátámasztó bizonyítékokat közölni, sem pedig legalább magyarázatot adni arra, hogy ezek a számadatok honnan származnak. Hasonlóképpen, a Bizottság nem ellenőrizhette a fotovillamos ágazatnak nyújtott exporthitelek arányával kapcsolatos adatokat, amelyeket a kínai kormány a kitöltött kérdőívben adott meg. Érdekes, hogy az EXIM e számadatok egyikét sem ítélte bizalmasnak, de amikor a Bizottság az azok ellenőrzéséhez szükséges forrásadatokat kérte, az EXIM titoktartási okokra hivatkozva megtagadta a hozzáférést. Az EXIM ugyanezen okokat hozta fel a mintába felvett gyártóknak és az együttműködő gyártóknak adott exporthitel összegét illetően. A hiánypótlást kérő levélre adott válaszban megadott ugyan számadatokat, de titoktartási okokból nem engedte meg a Bizottságnak, hogy azokat ellenőrizze. Ténylegesen tehát nem volt lehetőség az EXIM által átadott statisztikák túlnyomó többségének az ellenőrzésére.
(154)
Az EXIM megtagadta a mintába felvett exportáló gyártók hitelminősítésének, illetve az e minősítések alapjául szolgáló elemzéseknek az ismertetését és bizonyítékokkal való alátámasztását is.
- A Kínai Fejlesztési Bank (a továbbiakban: CDB)
(155)
2013. június 3-i levelében a kínai kormány aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy a Bizottság „személyes kérdéseket tett fel az igazgatóság/felügyelőbizottság és a felső vezetés tagjainak párttagságáról”. Ez nem helytálló. Az igazgatóság/felügyelőbizottság és a felső vezetés tagjainak a Kínai Kommunista Párthoz való kötődésével kapcsolatos kérdések tisztán technikai jellegűek, és amint a fenti (151) preambulumbekezdésben kifejtésre került, ezeket azért tették fel, hogy meg lehessen határozni a Kínai Kommunista Pártnak a kínai gazdaságban betöltött szerepét.
(156)
Az ellenőrzés során a Bizottság a mintába felvett exportáló gyártók hitelképességének felmérését igyekezett megvizsgálni. A CDB közölt néhány általános információt, de sem a mintába felvett exportáló gyártók hitelképességi vizsgálatával kapcsolatban, sem pedig a fotovillamos ágazat kockázatértékelési és vizsgálati jelentését illetően nem volt hajlandó semmilyen tájékoztatást adni.
(157)
A hiánypótlást kérő levélre válaszul a CDB az érintett ágazatra kiszabott kockázati felár vonatkozásában adott meg egy számadatot. Az ellenőrzés során a CDB e tekintetben helyesbítette válaszát, de nem adott át sem e számadatot igazoló bizonyítékot, sem pedig magyarázatot e számadat forrására, a Bizottságnak az ellenőrző látogatás során megismételt kérése ellenére sem.
b) A kínai állami tulajdonú bankok közjogi szervek
(158)
A panaszos azt állítja, hogy az állami tulajdonban lévő kínai kereskedelmi bankok az alaprendelet 2. cikkének b) pontja értelmében vett közjogi szervek.
(159)
A WTO fellebbviteli testülete az „Egyesült Államok - Végleges dömpingellenes és kiegyenlítő vámok egyes Kínából származó termékekre” című jelentésében (a továbbiakban: a fellebbviteli testület jelentése) (34) a közjogi szervet olyan szervezetként határozza meg, amely „kormányzati hatáskörrel rendelkezik, ilyen hatáskört gyakorol, vagy amelyet ilyen hatáskörrel ruháznak fel”. A fellebbviteli testület szerint annak bizonyítéka, hogy egy kormány érdemi ellenőrzést gyakorol-e egy jogalany és annak magatartása felett, bizonyos körülmények között bizonyíték lehet arra, hogy az érintett jogalany kormányzati hatáskörrel rendelkezik, és e hatáskört a kormányzati feladatok ellátása keretében gyakorolja. Amikor a bizonyítékokból sokféle, kifejezetten kormányzati irányításra utaló jel tűnik ki, és van arra utaló bizonyíték, hogy ezt az irányítást érdemi módon gyakorolják, akkor ez a bizonyíték arra engedhet következtetni, hogy az érintett jogalany kormányzati hatáskört gyakorol (35). A fellebbviteli testület azt is figyelembe vette, hogy a közjogi szervek egyik jellemzője olyan „kormányzati feladatok végrehajtása” (36), amelyeket „általában az adott tag jogrendjében a kormányzati gyakorlat részének tekintenek” (37).
(160)
A következő vizsgálat tárgya annak megállapítása, hogy az érintett állami tulajdonú bankok ellátnak-e olyan feladatokat, amelyek általában a kormányzati gyakorlat részének minősülnek Kínában, és amennyiben igen, gyakorolnak-e kormányzati hatáskört e feladatok végrehajtása során. A vizsgálat megállapította, hogy a kínai pénzügyi piacot kormányzati beavatkozás jellemzi, mivel a nagyobb bankok többsége állami tulajdonban van. A kínai hatóságok csak nagyon kevés információt szolgáltattak a kínai bankok részvénytulajdonáról/tulajdonviszonyairól. Az alább kifejtettek szerint a Bizottság mindenesetre összegyűjtötte a rendelkezésre álló információkat, hogy reprezentatív megállapítást tehessen. Annak elemzésekor, hogy a bankok kormányzati hatáskörrel felruházott, ilyen hatáskörrel rendelkező vagy ilyen hatáskört gyakorló szervezetek-e (közjogi szervek), a Bizottság nemcsak arról gyűjtött adatokat, hogy a bankok kormányzati tulajdonban vannak-e, hanem egyéb jellemzőkről is, például az igazgatóságon belüli kormányzati jelenlétről, tevékenységeik kormányzati ellenőrzéséről, a kormányzati politikák vagy érdekek képviseletéről, valamint arról, hogy a szervezeteket jogszabály útján hozták-e létre.
(161)
A rendelkezésre álló információk alapján azt a következtetést lehet levonni, hogy a kínai pénzügyi piacon az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok rendelkeznek a legnagyobb piaci részesedéssel, és ők a piac meghatározó szereplői. A Deutsche Bank által a kínai bankszektorral kapcsolatban végzett 2006. évi kutatás (38) szerint az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok több mint kétharmados részesedéssel rendelkeznek a kínai piacon. Ugyanezzel kapcsolatban a WTO Kína kereskedelempolitikájáról szóló beszámolója a következőképpen fogalmaz: „Az állami tulajdon magas aránya a kínai pénzügyi szektor egy másik fontos jellemzője” (39), és„csekély változás következett be a kínai bankszektor piaci struktúrájában, amelyet az állami tulajdonban levő bankok túlsúlya jellemez” (40). Ezzel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy az öt legnagyobb állami tulajdonban lévő kereskedelmi bank (a Mezőgazdasági Bank, a Kínai Központi Bank, a Kínai Építési Bank, a Kommunikációs Bank és az Ipari és Kereskedelmi Bank) a kínai bankszektor több mint felét képviseli (41). Az öt legnagyobb állami tulajdonú bankban fennálló kormányzati tulajdont a kínai kormány is megerősítette a hiánypótlást kérő levélre adott válaszában.
(162)
A Bizottság információkat kért az említett kínai bankok kormányzati irányításának szerkezetéről, valamint a kormányzati politikák vagy érdekek képviseletéről is a fotovillamos ágazatot illetően (azaz az igazgatóságról és a részvényesek tanácsáról, a részvényesek/igazgatók üléseinek jegyzőkönyveiről, a részvényesek/igazgatók állampolgárságáról, a hitelezési politikáról, valamint az együttműködő exportáló gyártóknak nyújtott hitelekhez kapcsolódó kockázatértékelésről). Mindazonáltal a fenti (139) preambulumbekezdésben megállapítottak szerint a kínai kormány csak nagyon kevés információt szolgáltatott ezzel kapcsolatban, és a benyújtott információ nagy részének ellenőrzését nem tette lehetővé. Ebből következően a Bizottságnak a rendelkezésre álló tényeket kellett használnia. A Bizottság a rendelkezésre álló adatok alapján azt állapította meg, hogy a kormány a következő eszközökkel irányítja ezeket a bankokat: tulajdonlás révén, azáltal, hogy közigazgatási ellenőrzést gyakorol a bankok „kereskedelmi” magatartása felett, ideértve a betéti és hitelkamatlábakra vonatkozó határok megállapítását (lásd az alábbi (164)-(167) preambulumbekezdést), adott esetben pedig létesítő okiratok útján is (42).
A fenti megállapítások alapját képező adatok a következő forrásokból származnak: a kínai kormány által szolgáltatott információk, a kínai bankok éves beszámolói, amelyeket vagy a kínai kormány szolgáltatott, vagy nyilvánosan hozzáférhetők voltak, a Deutsche Bank által a kínai bankszektorral kapcsolatban végzett 2006. évi kutatás (43), a WTO Kína politikájára vonatkozó beszámolója (2012 vonatkozásában) (44), a Világbank által „China 2030” címmel kiadott jelentés (45), az OECD Kínáról szóló 2010. évi gazdasági felmérése (46), az együttműködő exportáló gyártók által szolgáltatott, illetve a panaszban szereplő információk. Független források becslései szerint a külföldi bankok a kínai bankszektor csekély részét képviselik, így a fejlesztéspolitikai hitelezésben elenyésző szerepet játszanak; a vonatkozó információ azt sugallja, hogy a kínai piac mindössze 2 %-át teszik ki (47). A témához kapcsolódó nyilvánosan hozzáférhető információk szintén megerősítik, hogy a kínai bankok, különösen a nagy kereskedelmi bankok - azokban az esetekben, amikor a hitelbővítés eredményeként jelentkező tőkemegfelelés hiánya miatt tőkefeltöltésre van szükség - továbbra is az állami tulajdonú részvényesekre, illetve a kormányzatra támaszkodnak (48).
(163)
Az együttműködő exportáló gyártók részére hitelt folyósító bankok többsége állami tulajdonban van. A rendelkezésre álló információ alapján (49) ugyanis a Bizottság azt állapította meg, hogy a hitelek nagy részét az állami tulajdonú bankok és állami tulajdonban lévő más jogalanyok nyújtották az együttműködő exportáló gyártóknak. E bankok között szerepeltek a fontosabb kínai kereskedelmi és állami fejlesztési bankok, mint a Kínai Fejlesztési Bank, az EXIM Bank, a Kínai Mezőgazdasági Bank, a Kínai Központi Bank, a Kínai Építési Bank és a Kínai Ipari és Kereskedelmi Bank. A többi érintett, állami tulajdonban lévő bankot illetően a Bizottság ugyanazokat a fent említett, a kormányzati irányításra és a kormányzati politikák vagy érdekek fotovillamos ágazatot illető képviseletére vonatkozó adatokat kérte. A kínai kormány nem szolgáltatott ilyen részletes információkat. Ezért tehát meg kell állapítani, hogy a bankok kormányzati irányítás alatt állnak. Ezen érdemi irányítást bizonyítja többek között a kérdéses ágazat támogatását szolgáló kormányzati politika, amely arra utasítja a bankokat, hogy kifejezetten támogatóan járjanak el (lásd a fenti (102) preambulumbekezdést). Ezért az állami tulajdonban lévő kínai kereskedelmi és fejlesztési bankokat közjogi szervnek kell tekinteni.
(164)
A kínai kormány kínai pénzügyi piacon érvényesülő befolyásának további jele a Kínai Központi Bank által a kamatlábak megállapításának és ingadozásának egyedi korlátozásában játszott szerep. A vizsgálat ténylegesen megállapította, hogy Kínában a Kínai Központi Bank konkrét szabályok alapján szabályozza a kamatlábak ingadozását. A rendelkezésre álló információk szerint ezeket a szabályokat a Kínai Központi Bank a betéti és hitelkamatok szabályozásáról szóló (2004. évi) Yinfa körlevelében (a továbbiakban: a 251. sz. körlevél) határozza meg. A pénzügyi intézményeket arra kérik, hogy hitelkamataikat a Kínai Központi Bank referencia-hitelkamatlábának meghatározott tartományán belül állapítsák meg. A kereskedelmi bankok által, illetve az állami fejlesztési bankok által kereskedelmi alapon folyósított hitelek esetében nincs felső határ, csak az alsó határt szabták meg. A városi és a vidéki hitelszövetkezetek számára mind a felső, mind az alsó határértékeket meghatározták. A kedvezményes hitelek, illetve azon hitelek esetében, amelyekre az Államtanács egyedi rendelkezései vonatkoznak, a kamatlábak felfelé nem ingadozhatnak. A Bizottság kérte a kínai kormányt, hogy tisztázza a 251. sz. körlevélben, illetve az azt megelőző jogszabályban (A Kínai Központi Bank körlevele a pénzügyi intézmények hitelkamatlábának ingadozási sávjáról - YinFa, 2003. évi 250. sz.) szereplő fogalommeghatározásokat és megfogalmazásokat. Ugyanakkor, amint azt a fenti (135) preambulumbekezdés ismerteti, a kínai kormány ezeket a körleveleket nem bocsátotta rendelkezésre, ezért a Bizottság nem tudta ellenőrizni azok tartalmát, sem pedig magyarázatokat kérni. Mivel a kínai kormány ezzel kapcsolatban semmilyen fontos információt nem szolgáltatott, amely arra utalna, hogy a helyzet 2013 márciusa óta - amikor a Bizottság a szerves bevonatú acéltermékekre vonatkozó szubvencióellenes vizsgálatát befejezte (50) - megváltozott, megállapítást nyert, hogy a Kínai Központi Bank részt vesz a kamatoknak az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok általi meghatározásában, és befolyásolja azt. A kínai kormány nem adott át bizonyítékot arra nézve, hogy a bevont finompapír és a szerves bevonatú acéltermékek ügyében lezajlott vizsgálatban megállapítottakhoz képest változott volna a helyzet. Ezért a rendelkezésre álló tények és a fent hivatkozott egyéb bizonyítékok alapján a Bizottság azt állapította meg, hogy a kamatlábak meghatározásának módszerével kapcsolatos helyzet változatlan volt a teljes vizsgálati időszakban.
(165)
A hitelkamatlábakra alkalmazott korlátok és a betéti kamatokra meghatározott felső határok olyan helyzetet teremtenek, amelyben a bankok olcsó tőkéhez való hozzáférése garantált (a betéti kamatot szabályozó rendelet miatt), és kedvező kamatokkal hitelezhetnek a kiválasztott ágazatok számára.
(166)
A bankokra olyan jogszabályok vonatkoznak, amelyek előírják számukra többek között, hogy hitelezési tevékenységüket igazítsák a nemzetgazdaság igényeihez (51), nyújtsanak hiteltámogatást a támogatott projektek számára (52), illetve kezeljék prioritásként a csúcstechnológiát vagy új technológiát alkalmazó ágazatok fejlesztését (53). A bankok kötelesek betartani ezeket a szabályokat. A mintába felvett exportáló gyártók a támogatott projektek, továbbá a csúcstechnológiát és új technológiát alkalmazó ágazatok kategóriájába tartoznak.
(167)
Különböző független információforrások szerint az állam részvétele a kínai pénzügyi ágazatban jelentős és folyamatos. Például i. az IMF 2006. évi munkadokumentumának megállapítása szerint Kínában nem teljes a banki liberalizáció, és a hitelkockázatot nem fejezik ki megfelelően; (54) ii. az IMF 2009. évi beszámolója kiemelte a kamatlábak liberalizációjának Kínában tapasztalható hiányát; (55) iii. az IMF 2010. évi országjelentése kijelentette, hogy Kínában viszonylag alacsony a tőkeköltség, a hitelkihelyezést néha olyan módszerrel határozzák meg, amely nem kapcsolódik az árhoz, a vállalatok nagymértékű megtakarításai pedig részben a különböző ráfordítási tényezők (ideértve a tőkét és a földterületet) alacsony költségéhez kapcsolódnak; (56) iv. az OECD Kínáról készített 2010. évi gazdasági felmérése (57), valamint az OECD Gazdasági Részlegének 747. számú, Kína pénzügyi ágazati reformjairól szóló munkadokumentuma (58) kimondta, hogy az, hogy a pénzügyi intézmények tulajdonjogával túlnyomórészt továbbra is az állam rendelkezik, problémákat vet fel abban a tekintetben, hogy a bankok hitelezési döntései milyen mértékben alapulnak tisztán kereskedelmi megfontolásokon, miközben a bankok hagyományos szerepe látszólag az, hogy kormányzati kapcsolatokkal rendelkező kormányzati ügynökségekként működnek.
(168)
A fenti bizonyítékok alapján meg kell állapítani, hogy az állami tulajdonú kereskedelmi és fejlesztési bankok kormányzati feladatot látnak el a kínai kormány nevében, nevezetesen kötelezően támogatják a gazdaság bizonyos ágazatait az állami tervezéssel és a politikai dokumentumokkal összhangban. Az állami tulajdonú bankokban meglévő, jelentős kormányzati tulajdon, valamint az állami tulajdonú bankok és a kormány közötti kapcsolatokra utaló egyéb információk (ideértve a kínai kormány együttműködésének hiányát e tekintetben) megerősítik, hogy a bankokat a kormány irányítja közfeladataik ellátásakor. A kínai kormány érdemi irányítást gyakorol az állami tulajdonú kereskedelmi és fejlesztési bankok felett a kormány pénzügyi ágazatban való, mindent átható részvételén keresztül és annak révén, hogy az állami tulajdonú bankok számára előírják a kormányzati politikák követését. Az állami tulajdonú kereskedelmi és fejlesztési bankokat tehát közjogi szervnek kell tekinteni, mivel kormányzati hatáskörrel rendelkeznek, ilyen hatáskört gyakorolnak, illetve azokat ilyen hatáskörrel ruházták fel.
c) A magánbankokat Kínában a kínai kormány bízza meg és irányítja.
(169)
A Bizottság azt is elemezte, hogy a kínai kormány az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iv. alpontja értelmében megbízza-e és utasítja-e a magántulajdonban lévő kínai kereskedelmi bankokat arra, hogy kedvezményes (támogatott) hitelt nyújtsanak a fotovillamos termékeket gyártók számára.
- A kínai kormányzati politika megléte
(170)
A fenti, a fotovillamos ágazatban tapasztalható állami befolyásról szóló rész ((101) preambulumbekezdés) és az alább bemutatott megállapítások alapján nyilvánvaló: a kínai kormány azt a politikát követi, hogy a fotovillamos ágazat számára kedvezményes hitelezést biztosít, mivel a piacon meghatározó szerepet betöltő közjogi szervek (állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok) (59) is részt vesznek a hitelnyújtásban, amelyek így a piacinál alacsonyabb kamatokat tudnak kínálni.
- A politika kiterjesztése magánbankokra
(171)
A kereskedelmi bankokról szóló 2003. évi törvény az állami tulajdonban és a magántulajdonban lévő kereskedelmi bankokra egyaránt vonatkozik. E törvény 38. cikke például az összes kereskedelmi bankot (így a magántulajdonban lévőket is) arra utasítja, hogy „a hitelkamatot a Kínai Központi Bank által a hitelkamat tekintetében megállapított felső és alsó határértéknek megfelelően határozzák meg”, míg a törvény 34. cikke arra utasítja a kereskedelmi bankokat, hogy „a hitelezési tevékenységüket a nemzetgazdaság és a társadalmi fejlődés igényeinek megfelelően, illetve az állami iparpolitika iránymutatásainak szellemében végezzék”.
(172)
Számos kormányzati tervezési dokumentum, politikai dokumentum és jogszabály hivatkozik a fotovillamos ágazat számára nyújtott kedvezményes hitelezésre. Például a 7 új stratégiai ágazat fejlődésének ösztönzéséről szóló, 2010. október 10-i államtanácsi határozat ígéretet tesz a stratégiai ágazatoknak nyújtott adó- és pénzügy-politikai támogatás intenzitásának fokozására (60) (a fotovillamos ágazat e stratégiai ágazatok között szerepel), arra ösztönzi a pénzügyi intézményeket, hogy „bővítsék a hiteltámogatást”ezen ágazatok tekintetében, és hogy „használják ki az olyan adóügyi preferenciális politikákat, mint a kockázatkompenzáció”. Ugyanígy, a közép- és hosszú távú tudományos és technológiai fejlesztésről szóló nemzeti tervezet (2006-2020), amely a napenergiát és a fotovillamos elemeket kiemelt területként és prioritást élvező tárgykörként határozza meg (61), ígéretet tesz arra, hogy„arra ösztönzi a pénzügyi intézményeket, hogy adjanak kedvezményes hiteltámogatást a nagyobb nemzeti tudományos és technológiai iparosítási projektek számára”, és arra utasítja a kormányt, hogy„ösztönözze a különböző pénzügyi intézményeket és a magántőkét a tudományos és technológiai fejlődésben való részvételre”. A tudományos és technológiai fejlődésről szóló kínai törvény (Kína elnökének 82. rendelete) kimondja, hogy az állam arra ösztönzi a pénzügyi intézményeket és azt tanácsolja nekik, hogy támogassák hitelekkel a csúcstechnológiát és új technológiát alkalmazó ágazatok fejlődését, és hogy a politikaorientált pénzügyi intézmények kezeljék prioritásként a csúcstechnológiát és új technológiát alkalmazó ágazatokat (62). Ugyanezen jogszabály értelmében a politikaorientált pénzügyi intézmények üzleti tevékenységük keretein belül külön támogatást kínálnak a vállalkozások állam által támogatott, független innovációs projektjei számára (63).
(173)
A Kínai Központi Bank által a kamatlábak meghatározása tekintetében rögzített, fent (a (164) és (165) preambulumbekezdésben) említett korlátozások a magántulajdonban lévő kereskedelmi bankokra nézve is kötelezőek.
(174)
A bankszektorra vonatkozó törvényekből és rendeletekből származó fenti idézetek azt bizonyítják, hogy a kínai kormány arra irányuló politikája, hogy a fotovillamos ágazat számára kedvezményes hitelezést biztosítson, a magántulajdonban lévő kereskedelmi bankokra is kiterjed, és a kínai kormány tulajdonképpen arra utasítja őket, hogy „a hitelezési tevékenységüket a nemzetgazdaság és a társadalmi fejlődés igényeinek megfelelően, illetve az állami iparpolitika iránymutatásai alapján végezzék” (64).
- Hitelkockázat-értékelés
(175)
A Bizottság a kínai kormánytól releváns információkat kért annak megállapítása érdekében, hogy a kínai bankok hogyan végzik a fotovillamos ágazat vállalatainak hitelkockázat-értékelését, mielőtt eldöntik, hogy nyújtanak-e számukra hitelt és milyen feltételekkel. A kérdőívhez csatolt A. függelékben a Bizottság arra vonatkozóan kért információkat, hogy hitelnyújtáskor a bankok hogyan veszik számításba a kockázatokat, hogyan vizsgálják a hitelfelvevő hitelképességét, a különböző vállalatok/iparágak esetében milyen kockázati felárat számít fel a bank, milyen tényezőket vesz figyelembe a hitelkérelem elbírálásakor, ismertetésekor és a jóváhagyási folyamat során, stb. Azonban sem a kínai kormány, sem a kérdőíven szereplő egyes bankok nem szolgáltattak bizonyítékot ezzel kapcsolatban (az alábbi (176) preambulumbekezdésben szereplő egyetlen kivétellel). A kínai kormány csak általános jellegű válaszokat adott, amelyeket semmilyen bizonyíték nem támasztott alá abban a vonatkozásban, hogy ténylegesen sor kerülne bármilyen hitelkockázat-értékelésre.
(176)
A bankok egyikének ellenőrzése során a Bizottság megvizsgálhatott egy kockázatértékelést. E hitelkockázat-értékelés egy része utalt a napenergiával foglalkozó vállalatoknak nyújtott kormányzati támogatásra és azokra az állami tervekre, amelyek szerint a fotovillamos ágazatot általában támogatni kívánják; mindezek a szempontok kedvezően befolyásolták az adott vállalat tekintetében megítélt hitelminősítést. Ez az egyik példa arra, hogy a kormányzati politika (és egy adott ágazatnak szánt támogatások) miként befolyásolják a bankok döntéshozatalát, amikor a napenergiával foglalkozó vállalatoknak nyújtott finanszírozás feltételeiről határoznak.
(177)
A Bizottság az együttműködő exportáló gyártóktól is hasonló információt kért, és a mintába felvett exportáló gyártóknál tett helyszíni ellenőrző látogatások során megkísérelte azok ellenőrzését. A mintába felvett exportáló gyártók többsége azt válaszolta, hogy hitelnyújtás előtt a bankok bizonyos dokumentumokat kérnek tőlük, és végeznek valamiféle hitelkockázat-elemzést. Állításaikat azonban semmilyen bizonyítékkal nem tudták alátámasztani. A Bizottság a helyszíni ellenőrzés során bizonyítékot kért arra vonatkozóan, hogy a bankok kértek ilyen dokumentumokat, illetve hogy e dokumentumokat a vállalatok benyújtották a bankoknak, vagy hogy a bankok készítettek volna bármilyen jelentést, amely az ilyen hitelkockázat-elemezés elvégzését bizonyítja. Az exportáló gyártók mintába felvett csoportjai azonban nem tudtak ilyen bizonyítékkal szolgálni, és állításaikat semmilyen bizonyítékkal sem tudták alátámasztani.
(178)
A hitelkockázat-értékeléssel kapcsolatos információkat a Bizottság többször kérte az érdekelt felektől, mivel azok elengedhetetlennek minősülnek, figyelemmel többek között a fenti (167) preambulumbekezdésben említett információkra.
(179)
A fentiek alapján a kínai hitelkockázat-értékeléssel kapcsolatban tett megállapítások az állami tulajdonú kereskedelmi bankokra, a magántulajdonú kereskedelmi bankokra és az állami fejlesztési bankokra vonatkoznak. A fenti bizonyítékok alapján ugyanis levonható a következtetés, hogy a kínai magánbankoknak a kormányzati politikát kell követniük - különösen a fotovillamos ágazatot érintő - hitelezéseik tekintetében, és az állami tulajdonú bankokhoz hasonlóan kell eljárniuk, amely bankokról a Bizottság a (168) preambulumbekezdésben azt állapította meg, hogy közjogi szervek. Ezért megállapítható, hogy a kínai kormány a magánbankokat olyan feladatok ellátásával bízza meg, és olyan feladatok ellátására utasítja, amelyek szokásos esetben a kormány feladatai lennének, az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontja iv. alpontjának értelmében.
(180)
Emellett a fenti bizonyítékok azt mutatják, hogy ha az állami tulajdonú bankokat nem kellene közjogi szerveknek tekinteni, akkor is megállapítható lenne, hogy a kínai kormány olyan feladatok ellátásával bízza meg, és olyan feladatok ellátására utasítja azokat, amelyek szokásos esetben a kormány feladatai lennének, az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontja iv. alpontjának értelmében.
d) A kínai pénzügyi piac torzulásai
(181)
Az ebben a vizsgálatban gyűjtött információk alapján megállapítható, hogy az állami tulajdonú bankok részesedése a kínai piac több mint kétharmadát lefedi. Az öt legnagyobb állami tulajdonban lévő kereskedelmi bank (a Mezőgazdasági Bank, a Kínai Központi Bank, a Kínai Építési Bank, a Kommunikációs Bank és az Ipari és Kereskedelmi Bank) a kínai bankszektor több mint felét képviseli (65). Emellett a Kínai Fejlesztési Bank és a Kínai Export-Import Bank száz százalékos állami tulajdonban vannak. Ez a hét bank nyújtotta a hitelek túlnyomó többségét a napelemek ügyében a mintába felvett nyolc exportáló gyártónak. Ez a mindent átható kormányzati tulajdonlás és a kínai pénzügyi piac torzulása, valamint a kínai kormány azon politikája, hogy az olcsó tőkét a kiválasztott ágazatokhoz irányítja, együttesen veszélyeztetik az egyenlő feltételeket a nemzetközi kereskedelemben, és méltánytalan előnyhöz juttatják a kínai gyártókat.
(182)
A kínai bankok nem teljesen szabadon határozhatják meg a hitelfeltételeket. A kamatok tekintetében a Kínai Központi Bank által megállapított határokon belül kell maradniuk. Ezek a határok a betéti kamatokra meghatározott felső határokkal olyan helyzetet teremtenek, amelyben a bankok olcsó tőkéhez való hozzáférése garantált (a betéti kamatot szabályozó rendelet miatt), és kedvező kamatokkal kínálhatnak hitelt a kiválasztott ágazatok számára.
(183)
A bankok olyan jogszabályok hatálya alatt állnak, amelyek többek között előírják számukra, hogy hitelezési tevékenységüket igazítsák a nemzetgazdaság igényeihez (66), nyújtsanak hiteltámogatást a támogatott projektek számára (67), illetve kezeljék prioritásként a csúcstechnológiát vagy új technológiát alkalmazó ágazatok fejlesztését (68). A bankoknak követniük kell ezeket a szabályokat.
(184)
A legutóbbi megállapítások szerint néhány nagy kínai kereskedelmi bank hozzáférhetett az állami valutatartalékokhoz (69). Ez jelentősen csökkenti tőkeköltségüket, és ezt az olcsó tőkét USD vagy EUR alapú hitelekhez használják fel a kiválasztott vállalatok és projektek számára a külföldre nyitási politikával összhangban. Ezáltal olyan feltételeket kínálhatnak, amelyekkel a hagyományos kereskedelmi bankok nem versenyezhetnek.
(185)
A fotovillamos ágazat finanszírozásában megfigyelhető másik nagyobb torzulás a Kínai Fejlesztési Bank (CDB) privilegizált helyzete, ez a bank ugyanis az ágazat legnagyobb hitelezője, és tömeges kölcsönöket és hitelkereteket biztosított a mintába felvett exportáló gyártók számára. A CDB-t majdnem teljes mértékben kötvények értékesítéséből és nem betétekből finanszírozzák, és a Pénzügyminisztérium után az ország második legnagyobb kötvénykibocsátója. E sajátos mechanizmus révén a CDB olcsón tudja saját magát finanszírozni, ebből következően kedvezményes feltételekkel tud hiteleket kínálni a kiválasztott ágazatok számára (70).
3.4.1.1. Kedvezményes hitelek
a) Bevezetés
(186)
A panaszos azt állította, hogy a kínai kormány a fotovillamos ágazatot kedvezményes hitelekkel és irányított hitelekkel támogatja.
b) Jogalap
(187)
Kínában a kedvezményes hitelezésről a következő jogszabályok rendelkeznek: Kína törvénye a kereskedelmi bankokról, a hitelekre vonatkozó általános (a Kínai Központi Bank által végrehajtott) szabályok, az Államtanács 40. sz. határozata az ipari szerkezetátalakítás támogatásáról szóló ideiglenes rendelkezések kihirdetéséről és végrehajtásáról.
c) A vizsgálat megállapításai
(188)
A bizonyítékok összességére tekintettel megállapítást nyert, hogy az exportáló gyártók mintába felvett csoportja számára nyújtott hitelek legnagyobb részét állami tulajdonban lévő bankok folyósították, amelyek a fenti (168) preambulumbekezdés alapján közjogi szerveknek minősülnek, mivel kormányzati hatáskörrel bírnak, és kormányzati feladatokat látnak el. További bizonyíték is van arra, hogy ezek a bankok gyakorlatilag kormányzati hatáskört gyakorolnak, mivel - a (164) preambulumbekezdésben foglaltak szerint - a kormányzat (azaz a Kínai Központi Bank) egyértelműen beavatkozik abba, hogy a kereskedelmi bankok milyen döntéseket hoznak a kínai vállalatoknak folyósított hitelek kamatainak megállapításakor. Ilyen körülmények között ezeknek a jogalanyoknak a hitelezési gyakorlatát közvetlenül a kormányzat határozza meg. Azt a tényt, hogy a bankok kormányzati hatáskört gyakorolnak, megerősíti az is, ahogyan a hitelekre vonatkozó általános (a Kínai Központi Bank által végrehajtott) szabályok 7. és 15. cikke, a 40. sz. határozat és a kereskedelmi bankokról szóló törvény 34. cikke rendelkezik a kormányzati ipari szakpolitikák teljesítésével kapcsolatban. Számos közvetett - objektív tanulmányokkal és jelentésekkel alátámasztott - bizonyíték van továbbá arra, hogy a kínai pénzügyi rendszerben még mindig erős a kormányzati beavatkozás, amint azt már a fenti (172) és (178) preambulumbekezdés is kifejtette. Végezetül a kínai kormány nem adott olyan információkat, amelyek lehetővé tették volna az állami tulajdonban lévő bankok és a kormány közötti viszony jobb megértését, amint azt a (139)-(140) preambulumbekezdés kifejti. Így az állami tulajdonban lévő kínai kereskedelmi bankok által folyósított hitelek vonatkozásában a Bizottság megállapítja, hogy a kormányzat a fotovillamos termékek gyártóit - az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja szerint - közvetlen transzfer formájában pénzügyi támogatásban részesíti. Továbbá ugyanez a bizonyíték igazolja azt, hogy az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankokat (valamint a magántulajdonban lévő bankokat) a kormányzat bízza meg, illetve utasítja, következésképpen ez azt jelenti, hogy az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iv. alpontja szerinti pénzügyi támogatás áll fenn.
(189)
A fenti (169)-(178) preambulumbekezdésben foglalt elemzés figyelembevételével az is megállapítást nyert, hogy a kínai kormány magántulajdonban lévő bankokat bíz meg, illetve utasít, hogy a fotovillamos termékek gyártóinak hitelt nyújtsanak, és hogy az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. és iv. alpontja szerinti pénzügyi támogatás áll fenn.
(190)
A hitelfelvevő olyan mértékben jut az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése és 6. cikkének b) pontja szerinti gazdasági előnyhöz, amennyivel kedvezőbb feltételek mellett veheti fel a kormányhiteleket vagy a kormány által megbízott vagy utasított magánfelek hiteleit, mint a piacon ténylegesen megszerezhető kereskedelmi hitelt. A kínai nem kormányzati hitelek nem jelentenek megfelelő piaci referenciát, mivel megállapítást nyert, hogy a magántulajdonban lévő bankokat a kínai kormány bízza meg és utasítja, tehát feltételezhetően az állami tulajdonú bankok hitelezési gyakorlatát követik. A referenciát tehát a fenti (198)-(200) preambulumbekezdésben említett módszer alkalmazásával állapították meg. E referencia alapulvételével igazolást nyer, hogy a fotovillamos ágazat számára nyújtott hiteleket a piaci feltételeknél kedvezőbb feltételek mellett nyújtják.
(191)
A fotovillamos ágazat a 40. sz. határozat szerint a támogatott kategóriába tartozik. A 40. sz. határozat az Államtanácsnak, azaz Kína legfőbb közigazgatási szervének a rendelete, így az egyéb közjogi szervek és gazdasági szereplők számára jogilag kötelező erejű. A határozat az ipari szektort három osztályba sorolja: „támogatott, korlátozottan támogatott és a támogatásból kirekesztett projektek”. Ez a jogi aktus olyan iparpolitikai iránymutatás, amely a Címtárral együtt azt mutatja meg, hogy a kínai kormány miként folytatja az egyes vállalkozói csoportokat vagy iparágakat, mint például a Címtárban a „támogatott iparágak” között szereplő fotovillamossági, illetve újenergia-ágazatot ösztönző és támogató politikáját. A támogatott kategóriában szereplő iparágak számával kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy ezek a kínai gazdaságnak csak egy részét képviselik. Ezenkívül a „támogatott” státusz e támogatott ágazatokon belül csak bizonyos tevékenységekre vonatkozik. A 40. sz. határozat 17. cikke előírja továbbá, hogy „a támogatott beruházási projektek” különleges előnyökben és ösztönzőkben, többek között pénzügyi támogatásban részesüljenek. A 40. sz. határozat a „korlátozottan támogatott és a támogatásból kirekesztett projektek” vonatkozásában ugyanakkor feljogosítja az állami hatóságokat arra, hogy a piac szabályozása érdekében közvetlenül beavatkozzanak. A 18. és a 19. cikk valójában arról rendelkezik, hogy az érintett hatóság akadályozza meg a pénzügyi intézményeket abban, hogy hitelt nyújtsanak a „korlátozott és kirekesztett projektek” számára. A fentiekből egyértelműen kiderül, hogy a 40. sz. határozat a támogatott iparágak - köztük a fotovillamos ágazat - ösztönzésével és támogatásával kapcsolatban - irányelvek formájában - minden gazdasági intézmény számára kötelező érvényű szabályozást ír elő.
(192)
Amint a fenti (172) preambulumbekezdésben kifejtésre került, a kínai kormány kedvezményes támogatást csak néhány ágazat tekintetében rendel el, és a fotovillamos ágazat ezek egyike. A fentiek figyelembevételével nyilvánvaló, hogy a hatóságok csak azt teszik lehetővé a pénzügyi intézmények számára, hogy azon néhány ágazatnak/vállalatnak nyújtsanak kedvezményes hitelt, amelyek megfelelnek a kínai kormány vonatkozó politikáinak. Az aktában szereplő bizonyítékok alapján és a kínai kormány részéről az üggyel kapcsolatos együttműködés hiányában megállapítást nyert, hogy a kedvezményes hitelezés formáját öltő támogatások általánosságban nem állnak rendelkezésre, ennélfogva az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerint egyedinek tekintendők. Továbbá egyik érdekelt fél sem nyújtott be arra utaló bizonyítékot, hogy a támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontjában foglalt objektív szempontokon és feltételeken alapulna.
d) Következtetés
(193)
A vizsgálat kimutatta, hogy a vizsgálati időszakban a mintába felvett exportáló gyártók mindegyike részesült a kedvezményes hitelezésben.
(194)
Ennek megfelelően a fotovillamos ágazat finanszírozását támogatásnak kell minősíteni.
(195)
Az exportáló gyártók számára biztosított pénzügyi támogatásra és gazdasági előnyre, illetve az egyedi jellegre tekintettel ezt a támogatást kiegyenlíthetőnek kell tekinteni.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(196)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő feleket érintő, a vizsgálati időszak vonatkozásában megállapított gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A támogatásban részesülő fél által megszerzett gazdasági előny az alaprendelet 6. cikkének b) pontja szerint a hitelt felvevő vállalat által a kormányhitel tekintetében fizetendő összeg és a vállalat által a piacon megszerezhető összehasonlítható kereskedelmi hitel tekintetében fizetendő összeg közötti különbözet.
(197)
Mivel a fent (a (190) preambulumbekezdésben) említettek szerint a kínai bankok által folyósított hitelek jelentős kormányzati beavatkozásról árulkodnak a bankszektorban, és nem egy működő piacon érvényesülő kamatokra utalnak, az alábbi módszer alkalmazásával megfelelő piaci referenciaértékeket számítottak ki. Ezenkívül a kínai kormány együttműködésének hiányában a Bizottság a megfelelő referencia-kamatlábat a rendelkezésre álló tények alapján állapította meg.
(198)
Az RMB-ben kifejezett hitelek megfelelő referenciájának kiszámításánál a Bizottság ésszerűnek tekinti a kínai kamatlábak alkalmazását, oly módon kiigazítva, hogy azok a szokásos piaci kockázatot tükrözzék. Mivel ebben az összefüggésben az exportőrök aktuális pénzügyi helyzetét torz piaci körülmények között állapították meg, és a kínai bankok a kockázatelemzésükkel és a hitelminősítésükkel kapcsolatban nem bocsátottak rendelkezésre megbízható információkat, a Bizottság szükségesnek ítélte, hogy a kínai exportőrök hitelképességét ne kritika nélkül, hanem olyan korrekcióval vegye figyelembe, amely az eltorzult kínai piacnak az exportőrök pénzügyi helyzetére gyakorolt lehetséges hatását tükrözi.
(199)
Ugyanez a helyzet a külföldi pénznemben kifejezett hitelek esetében. A vizsgálati időszakban megfelelő pénznemben kiadott, „BB” minősítésű vállalati kötvények szolgáltak referenciaként.
(200)
A (138)-(140) preambulumbekezdésben foglaltak szerint mind a kínai kormányt, mind az együttműködő exportáló gyártókat felkérték, hogy bocsássanak a Bizottság rendelkezésére információkat a kínai bankok hitelpolitikájáról és arról, hogy a hiteleket az exportáló gyártóknak hogyan folyósítják. Jóllehet a kérést a Bizottság megismételte, ilyen információt nem kapott. Ennek megfelelően az együttműködés hiányára és a rendelkezésre álló tények összességére tekintettel és az alaprendelet 28. cikkének (6) bekezdésével összhangban a Bizottság azt tekintette megfelelőnek, hogy valamennyi kínai vállalatot csak a„nem befektetési besorolású” kötvények legmagasabb kategóriájába (a Bloombergnél „BB”) soroljon, és a Kínai Központi Bank szokásos hitelezési kamatlábára az ilyen minősítésű vállalatok által kibocsátott kötvények esetében várható felárat alkalmazza. Az exportáló gyártók gazdasági előnyét úgy számították ki, hogy figyelembe vették a százalékos arányban kifejezett kamatkülönbözet és a hitelből még fennmaradó összeg szorzatát, azaz a vizsgálati időszakban ki nem fizetett kamatot. Ezt az összeget aztán elosztották az együttműködő exportáló gyártók teljes forgalmával.
(201)
Ebben a rendszerben a vizsgálati időszak alatt a mintába felvett exportáló gyártók tekintetében megállapított támogatási ráták a következők:
Kedvezményes biztosítási hitelek
Vállalat/Csoport
Támogatási ráta
Wuxi Suntech Power Co. Ltd., Kína, és a vele kapcsolatban álló vállalatok
1,14 %
A Yingli Green Energy Holding Company és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,61 %
A Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,25 %
A JingAo Group és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,92 %
A Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
1,80 %
A Delsolar (Wujiang) Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,02 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
0,84 %
Jinko Solar Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,85 %
3.4.1.2. Hitelkeret biztosítása
a) Bevezetés
(202)
A panaszos azt állította, hogy a kínai bankok aránytalan mértékű hitelkeretet biztosítottak az érintett termék kínai exportőrei számára. A vizsgálat megerősítette, hogy valamennyi vizsgált vállalat - az esetek többségében díjmentesen vagy nagyon csekély összegű díj ellenében - rendkívül nagy összegű hitelkeretet kapott kínai bankoktól. Szokásos piaci körülmények között ilyen hitelkeretet jelentős kötelezettségvállalási és ügyviteli díjak ellenében nyújtanak, ami lehetővé teszi a bankok számára a költségek és a kockázatok ellentételezését.
b) A vizsgálat megállapításai
(203)
Az EC-Aircraft vizsgálóbizottságának jelentése megerősítette, hogy az egyedi hitelek hatásán felül az ilyen hitelkeretek az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja értelmében potenciálisan közvetlen transzferek lehetnek. A vizsgálóbizottság megállapította, hogy a potenciális transzferekből származó gazdasági előny a közvetlen transzfer végrehajtására vonatkozó kötelezettség puszta meglétéből fakad. Ezen túlmenően a vizsgálóbizottság megállapította, hogy a hitelkeret önmagában és lényegéből fakadóan gazdasági előnyt biztosíthat a kedvezményezett vállalat számára, így az egyedi hitelek formájában megvalósuló közvetlen transzfertől elkülönülő potenciális transzfernek minősült (71).
(204)
A hitelkeretet a fent említett kedvezményes hiteleket nyújtó bankok biztosították a mintába felvett exportáló gyártóknak. A fent leírtaknak megfelelően ezek a bankok közjogi szervek ((158)-(166) preambulumbekezdés), vagy a kínai kormány megbízásából és utasítása szerint kedvezményes finanszírozást biztosítanak a fotovillamos ágazat számára ((169)-(178) preambulumbekezdés).
(205)
Amint azt fent - (158)-(185) preambulumbekezdés - már említettük, a jogszabályok és az állami tulajdonú bankok gyakorlatai a kínai piac torzulását okozzák, és megállapítást nyert, hogy a hitelkereteket az esetek többségében díjmentesen vagy nagyon csekély összegű díj ellenében biztosították. Szokásos piaci körülmények között ilyen hitelkeretet jelentős kötelezettségvállalási és ügyviteli díjak ellenében nyújtanak, ami lehetővé teszi a bankok számára a költségek és a kockázatok ellentételezését.
(206)
A gazdasági előny összege az olyan vállalatok számára biztosított kereskedelmi hitelkeretek esetében szokásosan alkalmazott díjaknak felel meg, amelyek megfizetése alól a mintába felvett exportáló gyártók az esetek többségében mentesültek. A Bizottság egy külföldi kereskedelmi bank által a mintába felvett exportáló gyártók egyike számára biztosított hitelkeretre alkalmazott díjakat használta.
(207)
A fotovillamos ágazat a 40. sz. határozat szerint a támogatott kategóriába tartozik. A 40. sz. határozat az Államtanácsnak, azaz Kína legfőbb közigazgatási szervének a rendelkezése, így az egyéb közjogi szervek és gazdasági szereplők számára jogilag kötelező erejű. A határozat az ipari szektort három osztályba sorolja: „támogatott, korlátozottan támogatott és a támogatásból kirekesztett projektek”. Ez a jogi aktus olyan iparpolitikai iránymutatás, amely a Címtárral együtt azt mutatja meg, hogy a kínai kormány miként folytatja az egyes vállalkozói csoportokat vagy iparágakat, mint például a Címtárban a „támogatott iparágak” között szereplő fotovillamossági, illetve újenergia-ágazatot ösztönző és támogató politikáját. A támogatott kategóriában szereplő iparágak számával kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy ezek a kínai gazdaságnak csak egy részét képviselik. Ezenkívül a „támogatott” státusz e támogatott ágazatokon belül csak bizonyos tevékenységekre vonatkozik. A 40. sz. határozat 17. cikke előírja továbbá, hogy „a támogatott beruházási projektek” különleges előnyökben és ösztönzőkben, többek között pénzügyi támogatásban részesüljenek. A 40. sz. határozat a „korlátozottan támogatott és a támogatásból kirekesztett projektek” vonatkozásában ugyanakkor feljogosítja az állami hatóságokat arra, hogy a piac szabályozása érdekében közvetlenül beavatkozzanak. A 18. és a 19. cikk valójában arról rendelkezik, hogy az érintett hatóság akadályozza meg a pénzügyi intézményeket abban, hogy hitelt nyújtsanak a „korlátozott és kirekesztett projektek” számára. A fentiekből egyértelműen kiderül, hogy a 40. sz. határozat a támogatott iparágak - köztük a fotovillamos ágazat - ösztönzésével és támogatásával kapcsolatban - irányelvek formájában - minden gazdasági intézmény számára kötelező érvényű szabályozást ír elő.
(208)
A fenti (172) és (192) preambulumbekezdésben foglaltak szerint a kínai kormány a kedvezményes hitelezést - amelynek szerves része a hitelkeret nyújtása - csak néhány iparág számára biztosítja. A fotovillamos ágazat az iparágak ezen csoportjába tartozik, és a megkülönböztető jellegű kedvezményes hitelezésből származó gazdasági előnyben részesül.
(209)
A fentiek figyelembevételével nyilvánvaló, hogy a hatóságok a pénzügyi intézmények számára csak azon néhány ágazat/vállalat esetében engedélyezik a kedvezményes hitelkeret biztosítását, amelyek megfelelnek a kínai kormány vonatkozó politikáinak. Az aktában szereplő bizonyítékok alapján és a kínai kormány részéről az üggyel kapcsolatosan tanúsított együttműködés hiányában megállapítást nyert, hogy az aránytalan hitelkeret formáját öltő támogatások általánosságban nem állnak rendelkezésre, ennélfogva az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerint egyedinek tekintendők. Továbbá egyik érdekelt fél sem nyújtott be arra utaló bizonyítékot, hogy a támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontjában foglalt objektív szempontokon és feltételeken alapulna.
c) Következtetés
(210)
A vizsgálat kimutatta, hogy a vizsgálati időszakban a mintába felvett exportáló gyártók valamennyi csoportja részesült a díjmentesen vagy a piaci értéknél alacsonyabb díj ellenében biztosított hitelkeretben.
(211)
Ennek megfelelően az ilyen hitelkeretnek a fotovillamos ágazat számára történő biztosítását támogatásnak kell minősíteni.
(212)
Az exportáló gyártók számára biztosított pénzügyi támogatásra és gazdasági előnyre, illetve az egyedi jellegre tekintettel ezt a támogatást kiegyenlíthetőnek kell tekinteni.
d) A támogatási összeg kiszámítása
(213)
A hitelkeret díjmentesen vagy a piaci értéknél alacsonyabb díj ellenében történő biztosítása - az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontja szerint - a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg ellenében biztosított pénzügyi szolgáltatásnak minősül. A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő feleket érintő, a vizsgálati időszak vonatkozásában megállapított gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A fenti (158)-(185) preambulumbekezdésben ismertetett piaci torzulások miatt a pénzügyi szolgáltatásokért (ebben az esetben a hitelkeret nyújtásáért) járó ellenszolgáltatás megfelelő nagyságát nem lehetett a Kínában uralkodó piaci viszonyok alapján megállapítani. Ezért a kedvezményezetteknek juttatott gazdasági előny az alaprendelet 6. cikke d) pontjának ii. alpontjával összhangban a hitelt felvevő vállalat által a kínai bankoktól származó hitelkeret fejében fizetendő összeg és a vállalat által a piacon megszerezhető, összehasonlítható hitelkeret fejében fizetendő összeg közötti különbözet. A hitelkeret az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja szerint potenciális transzfernek minősülhet.
(214)
A mintába felvett exportáló gyártók egyike számára egy Kína pénzügyi joghatóságán kívüli székhellyel rendelkező bank nyújtott hitelkeretet, amelyre az általános világpiaci gyakorlatnak megfelelő kötelezettségvállalási és ügyviteli díjakat számoltak fel. Noha a hitelkeretet az érintett bank kínai leányvállalata biztosította, ez ésszerű összehasonlítási alapot jelenthet. Az alaprendelet 6. cikke d) pontjának ii. alpontjával összhangban megfelelőnek ítélték az erre a hitelkeretre alkalmazott díjak viszonyítási alapként való használatát.
(215)
A támogatás összegét a viszonyítási alapként használt díjak mértékének valamennyi érintett hitelkeret összegére történő arányos alkalmazásával (ebből a ténylegesen kifizetett díjakat levonva) állapították meg. Azokban az esetekben, amikor a hitelkeret időtartama meghaladta az egy évet, a támogatás teljes összegét a hitelkeret teljes időtartamához rendelték, és a megfelelő összeget vonatkoztatták a vizsgálati időszakra.
(216)
Ebben a rendszerben a vizsgálati időszak alatt a mintába felvett exportáló gyártók tekintetében megállapított támogatási ráták a következők:
Hitelkeret biztosítása
Vállalat/Csoport
Támogatási ráta
A Wuxi Suntech Power Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
1,97 %
A Yingli Green Energy Holding Company és a vele kapcsolatban álló vállalatok
2,14 %
A Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
1,09 %
A JingAo Group és a vele kapcsolatban álló vállalatok
1,28 %
A Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,92 %
A Delsolar (Wujiang) Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,24 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
0,50 %
Jinko Solar Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
2,59 %
3.4.1.3. Exporthitel-támogatási programok
(217)
A vizsgálat megerősítette, hogy a mintába felvett vállalatok a vizsgálati időszak alatt nem jutottak gazdasági előnyhöz a program keretében.
3.4.1.4. A zöld technológiákra vonatkozó exportgaranciák és exportbiztosítékok
a) Bevezetés
(218)
A panaszban foglaltak szerint a Kínai Export- és Hitelbiztosítási Vállalat (Sinosure) - többek között a „Zöld Expressz” nevű programja útján - kedvezményes feltételekkel exporthitel-biztosítást nyújt az érintett termék gyártói számára. A panaszban foglaltak szerint a Sinosure exporthitel-biztosítása még arra sem elegendő, hogy fedezze ennek a programnak a hosszú távú működési költségeit és veszteségeit.
b) Az együttműködés hiánya és a rendelkezésre álló tények felhasználása
(219)
A Bizottság a fenti (104) és (105) preambulumbekezdésben foglaltak szerint a kínai kormány és/vagy a Sinosure által addig át nem adott információkat kért a programról a kérdőívben, a hiánypótlást kérő levélben, majd a kínai kormánynál és a Sinosure-nál tett helyszíni ellenőrző látogatás során.
(220)
A Bizottság kérte a Sinosure mint hivatalos állami exporthitel-biztosító műveleteire irányadó intézményi keret ismertetését, valamint a kapcsolódó dokumentumok átadását. A kínai kormány mindössze a Kereskedelmi Minisztérium és a Sinosure által 2004-ben közösen kiadott közleményt adta át, számos más kapcsolódó dokumentumot - ideértve az Államtanács 2009. május 27-i közleményében foglalt, úgynevezett 840-es tervet - azonban elmulasztott átadni (72).
(221)
A kitöltött kérdőív és az 1. melléklet Sinosure-t érintő ellenőrzése tekintetében a Bizottság számos dokumentumhoz nem juthatott hozzá, és nem tudta ellenőrizni a helyszínen kért dokumentumokat. A Sinosure különösen a Bizottság által kért következő információkat és bizonyítékokat nem nyújtotta be: a) a 2012. évi pénzügyi kimutatások, amelyek állítólag még jelenleg - a Sinosure honlapján - sem elérhetők; b) a mintába felvett két együttműködő exportáló gyártóval kötött exporthitel-biztosítással kapcsolatos dokumentáció, ideértve a szerződéseket, a kockázatértékelést, a levelezést és a díjbefizetések igazolását; c) az Államtanács által kinevezett vezető tisztviselőkre vonatkozó konkrét információk; d) a Kereskedelmi Minisztérium és a Sinosure által 2004-ben közösen kiadott, többek között a korlátozás jóváhagyásáról, valamint a díjak rugalmasságáról és a díjak ingadozási sávján belüli kedvezményekről szóló közleményben felsorolt elemekkel és előnyökkel kapcsolatos bizonyítékok; e) az exporthitel-biztosító tevékenység hosszú távú működési költségeivel és nyereségével kapcsolatos bizonyítékok, valamint f) a fotovillamos ágazatra jellemző piaci helyzet értékelésével kapcsolatos bizonyítékok.
(222)
A Bizottság a kitöltött kérdőívnek a Sinosure műveleteit érintő számos elemét - ideértve különösen a Sinosure-nak a kockázatértékeléssel, a díjak tényleges meghatározásával, valamint a kérelmezési és jóváhagyási eljárással kapcsolatos válaszait - nem tudta ellenőrizni, mivel a Sinosure nem volt hajlandó megbeszélést folytatni a mintába felvett együttműködő exportőrökkel kötött egyedi szerződések részleteiről. A Sinosure a kitöltött kérdőívében és a hiánypótlást kérő levélre adott válaszában szereplő számadatok és más elemek Bizottság által kiemelt egyes következetlenségeire nem tudott magyarázattal szolgálni, illetve nem nyújtott be igazoló dokumentumokat ezekkel kapcsolatban.
(223)
Az ellenőrző látogatás során és a kínai kormány 2013. június 3-i levelében a kínai kormány és a Sinosure titoktartási megfontolásokkal kívánta indokolni az együttműködés hiányát. E tekintetben az ellenőrzést megelőzően küldött levélből és az azt követő elektronikus levelezésből egyértelművé vált, hogy a Bizottság érdemi ellenőrzést kíván végezni, és - az érintett információk kapcsolódó, szigorú uniós előírások által biztosított védelmére vonatkozó jogszabályi kötelezettségével összhangban - nyilvánvalóan minden szükséges óvintézkedést megtesz a benyújtott vagy csupán betekintésre átadott bizalmas információk védelme érdekében. Azok a dokumentumok, amelyeket a Sinosure jóval az ellenőrző látogatás lezárását követően próbált benyújtani, és amelyek esetében nem tette lehetővé a Bizottság számára a megfelelő ellenőrzést, nem vehetők figyelembe, mivel kifejezetten a vizsgálathoz készültek, és a Bizottság nem tudta ellenőrizni a forrásdokumentumokat.
(224)
A kínai kormány és a Sinosure által tanúsított együttműködés hiányában a Bizottság a Sinosure által az érintett termék mintába felvett együttműködő exportáló gyártóinak nyújtott exporthitel-biztosítási fedezetet érintő számos elemet nem tudott ellenőrizni. Ennélfogva az alaprendelet 28. cikkének megfelelően a Bizottság egyes megállapításai a rendelkezésre álló információkon alapulnak.
c) A Sinosure közjogi szerv
(225)
A vizsgálat megállapította, hogy az alaprendelet 2. cikkének b) pontja és a WTO kapcsolódó ítélkezési gyakorlata értelmében a Sinosure közjogi szerv (73), mivel kormányzati hatáskörrel rendelkezik, ilyen hatáskört gyakorol, vagy ilyen hatáskörrel ruházták fel. A kínai kormány különösen érdemi ellenőrzést gyakorol a Sinosure felett (74), és a Sinosure a kormányzati feladatok végrehajtása során kormányzati hatáskört gyakorol.
(226)
A Bizottság megállapítja, hogy a Sinosure exporthitel-biztosítási tevékenysége a tágabb értelemben vett pénzügyi ágazat szerves részét képezi, amelyen belül megállapítást nyert, hogy a kormányzati beavatkozás közvetlenül befolyásolja és torzítja a kínai pénzügyi piac rendes működését (lásd fent a (185) és az azt követő preambulumbekezdéseket).
(227)
Egyetlen hivatalos kínai exporthitel-biztosítási intézményként a Sinosure kormányzati feladatokat hajt végre. A vállalat ennélfogva monopolhelyzetben van az exporthitel-biztosítási piacon. A vállalat megerősítette, hogy a piac nem nyílt, noha néhány nemzetközi versenytárs közvetett módon üzleti tevékenységet végez Kínában.
(228)
A kormány a Sinosure kizárólagos tulajdonosa, és felette teljes körű pénzügyi ellenőrzést gyakorol. A Sinosure az Államtanács kizárólagos állami tulajdona. A 4 milliárd RMB összegű jegyzett tőke az államháztartási költségvetésnek megfelelően az exporthitel-biztosítás kockázatitőke-alapjából származik. Ezen túlmenően az állam a legnagyobb kínai állami befektetési alap, a China Investment Corporation útján 2011-ben 20 milliárd RMB összegű befektetést hajtott végre. (75) Az alapszabály kimondja, hogy a vállalat üzleti kérdésekben illetékes szervezeti egysége a Pénzügyminisztérium, és előírja, hogy a vállalat pénzügyi és számviteli jelentéseket, valamint költségvetési jelentést köteles benyújtani a Pénzügyminisztériumhoz vizsgálat és jóváhagyás céljára.
(229)
Ami a kormányzati ellenőrzést illeti, kizárólagos állami tulajdonként a Sinosure nem rendelkezik igazgatósággal. A felügyelőbizottság valamennyi tagját az Államtanács nevezi ki, és a tagok feladataikat az „Állami tulajdonban lévő jelentős pénzügyi intézmények felügyelőbizottságára vonatkozó ideiglenes rendelet” szerint hajtják végre. A Sinosure felső vezetésének tagjait is a kormány nevezi ki. A vállalat 2011. évi éves beszámolójából („ÉB 2011.”) kiderül, hogy a Sinosure elnöke a Pártbizottság titkára, és a felső vezetés tagjainak többsége ugyancsak pártbizottsági tag. Mivel a Sinosure megtagadta a felső vezetéssel kapcsolatos további információk közlését, megállapítható, hogy a vezetésben közvetlenül a felügyelőbizottság és a felső vezetés tagjait kinevező kormány akarata nyilvánul meg. Ez alapján a Sinosure érdemben a kínai kormány ellenőrzése alatt áll.
(230)
A kormányzati feladatok és politikák Sinosure általi végrehajtása olyan egyértelmű és nyilvánvaló, hogy megállapítható, hogy a vállalat közvetlenül magát a kormányt képviseli. E tekintetben a Sinosure 2011. évi éves beszámolója számos kijelentést tartalmaz, nevezetesen a következőket: A Sinosure „proaktívan végrehajtotta egy exporthitel-ügynökség szakpolitikai funkcióját … és a 12. »ötéves terv« időszakát az első évben sikeresen indította” (ÉB 2011., 4. o.); „a vállalati reform előmozdítása megerősítette a Sinosure exporthitel-ügynökségként betöltött szakpolitikai funkcióját. A Kínai Kommunista Párt központi bizottságának gazdasági konferenciája kiemelte e funkció jelentőségét, és egyértelmű követelményeket határozott meg a hitelbiztosításokra vonatkozóan, amelyek kijelölték számunkra a növekedési pályát” (ÉB 2011., 5. o.); „2011-ben a Sinosure végrehajtotta a Kommunista Párt központi bizottságának és az Államtanácsnak a diplomáciai, külkereskedelmi, ipari és pénzügyi stratégiáit, határozatait és intézkedéseit, valamint állami politikáit, teljes körűen megvalósította szakpolitikai funkcióját, és gyors növekedést ért el” (ÉB 2011., 11. o.); „A Sinosure teljes körűen végrehajtotta a »nagyméretű teljes berendezésrendszerek exportfinanszírozás-biztosítására vonatkozó külön intézkedés« állami politikáját, és teljesítette az állam által meghatározott kötelezettségeit” (ÉB 2011., 11. o.).
(231)
A Sinosure működésének alapjául szolgáló intézményi keret és egyéb, a kínai kormány által kibocsátott dokumentumok bizonyítják a Sinosure közjogi szervként betöltött feladatát, valamint azt, hogy kormányzati politikák végrehajtásával bízták meg. A kereskedelemnek a tudomány és technológia útján, exporthitel-biztosítások alkalmazásával történő előmozdítására irányuló stratégia végrehajtásáról szóló közleményt (Shang Ji Fa, 2004. évi 368. sz.,2004. július 26.) a Kereskedelmi Minisztérium és a Sinosure közösen adta ki 2004-ben, és jelenleg is ez alapján irányítják a Sinosure tevékenységeit. A közlemény célkitűzései között szerepel az új és csúcstechnológiák, valamint a nagy hozzáadott értékkel rendelkező termékek kivitelének az exporthitel-biztosítások további alkalmazása útján történő ösztönzése. A közlemény kifejezetten felhatalmazza a Sinosure-t arra, hogy támogassa az új és csúcstechnológiát alkalmazó kínai termékek 2006. évi Címtárában meghatározott, kulcsfontosságú kiviteli ágazatokat. E Címtár támogatható termékei között szerepelnek a „napelemek és napmodulok”, így ezek a Sinosure által közvetlenül támogatott termékeknek minősülnek. A közleményben a következő előnyöket határozzák meg: „zöld csatorna”, a Címtárban szereplő termékekre vonatkozó egyedi támogatás, amelyet a szerződési feltételek teljesülése esetén öt napon belül jóvá kell hagyni, és a biztosításra vonatkozó elsőbbségi korlátozási jóváhagyás; a kárigénylési eljárás ideje, amely a kárigénylési dokumentumok kézhezvételétől számított legfeljebb három hónap lehet; a díjak rugalmassága, ideértve a Sinosure ingadozási sávján belüli legnagyobb díjkedvezményt. A közlemény előírja továbbá, hogy a regionális és helyi kereskedelmi hatóságoknak további intézkedéseket kell tenniük a Címtárban foglalt termékek támogatására. A közlemény előírja a Sinosure számára, hogy igazítsa az igényekhez a nemzeti iparpolitikán, valamint az új és csúcstechnológiát alkalmazó termékek kiviteli jellemzőin alapuló biztosítási modellt, és nyújtson támogatást a különösen az állam által támogatott innovációs és K+F gazdasági ágazatoknak.
(232)
A Bizottság tud egyéb olyan dokumentumokról, amelyek bizonyítják, hogy a Sinosure közvetlenül hajt végre kormányzati politikákat, előnyhöz juttatva így többek között az exportáló gyártókat. Az Államtanács 2009. május 27-i közleményében részletesen ismerteti az úgynevezett 840-es tervet (76). Elnevezése az exportbiztosításként felhasznált 84 milliárd USD-ra utal, és az Államtanács által az exportkeresletnek a globális válságot követő további stabilizálása, valamint az exporthitel-biztosítások iránti kereslet ebből fakadó növekedése érdekében 2009-ben hozott hat intézkedés egyike. A hat intézkedés között szerepel a jobb exporthitel-biztosítási fedezet, 2009-ben 84 milliárd USD értékű rövid lejáratú exporthitel-biztosítás nyújtása és a biztosítási díj csökkentése. Egyetlen exporthitel-biztosítást nyújtó szakpolitikai intézményként a Sinosure szerepel a terv végrehajtójaként. A biztosítási díj csökkenése tekintetében a Sinosure köteles volt gondoskodni arról, hogy a 2008. évi átlagos díjhoz képest 30 %-kal csökkentsék a rövid lejáratú exporthitel-biztosítás átlagos díját.
(233)
Az úgynevezett 421-es terv a Kereskedelmi Minisztérium és a Pénzügyminisztérium által 2009. június 22-én közösen kiadott, a nagyméretű teljes berendezésrendszerek exportfinanszírozás-biztosítására vonatkozó külön intézkedések végrehajtásával kapcsolatos kérdésekről szóló közleményben szerepelt. Ez a terv is a 2009. évi gazdasági világválságra válaszul kialakított kínai „nyitási” politikát támogató fontos politika, amely 42,1 milliárd USD értékű biztosításfinanszírozással támogatta a nagyméretű teljes berendezésrendszerek kivitelét. A finanszírozást a Sinosure és más pénzügyi intézmények irányították és biztosították. Az e dokumentum hatálya alá tartozó vállalkozásokra kedvezményes pénzügyi intézkedések - többek között exporthitel-biztosítás - vonatkoztak. A kínai kormány együttműködésének hiányában a Bizottság nem tudott további információkat kérni e közlemény alkalmazásával kapcsolatban. Ellenkező értelmű bizonyíték hiányában a Bizottság okkal feltételezi, hogy a fotovillamos berendezések és a fotovillamos ágazat is e dokumentum hatálya alá tartoznak.
(234)
A rövid lejáratú exporthitel-biztosítások nyújtásának kormányzati támogatását igazoló egyéb dokumentumok között található a stratégiai fontosságú feltörekvő iparágakkal kapcsolatos két dokumentum is. A stratégiai fontosságú feltörekvő iparágak fenntartásának és fejlesztésének felgyorsításáról szóló államtanácsi közlemény (Guo Fa, 2010. évi 32. sz., 2010. október 18.) (7) bekezdésének C) pontja a pénzügyi támogatás növelésére ösztönzi a pénzügyi intézményeket. A felelős minisztériumok (tehát a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság, a Kereskedelmi Minisztérium, a Tudományért Felelős Minisztérium, az Ipari és Információtechnológiai Minisztérium, a Környezetvédelmi Minisztérium, a Pénzügyminisztérium, a Központi Adóigazgatóság, a Vámügyi Főigazgatóság, a Minőségbiztosítási Főigazgatóság és a Szellemi Tulajdonjogok Ellenőrzési Hivatala) által közösen kiadott, a stratégiai fontosságú feltörekvő iparágak fejlesztésére vonatkozó végrehajtási iránymutatások (Guo Fa, 2011. évi 310. sz., 2011. október 21.) (xxvii) bekezdésében ugyancsak kifejezetten a többek között exporthitel-biztosítás útján a stratégiai fontosságú feltörekvő iparágaknak nyújtott aktív támogatásra hivatkoznak. A stratégiai fontosságú feltörekvő iparágak a belső piacnak, a repülőgép- és űriparnak és a prémiumkategóriás berendezések gyártásának a fejlesztésére szolgáló termékek, technológiák és szolgáltatások köré szerveződnek, valamint ösztönzik a belföldi szabadalmaztatott technológiák és a stratégiai fontosságú feltörekvő iparágak normál exporttermékeinek előállítását. Ezért ellenkező értelmű bizonyíték hiányában okkal feltételezhető, hogy az érintett termék és a mintába felvett exportőrök is a „stratégiai fontosságú feltörekvő iparágakhoz” tartozónak minősülnek, és jogosultak az ehhez kapcsolódó előnyökre.
(235)
A fentiek alapján a Bizottság megállapítja, hogy a Sinosure közjogi szerv, amely a kormányzati politikák végrehajtására jogosító kormányzati hatáskört gyakorol, a kormány érdemi ellenőrzése alatt áll, és kormányzati feladatokat lát el.
d) Jogalap
(236)
Ennek a programnak a jogalapját a következők képezik: a Kereskedelmi Minisztérium és a Sinosure által közösen kiadott, a kereskedelemnek a tudomány és technológia útján, exporthitel-biztosítások alkalmazásával történő előmozdítására irányuló stratégia végrehajtásáról szóló közlemény (Shang Ji Fa, 2004. évi 368. sz.); az új és csúcstechnológiát alkalmazó kínai termékek 2006. évi Címtára; az Államtanács 2009. május 27-i közleményben foglalt, úgynevezett 840-es terv; a Kereskedelmi Minisztérium és a Pénzügyminisztérium által 2009. június 22-én közösen kiadott, a nagyméretű teljes berendezésrendszerek exportfinanszírozás-biztosítására vonatkozó külön intézkedések végrehajtásával kapcsolatos kérdésekről szóló közleményben foglalt, úgynevezett 421-es terv; az Államtanács által kiadott, a stratégiai fontosságú feltörekvő iparágak fenntartásának és fejlesztésének felgyorsításáról szóló közlemény (Guo Fa, 2010. évi 32. sz., 2010. október 18.), valamint az ehhez kapcsolódó végrehajtási iránymutatások (Guo Fa, 2011. évi 310. sz., 2011. október 21.).
e) A vizsgálat megállapításai
(237)
Mivel a Sinosure kormányzati hatáskörrel felruházott, valamint kormányzati jogszabályokat és terveket végrehajtó közjogi szerv, az érintett termék gyártóinak nyújtott exporthitel-biztosítás az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja értelmében a kormány által potenciális transzfer formájában nyújtott pénzügyi támogatásnak minősül.
(238)
Ami az exportáló gyártók által kifizetett biztosítási díjnak a helyi hatóságok által nyújtott részleges visszatérítését illeti, az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja értelmében ez is támogatás formájában nyújtott közvetlen transzfernek minősül.
(239)
Az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése és 6. cikkének c) pontja szerinti gazdasági előny azt jelenti, hogy a Sinosure a piacon szokásosan megszerezhető kereskedelmi biztosításhoz képest jóval kedvezőbb feltételek mellett nyújt exporthitel-biztosítási fedezetet, illetve a piacon másképpen egyáltalán nem elérhető biztosítási fedezetet nyújt. Az exportáló gyártók számára a 3. cikk (2) bekezdése értelmében biztosított további gazdasági előny a Sinosure-nak kifizetett biztosítási díjnak az egyes exportáló gyártók székhelye szerinti helyi hatóságok által nyújtott részleges visszatérítése.
(240)
A 2004. évi közlemény felsorolta a Sinosure és/vagy a helyi hatóságok által a 2006. évi Címtár hatálya alá tartozó és a nemzeti politikáknak megfelelő vállalkozásoknak nyújtott gazdasági előnyök teljes körét. A vizsgálat igazolta, hogy a Sinosure és a mintába felvett exportáló gyártók közötti biztosítási megállapodások, valamint a biztosítási díjra a helyi hatóságok által nyújtott részleges visszatérítés teljes mértékben ilyen gazdasági előny. A „Zöld Expressz” program része a fedezetnyújtási eljárás leegyszerűsítése és gyorsasága, valamint a kárigények gyors kárfelméréssel és ebből fakadóan az ügyfélnek történő kifizetés felgyorsításával történő rendezése.
(241)
A vizsgálat igazolta továbbá, hogy a 2009. évi pénzügyi válság nyomán hozott és a 840-es tervben, illetve a 421-es tervben részletesen ismertetett intézkedések, valamint a később, 2011-ben hozott, a stratégiai fontosságú feltörekvő iparágak számára kedvező intézkedések jelentős gazdasági előnyhöz juttatták az exportáló gyártókat. Ezek az intézkedések - a nehéz gazdasági helyzet és a Sinosure-t érintő jelentős kockázatnövekedés ellenére - fokozták a biztosítási fedezethez való hozzáférést, és tovább csökkentették a Sinosure által felszámított díj összegét, ezek pedig teljes mértékben megjelennek a Sinosure által az exportáló gyártóknak nyújtott biztosítási fedezet összegében. A vizsgálat különösen megállapította, hogy a vizsgálati időszakon belüli érintett években érvényes feltételek és az ebben az időszakban felszámított díjak - a Sinosure által kifizetett, nemteljesítés miatti követelések és a fotovillamos ágazat jelentősen romló helyzete ellenére - lényegében változatlanok maradtak vagy kedvezőbbé váltak.
(242)
A gazdasági előny megléte tekintetében a Bizottság elsőként azt vizsgálta, hogy a Sinosure biztosítási díjai milyen mértékben fedezték a rövid lejáratú exporthitel-biztosítások költségét. A Sinosure érvelését a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló WTO-megállapodás (a továbbiakban: a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás) j) pontjára alapozta, amely szerint a megállapodás 3. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében „tiltott” exporttámogatásnak minősülnek az olyan díjak alkalmazása mellett nyújtott exporthitel-biztosítási szolgáltatások, amelyek nem alkalmasak arra, hogy hosszú távon fedezzék az ilyen szolgáltatások működési költségeit vagy a kockázatokból származó veszteségeket. A kérdőív kitöltése során a Sinosure egyszerűen ismertette az előző öt évben termelt nyereségeket és veszteségeket, és azt állapította meg, hogy mivel ebben az időszakban összességében nyereséges volt, az exportáló gyártóknak nyújtott rövid lejáratú exporthitel-biztosítások a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás értelmében nem minősülnek támogatásnak. Amint azt fentebb kifejtettük (lásd a (221) és (222) preambulumbekezdést), a Bizottság felkérte a Sinosure-t, hogy a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodással összhangban szolgáltasson konkrét információkat és bizonyítékot exporthitel-biztosítási tevékenységeinek hosszú távú nyereségességére - többek között a program díjbevételeire, működési költségeire és veszteségeire - vonatkozóan. A Sinosure azonban az ellenőrző látogatás során nem adta át a kért dokumentumokat és bizonyítékokat, és ragaszkodott a saját ellenőrzött éves beszámolóiban szereplő adatokhoz, amelyek összességében nyereségességre utaltak.
(243)
A Bizottság megállapítja, hogy ha egyszerűen a Sinosure éves beszámolóiból indulna ki - anélkül, hogy ellenőrizni tudná az ezekben foglalt adatokat és az elemeket -, akkor sem juthatna arra a következtetésre, hogy a Sinosure j) pontban említett „programnak” megfelelő exporthitel-biztosítási részlege hosszú távon nyereséget termelt. Az exporthitel-biztosításon túl a Sinosure számos tevékenységet végez, az éves beszámolóban szereplő számok és adatok valamennyi ilyen tevékenységre vonatkozó összesített adatok, az egyes tevékenységek szerinti pontos lebontás pedig nem áll rendelkezésre. Több éves beszámolóból (de nem a legutóbbiból) úgy tűnik, hogy a rövid lejáratú exporthitel-biztosítás messze a Sinosure legfontosabb tevékenysége, pontos százalékos adatok azonban nem állnak rendelkezésre. Mivel a Sinosure kizárólag ez utóbbi tevékenység tekintetében tagadta meg a kért információk és bizonyítékok átadását - ami a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 1. mellékletének j) pontjában foglalt „program” vizsgálatának elvégzéséhez szükséges -, a Bizottságnak a rendelkezésre álló bizonyítékokra kell alapoznia megállapításait.
(244)
A Bizottság először is megállapítja, hogy a Sinosure alapszabályának 11. cikke értelmében a vállalat megtérülési szinten működik. Más megfogalmazásban ez azt jelenti, hogy a törvényi szabályozás szerint a Sinosure Kína egyetlen hivatalos exporthitel-biztosítójaként nem a nyereségét kívánja maximalizálni, csupán a megtérülésre kell törekednie. Amint azt fent kifejtettük, a rendelkezésre álló nyilvántartásokból kiderül, hogy a Sinosure működésének jogi és politikai környezetében a vállalat - közpolitikai megbízásának teljesítése keretében - köteles végrehajtani a kormányzati politikákat és terveket. A kiválasztott gazdasági ágazatok és a kifejezetten az állam által támogatott vállalkozások közül az exportáló gyártók még a 2009. évi világválságot követően, és a fotovillamos ágazatban jelentkező, korábban példátlan válság idején is - amely a vizsgálati időszakban is érvényesült - teljes körűen hozzáfértek a Sinosure által nyújtott, kedvezményes díjú exporthitel-biztosításokhoz A Sinosure tehát korlátlan hozzáférést biztosít a biztosítási fedezethez a fotovillamos ágazat számára, és az általa kínált rendkívül alacsony biztosítási díj nem tükrözi az ezen ágazaton belüli kivitel biztosításából eredő tényleges kockázatokat. Az említett, rendelkezésre álló szempontok alapján máris megállapítható, hogy nem zárható ki az a lehetőség, hogy a Sinosure által felszámított díjak nem alkalmasak a hosszú távú működés költségeinek fedezésére, sőt mi több, ez valószínűnek tűnik.
(245)
A Sinosure együttműködésének hiányában a Bizottság ezt a megállapítást még inkább alátámasztó további tényezőket is figyelembe vett. A nyilvánosan hozzáférhető bizonyítékok már jelenleg is kifejezetten igazolják, hogy a Sinosure valójában hosszú távon működési veszteséget termelve működik (77). A Bizottság elemezte a Sinosure 2006 és 2011 közötti időszakra vonatkozó éves beszámolóiban szereplő, a vállalat által a kérdőív kitöltése során feltüntetett nyereségességi számadatok indokolása céljából benyújtott eredménykimutatások kapcsolódó számadatait is. Ezek a számadatok azt mutatják, hogy a Sinosure az összes biztosítási tevékenységéből származó jelentős hosszú távú működési veszteségről számolt be, amely nem tartalmazza a befektetési jövedelmet és más jövedelmeket. Pontosabban 2006 és 2011 között (egyedül 2010 kivételével) minden évben a kifizetett követelések már (közel) egyenlők a Sinosure-hoz beérkezett díjak nettó összegével vagy (messze) meghaladják azt. Ha a működési kiadásokat és a jutalék költségeit is levonjuk a nettó díjakból, még jelentősebb veszteség az eredmény. A számadatok azt mutatják, hogy a 2010-ben jelentkező mérsékelt nyereség ellenére a biztosítási tevékenységekből származó működési veszteség a teljes időszakban jelentős. Az éves beszámolók szerint a Sinosure teljes bevétele jelentős részben a befektetési és más jövedelmekből származik, amelyek az exporthitel-biztosítási program életképességének értékelése szempontjából lényegtelenek. Mivel a rövid lejáratú exporthitel-biztosítás adja a Sinosure üzleti tevékenységének túlnyomó többségét, ellenkező értelmű bizonyíték hiányában megállapítást nyert, hogy a Sinosure exporthitel-biztosítási programjából jelentős hosszú távú veszteséget termelt.
Mivel a Sinosure exporthitel-biztosítási programja veszteséges, a gazdasági előny meglétét az exportáló gyártók által fizetett díjaknak a piacon elérhető díjakkal történő összehasonlításával állapítják meg. A Sinosure az egyetlen hivatalos exporthitel-biztosító, ennélfogva teljes körű ellenőrzést gyakorol a belföldi piac felett. Mivel az ilyen eszközökhöz Kínán belül nem áll rendelkezésre kereskedelmi viszonyítási alap, és mivel a kormányzati beavatkozás a kínai pénzügyi piac torzulását okozza, ésszerű Kínán kívüli viszonyítási alapot - tehát a normál piaci helyzetben felszámított díjakat - alkalmazni. Ez alapján - amint az alább, a támogatási összeg kiszámításáról szóló szakaszban olvasható - a díjak a piaci értéknél alacsonyabbak, és gazdasági előny valósul meg.
(246)
Ezek a támogatások az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdésének a) pontja értelmében exportteljesítmény-függők, mivel kivitelhez kötöttek. Ezen felül az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyediek is, mivel a hozzáférés bizonyos vállalatokra korlátozódik. A napelemek és a napmodulok konkrétan szerepelnek az új és csúcstechnológiát alkalmazó termékek 2006. évi Címtárában, ami feltétele annak, hogy a 2004.évi közleményben meghatározott kedvezményes elbánásban részesülhessenek. Ezen túlmenően a Sinosure egyik fő célkitűzése a nemzeti politikák és tervek - többek között a fotovillamos ágazat 12. ötéves tervének - végrehajtása. A 840-es terv és 421-es terv néhány más, ezekben kijelölt ágazat mellett a fotovillamos ágazatot is támogatja (lásd a (232) és a (233) preambulumbekezdést). Ezen túlmenően a fotovillamos ágazat a 40. sz. határozat, valamint más tervdokumentumok és törvények értelmében támogatott iparágnak minősül (lásd a (207) és a (208) preambulumbekezdést). Ez a gazdasági ágazat a „stratégiai fontosságú és feltörekvő iparágak” kategóriájába tartozik, amelyek több kormányzati politika értelmében is számos előnyben részesülnek (lásd a (102) preambulumbekezdést). A legtöbb exportáló gyártó hivatalosan szintén új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozás, aminek köszönhetően - az előnyös kormányzati politikák miatt - számos előnyben részesülnek.
(247)
Ennélfogva egyértelmű, hogy a Sinosure vagy a biztosítási díjat részlegesen visszatérítő helyi hatóságok által biztosított előnyök nem állnak rendelkezésre valamennyi gazdasági ágazat és vállalkozás számára, hanem kizárólag azokra az ágazatokra és vállalkozásokra korlátozódnak, amelyek kifejezetten megfelelnek a kapcsolódó kormányzati támogatási politikák és az azokat alátámasztó dokumentumok feltételeinek. A Bizottság megállapítja, hogy a Sinosure és/vagy a helyi hatóságok által az érintett termék gyártóinak nyújtott előnyök az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedinek minősülnek. Ezen túlmenően, mivel nem volt arra utaló bizonyíték, hogy a támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontjában foglalt objektív szempontokon és feltételeken alapulna, a gazdasági előny ebben a tekintetben is egyedi.
f) Következtetés
(248)
A vizsgálat kimutatta, hogy a vizsgálati időszakban a mintába felvett exportáló gyártók hat csoportja részesült a Sinosure által nyújtott exporthitel-biztosításból származó előnyben.
(249)
A Sinosure által a fotovillamos ágazatnak nyújtott exporthitel-biztosítás támogatásnak minősül, amennyiben biztosítási díjai kedvezőbbek a piaci értéknél.
(250)
Az exportáló gyártók számára biztosított pénzügyi támogatásra és gazdasági előnyre, illetve az egyedi jellegre tekintettel ezt a támogatást kiegyenlíthetőnek kell tekinteni.
g) A támogatás összegének kiszámítása
(251)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő feleket érintő, a vizsgálati időszak vonatkozásában megállapított gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A gazdasági előny kiszámítása a hitelgaranciákat érintő helyzethez hasonlóan történik. A kedvezményezetteknek juttatott gazdasági előny az alaprendelet 6. cikkének c) pontja szerint a hitelt felvevő vállalat által a Sinosure rövid lejáratú biztosítása esetében fizetendő díj összege és a vállalat által a piacon megszerezhető, összehasonlítható exporthitel-biztosítás esetében fizetendő összeg közötti különbözet.
(252)
Mivel a Sinosure által nyújtott exporthitel-biztosítás kormánypolitikai célkitűzések megvalósításának eredménye, és mivel egyetlen hivatalos exporthitel-ügynökségként a Sinosure monopolhelyzetben van a belföldi piacon, a megfelelő piaci viszonyítási alapot az alább ismertetett módszer alkalmazásával hozták létre. Ezenkívül a kínai kormány és a Sinosure együttműködésének hiányában a Bizottság a rendelkezésre álló tények alapján állapította meg a fotovillamos ágazat gyártói számára nyújtott biztosítás megfelelő piaci díját.
(253)
A Bizottság úgy véli, hogy a legmegfelelőbb viszonyítási alap, amelyre vonatkozóan hozzáférhető adatok állnak rendelkezésre, az Amerikai Egyesült Államok Export-Import Bankja (Ex-Im Bank) által alkalmazott díjak. A nyilvánosan hozzáférhető információk (78) szerint az Ex-Im Bank az Egyesült Államok szövetségi kormányának hivatalos exporthitel-ügynöksége, amelynek működése önfenntartó. Az Ex-Im Bank tevékenységei magukban foglalják az exporthitel-biztosítást és más tevékenységeket, például a forgótőke-garanciákat és a hitelgaranciákat (vevőfinanszírozás). Célja, hogy a nemzetközi vevők részére megvalósuló egyesült államokbeli export támogatása útján munkahelyeket teremtsen és támogasson az Egyesült Államokban. Az Ex-Im Bank az Egyesült Államok Kongresszusának megbízásából állami vállalatként jár el. Ezért számos hasonlóság figyelhető meg a Sinosure-ral, és a bank megfelelő viszonyítási alapul szolgáló intézménynek minősül.
(254)
A viszonyítási alapul szolgáló díjat a biztosított összegre 90 %-os fedezetet nyújtó és 120 napos időtartamú teljesforgalom-biztosítások esetében az OECD-országokba irányuló kivitelre felszámított tényleges díjak alapján számították ki. A tényleges díj a külföldi vevőknek a fizetőképességük és nemteljesítésük kockázata szerinti öt kategóriájára vonatkozó értékek átlagos középértéke. Ez az érintett termék gyártói által a piacon fizetendő díj kiszámításához rendelkezésre álló legpontosabb viszonyítási alap.
(255)
Az előny összegét a kínai kormány által biztosított információk felhasználásával számították ki, és ez a Sinosure exporthitel-biztosításainak fedezete alatt álló összegekre, valamint a vizsgálati időszakban az ilyen biztosítások tekintetében kifizetett díjakra vonatkozik. A Sinosure-ral együttműködő vállalatok által közölt információkat nem használták fel, mivel egyértelmű volt, hogy a kínai kormánynak több adat volt a birtokában (például nem minden vállalat számolt be Sinosure-ral kötött biztosításáról a kérdőív kitöltésekor, illetve nem jelentette azt a helyszíni ellenőrzések során).
(256)
A biztosítási díj helyi hatóságok általi részleges visszatérítését illetően a kiszámított előny a mintába felvett vállalatok számára a vizsgálati időszakban nyújtott visszatérítések és támogatások mértékének felel meg.
(257)
Ebben a rendszerben a vizsgálati időszak alatt a mintába felvett exportáló gyártók tekintetében megállapított támogatási ráták a következők:
Exportgaranciák és exportbiztosítékok
Vállalat/Csoport
Támogatási ráta
A Wuxi Suntech Power Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,58 %
A Yingli Green Energy Holding Company és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,95 %
A Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. Solar Group és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,71 %
A JingAo Group és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,50 %
A Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,39 %
A Delsolar (Wujiang) Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
0,63 %
A Jinko Solar Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,00 %
3.4.1.5. Az offshore holdingtársaságokhoz biztosított hozzáférésből és a hitelek kormány általi visszafizetéséből származó előnyök
(258)
A vizsgálat megerősítette, hogy a mintába felvett vállalatok a vizsgálati időszak alatt nem jutottak gazdasági előnyhöz a program keretében.
3.4.2. Támogatási programok
3.4.2.1. Exporttermék-kutatási és -fejlesztési Alap
(259)
A vizsgálat megerősítette, hogy a mintába felvett vállalatok a vizsgálati időszak alatt nem jutottak gazdasági előnyhöz a program keretében.
3.4.2.2. Az „Ismert Márkák” és a „Világvezető Kínai Márkák” elnevezésű program fejlesztéséhez nyújtott támogatások
(260)
A Bizottság megállapította, hogy a mintába felvett egyes exportáló gyártók a vizsgálati időszakban előnyhöz jutottak a programok keretében. A szerzett gazdasági előny alacsony összege és a támogatási különbözetre gyakorolt elhanyagolható hatása miatt azonban a Bizottság nem ítélte szükségesnek a programok kiegyenlíthetőségének vizsgálatát.
3.4.2.3. Az iparágak külföldi terjeszkedéséhez nyújtott források Kuangtung tartományban
(261)
A vizsgálat megerősítette, hogy a mintába felvett vállalatok a vizsgálati időszak alatt nem jutottak gazdasági előnyhöz a program keretében.
3.4.2.4. Golden Sun demonstrációs program
a) Bevezetés
(262)
A panaszban foglaltak szerint az érintett termék gyártói támogatásban részesültek a kínai kormány által 2009 júliusában végrehajtott Golden Sun demonstrációs program (Golden Sun program) keretében. A panasz meggyőző bizonyítékot tartalmazott arra vonatkozóan, hogy a mintába felvett exportőrök közül négy a program keretében közvetlen támogatásban részesült az érintett termékre vonatkozóan. A panasz továbbá arra is rávilágított, hogy a mintába felvett exportőrök egyikét 2011-ben a projektüzemeltetők (azaz a fotovillamos rendszerekkel előállított villamos energiát termelő és értékesítő társaságok) által kiépített teljes kapacitás 70 %-a vonatkozásában az érintett termék szállítójaként választották. A panasz arra utaló információkat is tartalmazott, hogy a Golden Sun finanszírozást nem átlátható módon és nem versenyeztetés útján osztották fel a projektgazdák között.
b) Az együttműködés hiánya és a rendelkezésre álló tények felhasználása
(263)
Amint azt a fenti (104) és (105) preambulumbekezdésben részletesebben kifejtettük, a Bizottság a kérdőívben, a hiánypótlást kérő levélben, majd a kínai kormánynál tett helyszíni ellenőrző látogatás során információkat kért a Golden Sun programról, amelyeket a kínai kormány nem adott meg.
(264)
A kérdőívben és a hiánypótlást kérő levélben kért információkat illetően a kínai kormány kitartott azon állítása mellett, hogy ez a támogatási program nem az érintett termék gyártóira vonatkozik. Ennek eredményeképpen a kínai kormány a „tárgytalan” lehetőséget megjelölve több, a programmal, valamint az érintett termék gyártóinak nyújtott előnyökkel kapcsolatos kérdésre sem adott választ. Ezenfelül a kínai kormány nem ismertette a kérdőívben kért valamennyi kapcsolódó törvényt, rendeletet, igazgatási iránymutatást és más jogszabályt, és mindössze a fő jogalap megadására szorítkozott.
(265)
A Golden Sun programmal kapcsolatos ellenőrző ülés előtt a Bizottság felkérte a kínai kormányt, hogy nyújtsa be a korábban ismertetett fő jogalap valamennyi mellékletét, valamint hogy közölje, szándékában áll-e a programmal kapcsolatos további hivatalos dokumentumokat átadni. A kínai kormány átadta a kért mellékleteket, azonban jelezte válaszában, hogy további dokumentumokat nem kíván átadni. Ezt követően a Bizottság a program keretében ténylegesen finanszírozott projektekkel és az ennek a programnak megfelelően odaítélt összegekkel kapcsolatos, a Pénzügyminisztérium által kiadott költségvetési dokumentumot ismertetett a kínai kormánnyal, amelyet az együttműködő exportőrök nyújtottak be (a Pénzügyminisztérium 2010. december 2-i, 965 [2010]. sz. dokumentuma). E dokumentum függelékeiből az derül ki, hogy a mintába felvett exportőrök egyike jelentős mértékű Golden Sun finanszírozást kapott mind saját projektjeire, mind a támogatható berendezés számos, a Golden Sun program által finanszírozott projekt keretében tevékenykedő szállítójaként. A Pénzügyminisztériumnak az ellenőrzésen jelen lévő képviselői ismerték a bemutatott dokumentumot, és a Bizottság felkérte őket, hogy adják át a Golden Sun program végrehajtásának éveire vonatkozó valamennyi hasonló, a Pénzügyminisztérium által kiadott költségvetési dokumentumot. Habár a Pénzügyminisztérium képviselői elvben beleegyeztek a kért dokumentumok átadásába, azokat később mégsem küldték meg a Bizottságnak.
(266)
A Bizottság továbbá ismertette a Kereskedelmi Minisztériummal a Golden Sun programmal kapcsolatosan egy tartomány és egy település helyi pénzügyi hivatala által kiadott és az együttműködő exportőrök egyike által benyújtott költségvetési dokumentumokat, és felkérte a kínai kormányt, hogy adja át a programmal kapcsolatos hasonló (tehát tartományok vagy települések által kiadott), releváns dokumentumokat. A kínai kormány válaszában azt állította, hogy nem állnak rendelkezésére ezek a dokumentumok, mivel azok az érintett tartományok és/vagy települések dokumentumai, így a kormány nem tudja átadni azokat.
(267)
A kínai kormány 2013. június 3-i levelében megismételte azon álláspontját, hogy a Golden Sun program nem az érintett termék gyártóira vonatkozik, és azt a magyarázatot adta, hogy ezek a gyártók a program keretében csak erőművek projektüzemeltetőiként és nem napelempanelek gyártóiként jutottak előnyhöz, mivel a program kizárólag projektüzemeltetők részére nyújt támogatást. A levélben ugyancsak helytelenül állítják, hogy a Bizottság kizárólag három konkrétan megnevezett dokumentumot kért, amelyeket a kínai kormány át is adott. Ez valótlan állítás, mivel a Bizottság az ellenőrzés során a Pénzügyminisztérium által kiadott (a Bizottság 2013. május 23-i levelében is kifejezetten említett), valamint az exportáló gyártók telephelye szerint illetékes helyi hivatalok által kiadott (az exportáló gyártók által benyújtott konkrét dokumentumokra utaló) konkrét költségvetési dokumentumokat kért, amelyeket a kínai kormány nem adott át.
(268)
Ezenfelül a Bizottság konkrét tájékoztatást kért az egyik mintába felvett együttműködő exportőr számára a Golden Sun program keretében juttatott kifizetésekről, ahol az exportőr az érintett terméket szállította, és a kifizetés közvetlenül a kormánytól származott. A kínai kormány az ellenőrző látogatás során ismét nem tudott magyarázattal és részletes adatokkal szolgálni a helyzetet illetően, így egyszerűen kapcsolatba lépett a vállalat jogi tanácsadójával, aki állítólag azzal érvelt, hogy az ellenőrző látogatás során tisztázták a helyzetet a bizottsági tisztségviselőkkel, ami nem volt maradéktalanul igaz. A helyzettel kapcsolatos további információk az alábbi (276)-(278) preambulumbekezdésben szerepelnek. Amint az az alábbi (275)-(278) preambulumbekezdésben foglalt további részletekből is kiderül, a vizsgálat megállapította, hogy a mintába felvett együttműködő gyártók számára a Golden Sun program szerinti támogatások előnyt biztosítottak, ideértve különösen az érintett termék szállítására vonatkozóan. A vizsgálat során ellenőrzött bizonyítékok és tények vitathatatlanul cáfolták a kínai kormány azon álláspontját, hogy ez a program nem biztosít előnyt az érintett termék gyártása tekintetében.
(269)
A kínai kormány együttműködésének hiánya miatt a Bizottság nem tudta ellenőrizni a Golden Sun program és az érintett termék gyártói számára biztosított tényleges előny számos kulcsfontosságú szempontját. Ráadásul a kínai kormány nem nyújtott be valamennyi kért kapcsolódó dokumentumot, nevezetesen a Golden Sun program előirányzatairól a program végrehajtásának éveire vonatkozóan a Pénzügyminisztérium által kiadott költségvetési dokumentumokat. Ennélfogva az alaprendelet 28. cikkének megfelelően a vizsgálat egyes megállapításai a rendelkezésre álló legmegbízhatóbb tényeken alapulnak.
c) Jogalap
(270)
A fő jogalap a Pénzügyminisztérium, a Tudományért Felelős Minisztérium és a Nemzeti Energiatanács által 2009. július 16-án kiadott, a Golden Sun demonstrációs program végrehajtásáról szóló közlemény és ennek a Golden Sun demonstrációs program keretében a pénzügyi támogatási alap kezelésére vonatkozó ideiglenes intézkedések című melléklete (CaiJian, 2009. évi 397. sz.); a Golden Sun demonstrációs programhoz kapcsolódó megbízatások sikeres végrehajtásáról szóló körlevél (2009. évi 718. sz.), a 2010. évi Golden Sun demonstrációs program sikeres teljesítéséről szóló körlevél (2010. évi 622. sz.); a Pénzügyminisztérium által2010. december 2-án kiadott, a 2010. évi Golden Sun demonstrációs programok építési költségeihez kapcsolódó finanszírozási támogatási költségvetési indexekre vonatkozó utasításokról szóló körlevél (2010. évi 965. sz.; a hebei Pénzügyi Hivatal által 2011. szeptember 1-jén kiadott, a 2011. évi Golden Sun programokra előirányzott költségvetési támogatásra vonatkozó költségvetési cél elosztásáról szóló körlevél, JCJ, 336. sz.; a hengsuji települési Pénzügyi Hivatal által 2011. november 8-án kiadott, a 2011. évi Golden Sun programokra előirányzott költségvetési támogatásra vonatkozó költségvetési cél elosztásáról szóló körlevél, HCJ 135. sz.
d) A vizsgálat megállapításai
(271)
A Golden Sun programot 2009-ben hozták létre a megosztott napenergiát hasznosító fotovillamos rendszerek gazdasági ágazatán belüli technológiai fejlődés és fokozatos fejlesztés ösztönzése céljából. A programért felelős központi hatóságok a Pénzügyminisztérium, a Tudományért Felelős Minisztérium és a Nemzeti Energiatanács. A Golden Sun program végrehajtásáról szóló közleményben felsorolnak számos, az e program keretében támogatási jogosultságot biztosító kritériumot, ideértve a következőket: a) a vállalatnak szerepelnie kell a Golden Sun demonstrációs projekt helyi végrehajtási tervében; b) legalább 300 kWh teljesítményű beépített kapacitással kell rendelkeznie; c) az építési időszak legfeljebb egy év lehet, a működési időszaknak pedig legalább húsz évnek kell lennie; d) a fotovillamossági projektek tulajdonosainak összesen legalább 100 millió RMB értékű eszközzel és a befektetési költségek legalább 30 %-ának megfelelő tőkével kell rendelkeznie; és e) a fotovillamos energiatermelési projektekben alkalmazott megosztott rendszerek és kulcsfontosságú berendezések gyártóit ajánlattételi eljárás útján kell kiválasztani. A kormány a támogatható projektek teljes befektetési költségének legfeljebb 50 %-át biztosíthatja, míg a kiépített elektromos hálózat nélküli távoli területeken működő projekttulajdonosok esetében a támogatás felső határa 70 %.
(272)
Ami az eljárást illeti, a program keretében támogatásra igényt tartó vállalatoknak be kell nyújtaniuk pályázatukat és a kísérő dokumentumokat az illetékes kormányzati hatósághoz. A program szervezéséért felelős, tartományi szintű pénzügyi, technológiai és energiaügyi hivatalok közös összefoglaló jelentést nyújtanak be a Pénzügyminisztériumnak, a Tudományért Felelős Minisztériumnak és a Nemzeti Energiatanácsnak, amelyek feladata a tartományi projektek felülvizsgálata a műszaki programok, az építési feltételek, a finanszírozás és valamennyi egyéb szempont szerint. A kormány végső jóváhagyását követően a Pénzügyminisztérium a támogatást közvetlenül a projekttulajdonos számára utalja ki, és megőrzi a kapcsolódó jóváhagyási és kifizetési dokumentumokat.
(273)
A gyakorlatban a projektüzemeltetők finanszírozási pályázatot nyújtanak be a kormányhoz azt követően, hogy leszerződtek a támogatható fotovillamos berendezés (azaz az érintett termék) szállítójával/szállítóival. A vonatkozó jogszabályok értelmében a támogatható fotovillamos berendezés e szállítóit pályázati eljárás keretében választják ki. Ennek ellenére a kínai kormány nem adott magyarázatot arra vonatkozóan, hogy miként alkalmazza mérlegelési jogkörét a Golden Sun demonstrációs projekt helyi végrehajtási terveinek a projektüzemeltetői kiválasztásakor, és hogy e projektüzemeltetők miként választják ki a támogatható fotovillamos berendezés szállítóit. A kínai kormány és az érdekelt felek nem bizonyították a kiválasztási eljárás nyílt, átlátható és megkülönböztetéstől mentes voltát, mivel nem nyújtották be a kapcsolódó dokumentációt. Nincs arra utaló jel, hogy bármilyen külföldi fotovillamos berendezés beszerzésére került volna sor. A támogatható fotovillamos berendezések jelentős részét egyetlen, mintába felvett együttműködő gyártó biztosította. A rendelkezésre álló tények alapján ezért az intézmények arra a következtetésre jutottak, hogy a Golden Sun Programot arra használták fel, hogy mesterséges keresletet teremtsenek az érintett termék egyes kiválasztott kínai gyártói által előállított termékek iránt. Amennyiben a kormány támogathatónak ítéli a projektet, biztosítania kell a finanszírozást.
(274)
A Golden Sun program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében a kínai kormánytól származó transzfer formájában támogatást nyújtott az érintett termék gyártói számára.
(275)
A vizsgálat során mindenekelőtt megállapították, hogy a Golden Sun program keretében számos, a mintába felvett együttműködő gyártó közvetlen támogatásban részesült a telephelyeiken található, napenergiát hasznosító berendezések telepítéséhez. Ezek a mintába felvett együttműködő gyártóknak kifizetett támogatások részben ellentételezik a máskülönben általuk viselendő költségeket, tehát közvetlenül kapcsolódnak az érintett termékhez.
(276)
A vizsgálat megállapította továbbá, hogy a mintába felvett együttműködő gyártók e program keretében finanszírozásban részesültek az érintett termék független projektüzemeltetők számára történő szállítása tekintetében is. Nevezetesen a helyszíni vizsgálat során megállapították, hogy a kínai kormány a mintába felvett egy együttműködő exportőr számára közvetlenül jelentős egyösszegű kifizetést biztosított a Golden Sun programból támogatott 40 projekt mindegyike tekintetében, amelyekhez az exportőr az érintett terméket szállította. A mintába felvett együttműködő exportáló gyártó a kérdőívre adott válaszában nem számolt be ilyen összegről. A Pénzügyminisztérium 2010. évi körleveléből kiderült, hogy ezt az együttműködő exportőrt az érintett termék mind a magán-, mind az állami szférába tartozó számos független projektüzemeltető számára történő szállításra választották ki. A Bizottság megkísérelt tájékoztatást kérni a kínai kormánytól a mintába felvett együttműködő exportőr számára történt közvetlen kifizetésről, mivel a 2009. évi közleményben a Golden Sun programra vonatkozó ideiglenes intézkedések 13. cikke kifejezetten előírja, hogy a támogatást közvetlenül a projektüzemeltetőnek (tehát nem a fotovillamos berendezés szállítójának) kell kifizetni, és a kínai kormány az ellenőrzés során ezt kifejezetten megerősítette. Amint azt fent kifejtettük, a kínai kormány nem tudott indokolással szolgálni az ellenőrző látogatás során arra vonatkozóan, hogy a mintába felvett exportőrök egyike miért részesült közvetlen támogatásban. 2013. június 3-i levelében a kínai kormány észrevételeit kizárólag a 40 projekt egyikére korlátozta, azt állítva, hogy a projektüzemeltető és a mintába felvett együttműködő exportáló gyártó korábban pénzügyi megállapodást kötött egymással, mivel az üzemeltető nem rendelkezett elegendő összeggel a mintába felvett exportáló gyártó kifizetéséhez, ezért abban állapodtak meg, hogy a támogatást közvetlenül a mintába felvett együttműködő exportáló gyártónak fizetik ki. Mivel ez a megalapozatlan és rendkívül rövid indokolás, amely a pénzügyminisztériumi dokumentumban felsorolt, a mintába felvett együttműködő exportőrt érintő 40 projekt közül kizárólag egyre vonatkozott, egyáltalán nem volt elégséges a Bizottság számára a helyzet tisztázásához.
(277)
A mintába felvett együttműködő exportőr 2013. június 24-i levelében szereplő indokolás szerint a 40 érintett projektre nyújtott közvetlen kifizetéseket azért nem jelentették be, mert a projektüzemeltető és nem a szállító számára nyújtott „felhasználói” támogatásokról van szó. Az exportőr megerősítette, hogy a Pénzügyminisztérium körlevelében felsorolt 40 projekthez kapcsolódó szállítások tekintetében közvetlenül egyösszegű kifizetésben részesült, és hozzátette, hogy a kormánynak lehetősége van közvetlen transzfert biztosítani a szállító számára, amit azzal indokolt, hogy ez biztosítja a támogatásoknak kizárólag az engedélyezett fotovillamos rendszerek tekintetében történő felhasználását, valamint elősegíti az ellenőrzést. Ugyanakkor az exportőr válaszában arra az egyetlen projektre fókuszált, amelyre vonatkozóan a helyszínen dokumentumokat gyűjtöttek, és teljes mértékben figyelmen kívül hagyta azt a másik 39 projektet, amelyre közvetlenül Golden Sun finanszírozást kapott. Noha az exportőr bebizonyította, hogy az erre a konkrét projektre nyújtott finanszírozást követelésként és nem állami támogatás előlegeként könyvelték, semmilyen további bizonyítékot nem nyújtott be arra vonatkozóan, hogy ez a projekt vagy a többi projekt bármelyike - köztük a finanszírozásban részesült érintett termék szállítása - ténylegesen teljesült volna. Az exportőrtől kapott információk a közvetlen állami kifizetéseknek a fent említett azon végrehajtási szabályokkal való következetlenségeit sem magyarázzák, amelyek szerint a kínai kormány a pénzösszeget rendes esetben a projektüzemeltetőnek és nem a berendezés szállítójának fizeti ki.
(278)
A Bizottság úgy véli, hogy a kínai kormánynak a mintába felvett együttműködő exportőr és a projektüzemeltető közötti pénzügyi megállapodásáról szóló indokolása nem meggyőző, mivel szokatlannak tűnik, hogy két magánfél önállóan - a kormány részvétele és feltehetően tudta nélkül - határozzon egy kormányzati fellépést (azaz a 2009. évi közlemény 13. cikkétől eltérve, közvetlenül a szállítónak nyújtott kormány általi kifizetést) érintő megállapodás megkötéséről. A kínai kormány nem szolgált meggyőzőbb bizonyítékokkal és észrevételekkel a szállítóknak történt közvetlen kifizetések ezen szempontjára vonatkozóan, és úgy döntött, hogy válaszát a mintába felvett együttműködő exportőr által végrehajtott 40 projekt közül kizárólag egyetlenegy meg nem nevezett projektre korlátozza. Indokolásában az érintett exportőr ugyancsak nem tért ki a kínai kormány által az általa pontosan meg nem nevezett projekt üzemeltetőjének nehéz pénzügyi helyzetére tett, említett észrevételre. Ezen túlmenően az exportőrnek a közvetlen kifizetés lehetősége és ennek okai tekintetében megfogalmazott állításait más források és a kínai kormány sem erősítették meg.
(279)
A kínai kormány és a mintába felvett együttműködő exportőr fent vázolt korlátozott körű és ellentmondásos észrevételei fényében az egyetlen közös pont és a levonható következtetés az, hogy a kínai kormány általi egyösszegű közvetlen kifizetést a mintába felvett együttműködő exportőr részére az tette szükségessé, hogy biztosítani lehessen, hogy ez az exportőr kapja a pénzt, mivel a projektüzemeltető pénzügyi nehézségei veszélyeztették volna a fizetés teljesítését. Mindez azonban nem változtat azon a tényen, hogy a mintába felvett együttműködő exportőr nem tudta megmondani, miként használta fel a kormánytól kapott egyösszegű kifizetést, a fotovillamos berendezések végül eljutottak-e a projektüzemeltetőkhöz, és a projektüzemeltetők milyen árat fizettek értük, ha fizettek egyáltalán. Mivel más rendelkezésre álló vagy a Bizottság számára egyébként ésszerűen elérhető bizonyíték hiányában a Bizottság ezért az alaprendelet 28. cikke alapján megállapította, hogy a mintába felvett együttműködő exportőr számára történt egyösszegű kifizetés az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja értelmében közvetlen támogatásnak minősül.
(280)
A Bizottság továbbá megállapítja, hogy az érintett termék szállítóinak projektüzemeltető minőségben, vagy a fotovillamos berendezés független projektüzemeltetők részére történő állítólagos szállítására nyújtott támogatás az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében előnyökhöz juttatja őket. Projektüzemeltetőként a Golden Sun program keretében nyújtott finanszírozás lehetővé teszi az érintett termék gyártói számára, hogy megtakarításaik keletkezzenek a napenergiát hasznosító berendezések telepítési költségei terén. A fotovillamos berendezés független projektüzemeltetők részére történő szállítása esetén a Golden Sun program keretében nyújtott finanszírozás közvetlenül az érintett termék gyártóinál marad anélkül, hogy ténylegesen le kellene szállítaniuk a berendezést és/vagy azzal, hogy a finanszírozás védelmet nyújt számukra a független projektüzemeltető általi fizetés elmaradásának kockázatától. Ez utóbbi esetben az érintett termék gyártói olyan kifizetésben részesülnek, amelyet máskülönben nem kaptak volna meg a független projektüzemeltetőtől.
(281)
Ez a támogatási program az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedi, mivel maga a jogszabály, amelynek alapján a támogatást biztosító hatóság működik, a programhoz való hozzáférést kizárólag a jogszabályban felsorolt számos feltételt teljesítő, meghatározott projektüzemeltetőkre, és tágabb értelemben kizárólag a napenergia-ágazatban érintett projektüzemeltetőkre korlátozza. Továbbá, mivel a kiválasztási eljárás nem alapul nyílt, átlátható és megkülönböztetéstől mentes pályáztatási eljáráson sem a fotovillamos berendezés szállítója, sem a projektüzemeltető esetében, és mivel a kínai kormány közvetlen kifizetéseket teljesít a fotovillamos berendezések szállítói részére, a program azért is egyedi, mivel a tények szerint csak a fotovillamos berendezések szállítóinak némelyikét juttatja előnyhöz. Ez a program nem teljesíti az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontjában foglalt, az egyedi jelleg tilalmára vonatkozó követelményt, mivel a vállalatoknak a helyi projekt-végrehajtási tervekbe történő felvétele, valamint a különböző technikai és pénzügyi szempontok alapján végül kiválasztandó projektek tekintetében meghatározott tényleges kiválasztási feltételek nem objektívek, és nem alkalmazhatók automatikusan.
e) Következtetés
(282)
A Golden Sun program egy vissza nem térítendő támogatás formájában nyújtott egyedi támogatás. A vizsgálat során megállapították, hogy a mintába felvett egyes együttműködő exportőrök gazdasági előnyhöz jutottak ebből a támogatásból.
f) A támogatás összegének kiszámítása
(283)
Ebben a rendszerben a vizsgálati időszak alatt a mintába felvett exportáló gyártók tekintetében megállapított támogatási ráták a következők:
Golden Sun demonstrációs program
Vállalat/Csoport
Támogatási ráta
A Wuxi Suntech Power Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,00 %
A Yingli Green Energy Holding Company és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,24 %
A Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,09 %
JA Group
0,00 %
A Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,00 %
A Delsolar (Wujiang) Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
0,02 %
A Jinko Solar Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,05 %
3.4.3. Közvetlen adómentességet és adócsökkentést biztosító programok
3.4.3.1. A „két évig adómentesség, három évig fele adó” program külföldi tőkével működő vállalatoknak (ktv-k)
a) Bevezetés
(284)
A panaszban foglaltak szerint a külföldi tőkével működő vállalatok és a külföldi vállalatok társasági adójáról szóló törvény (a ktv-k társasági adójáról szóló törvény) útján egy 1991-ben elfogadott konkrét jogszabály ösztönzi a külföldi befektetéseket Kínában. Az úgynevezett külföldi tőkével működő vállalatoknak (ktv-k) nyújtott előnyök közé tartozik többek között a „két évig mentesség, három évig fele adó” elnevezésű program, amely a ktv-k első két nyereséges évében teljes körű adómentességet, a következő három évben pedig az alkalmazandó társaságiadó-kulcs felének elengedését biztosítja.
(285)
Létezik ennek a programnak egy külön változata az új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozásnak minősülő vállalatok, valamint egyes kijelölt területeken található vállalatok számára. A program e változatának keretében biztosított előnyöket a 2013-as éven túl is biztosítják. A vizsgálat során megállapították, hogy az együttműködő exportőrök egyike (a Yingli Hainan) e 2011-ben elindított program keretében - a 2011-es és 2012-es évre vonatkozó teljes adómentességgel, a következő három évben pedig az adókulcs 50 %-os csökkentésével - gazdasági előnyben részesül.
(286)
A Bizottság a kínai kormánynál tett ellenőrző látogatása során ellenőrizni kívánta ezt a programot. A kínai kormány azonban nem nyújtott tájékoztatást a „két évig mentesség, három évig fele adó” program e külön változatáról. A kínai kormány 2013. június 3-i levelében azzal érvelt, hogy a panaszban nem tértek ki erre a programra, és ez a program nem helyettesíti a ktv-knek szóló „két évig mentesség, három évig fele adó” program földrajzi korlátozás nélkül alkalmazandó változatát, amely a panaszban szerepel. A Bizottság figyelembe veszi a kínai kormány magyarázatát, és úgy értelmezi, hogy ez az adóprogram hivatalosan elkülönül a ktv-knek szóló „két évig mentesség, három évig fele adó” programtól. Mivel azonban az ebből származó előnyök a ktv-knek szóló program lejártát követően is fennállnak, azok mechanizmusai, jellege és hatásai megegyeznek a ktv-knek szóló program keretében biztosított előnyök hasonló jellemzőivel, és mivel a programot a mintába felvett együttműködő exportőrök egyike jelentette be, a Bizottság úgy véli, hogy az - a ktv-knek szóló „két évig mentesség, három évig fele adó” program folytatásaként - szoros kapcsolatban áll ezzel a korábbi programmal, és ki kell egyenlíteni. E tekintetben a Bizottság megállapítja, hogy az alaprendelet 10. cikkének (1) bekezdése a panaszos által megnevezett bármely „vélelmezett támogatás” kivizsgálását lehetővé teszi, és nem hivatkoznak benne „vélelmezett támogatási program”-ra. Mivel ebben az esetben mindkét program azonos támogatást biztosít - tehát a társasági adóból származó bevétel elmaradását eredményezi -, a Bizottságnak jogában áll azokat egyetlen támogatásként vizsgálni.
b) Jogalap
(287)
E program jogalapja a ktv-k társasági adójáról szóló törvény 8. cikke és a Kínai Népköztársaság a külföldi tőkével működő vállalatok és a külföldi vállalatok társasági adójáról szóló törvénye végrehajtási szabályzatának 72. cikke. A kínai kormány szerint a 2008. évi társasági adóról szóló törvénynek, nevezetesen e törvény 57. cikkének a 2007. március 16-i, a Kínai Népköztársaság 10. Országos Népi Kongresszusának 5. ülésszakán történő elfogadásával - a program által biztosított gazdasági előnyök 2012-ig történő fokozatos felszámolása mellett - ezt a programot megszüntették.
(288)
A „két évig mentesség, három évig fele adó” különleges program jogalapja a 2007. évi 40. sz. rendelet, azaz a társasági adóról szóló kínai törvény 57. cikkének (3) bekezdésén alapuló, a különleges gazdasági övezetben és Sanghaj új Pudong városrészében található, csúcstechnológiát alkalmazó vállalatok társasági adójára vonatkozó átmeneti kedvezményes politikák végrehajtásáról szóló államtanácsi közlemény, valamint az új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozások meghatározására vonatkozó közigazgatási intézkedések.
c) A vizsgálat megállapításai
(289)
A társasági adó alól kizárólag a legalább tíz éves működésre tervezett, külföldi tőkével működő termelő vállalatok mentesülnek. A mentesség a vállalat első nyereséges évében kezdődik, és az első két évig tart, amelyet a következő három évben az alkalmazott adókulcs ötven százalékos csökkentése követ.
(290)
A program különleges változata esetében a meghatározott közigazgatási minősítés alapján új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozásként elismert vállalatok támogathatók, tehát alapvető szellemi tulajdonnal kell rendelkezniük, és teljesíthetik a társasági adóról szóló kínai törvény végrehajtási szabályzatának 93. cikkében meghatározott feltételeket.
(291)
Az erre a programra pályázatot benyújtó vállalatoknak be kell nyújtaniuk az éves társaságiadó-bevallást, valamint ennek függelékeit és a pénzügyi kimutatásokat a Központi Adóigazgatósághoz. Ez a gyakorlat alkalmazandó a program különleges változata esetében is.
(292)
A kínai kormány azzal érvelt, hogy a társaságiadó-törvény 2008. évi hatálybalépése óta fokozatosan kivezetik a programot, és az abból származó gazdasági előny 2012 vége után megszűnik. A kínai kormány kijelentette továbbá, hogy a ktv-k számára nem hoztak létre helyettesítő programot, és a ktv-k adóztatása jelenleg megegyezik a többi társaságiadó-alany adóztatásával. A Bizottság megállapítja, hogy ez az adóprogram a vizsgálati időszakban gazdasági előnyt biztosított, mivel a vizsgálati időszakban a fotovillamos gazdasági ágazat számos gyártója részt vett benne. Ezenfelül nem zárható ki, hogy az ebből a programból származó gazdasági előny továbbra sem szűnik meg, illetve hogy rendelkezésre áll egy hasonló helyettesítő program, vagy hogy a jövőben bevezetnek ilyet. Amint azt fent kifejtettük, a vizsgálat megállapította, hogy léteznek a „két évig mentesség, három évig fele adó” programnak egyéb változatai is, amelyek továbbra is gazdasági előnyt biztosítanak a napelempanel-gyártóknak. Ezért a program továbbra is kiegyenlíthetőnek minősül.
(293)
A program különleges változatában csak egyetlen együttműködő exportőr, a Yingli Green Energy vállalat vett részt.
d) Következtetés
(294)
A program - az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja, illetve 3. cikkének (2) bekezdése értelmében - kormányzati bevétel elengedése formájában nyújtott támogatásnak minősül, amelynek révén a támogatásban részesülő vállalat gazdasági előnyhöz jut.
(295)
Ez a támogatási program az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedi, mivel maga a jogszabály, amely szerint a támogatást biztosító hatóság működik, a programhoz való hozzáférést kizárólag a ktv-nek minősülő, és a kapcsolódó jogszabályokban meghatározott konkrét feltételeket teljesítő vállalatokra korlátozza.
(296)
Ennek megfelelően ezt a támogatást kiegyenlíthetőnek kell tekinteni.
(297)
A program érintett változata esetében a rendszert - az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja, illetve 3. cikkének (2) bekezdése értelmében - kormányzati bevétel elengedése formájában nyújtott támogatásnak kell tekinteni, amelynek révén a támogatásban részesülő vállalat gazdasági előnyhöz jut.
(298)
Ez a támogatási program az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedi, mivel az a jogszabály, amelynek alapján a támogatást nyújtó hatóság működik, a programhoz való hozzáférést kizárólag a támogatott kategóriába tartozó vállalatokra és iparágakra, például a fotovillamos gazdasági ágazatra korlátozza. Ez a program a 4. cikk (3) bekezdése értelmében is egyedinek minősül, mivel a jogosultságot meghatározott régiókra korlátozzák.
(299)
Ennek megfelelően a program e változatát kiegyenlíthetőnek kell tekinteni.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(300)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő fél által szerzett, a vizsgálati időszak vonatkozásában megállapított gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A támogatásban részesülő felek által szerzett gazdasági előnyt úgy számították ki, hogy a szokásos adókulcsnak megfelelően fizetendő adó teljes összegéből levonták a kedvezményes adókulcs alapján eddig befizetett összeget. A kiegyenlített összegek a vállalatok 2011. évre vonatkozó társaságiadó-bevallásaiban szereplő számadatokon alapulnak. Mivel a 2012-es adóévre vonatkozó ellenőrzött adóbevallások a mintába felvett együttműködő exportőrök egyikénél sem álltak rendelkezésre, a teljes 2011-es adóévre vonatkozó számadatokat vették figyelembe.
(301)
Ezt a támogatási összeget (számláló) az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban elosztották az együttműködő exportáló gyártók vizsgálati időszakban lebonyolított összes forgalmával, mivel a támogatás megítélése nem az exportteljesítmény függvényében történt, és nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szerint került meghatározásra.
(302)
Ebben a rendszerben a vizsgálati időszak alatt a mintába felvett exportáló gyártók tekintetében megállapított támogatási ráták a következők:
A „két évig mentesség, három évig fele adó” program
Vállalat/Csoport
Támogatási ráta
A Wuxi Suntech Power Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,31 %
A Yingli Green Energy Holding Company és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,35 %
A Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,00 %
A JingAo Group és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,47 %
A Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,00 %
A Delsolar (Wujiang) Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
0,00 %
A Jinko Solar Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
1,03 %
3.4.3.2. Társaságiadó-csökkentés exportorientált ktv-k számára
(303)
A vizsgálat megerősítette, hogy a mintába felvett vállalatok a vizsgálati időszak alatt nem jutottak gazdasági előnyhöz a program keretében.
3.4.3.3. A földrajzi elhelyezkedés alapján a ktv-k számára nyújtott társaságiadó-kedvezmények
(304)
A vizsgálat megerősítette, hogy a mintába felvett vállalatok a vizsgálati időszak alatt nem jutottak gazdasági előnyhöz a program keretében.
3.4.3.4. Adócsökkentés kínai gyártású berendezéseket beszerző ktv-k számára
(305)
A vizsgálat megerősítette, hogy a mintába felvett vállalatok a vizsgálati időszak alatt nem jutottak gazdasági előnyhöz a program keretében.
3.4.3.5. Adójóváírás kutatáshoz és fejlesztéshez ktv-k számára
a) Bevezetés
(306)
A panaszos azt állította, hogy a ktv-k kutatási és fejlesztési tevékenységük tekintetében - a kiadásaik 150 %-ának megfelelő adójóváírás útján - jogosultak a kedvezményes adópolitikára, amennyiben ilyen jellegű tevékenységük az előző évhez képest legalább 10 %-kal nőtt.
(307)
A kínai kormány azt állította, hogy ez a program a társasági adóról szóló törvény 2008. évi hatálybalépésével kivezetési időszak nélkül megszűnt. Számos, a mintába felvett együttműködő exportőr azonban arról számolt be, hogy a 2008. évi társasági adóról szóló törvény értelmében létrehozott hasonló program útján gazdasági előnyhöz jutott, igazolva ezzel azt, hogy a kutatási és fejlesztési tevékenységre vonatkozó, ktv-knek szóló kedvezményes költség-jóváírási programot 2008-ban egy konkrét programmal váltották fel. A kínai kormány a kitöltött kérdőívben és a hiánypótlást kérő levélre adott válaszában nem biztosított további információkat a 150 %-os adójóváírásról.
b) Jogalap
(308)
E program jogalapja a társasági adóról szóló törvény 30. cikkének 1. pontja, a társasági adóról szóló kínai törvénye végrehajtási szabályzatának (a társasági adóról szóló törvény végrehajtási szabályzata) 95. cikke, az új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalatok meghatározására vonatkozó közigazgatási intézkedések (Guo Ke Fa Huo, 2008. évi 172. sz.), valamint a társasági adóról szóló törvény végrehajtási szabályzatának 93. cikke és a Központi Adóigazgatóság új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalatok társaságiadó-fizetésével kapcsolatos kérdésekre vonatkozó közleménye (Guo Shui Han, 2008. évi 985. sz.).
(309)
A 95. cikk kimondja, hogy az új és csúcstechnológiával előállított termékek esetében a 30. cikk 1. pontjában említett, a kutatási és fejlesztési kiadások 50 %-ának megfelelő további adócsökkentés alkalmazandó, amelynek alapján e termékek értékcsökkenését az immateriális javakra fordított költségek 150 %-a alapján számolják el.
c) A vizsgálat megállapításai
(310)
A fent említettek szerint a kínai kormány a kérdőívre és a hiánypótlást kérő levélre adott válaszában e programra vonatkozóan semmilyen lényeges információt nem szolgáltatott. A programot a bevont finompapírra vonatkozó vizsgálatban (79) és a szerves bevonatú acéltermékekre vonatkozó vizsgálatban már kiegyenlítették (80). A kapcsolódó jogszabályi rendelkezések azt bizonyítják, hogy ez a program kizárólag a hivatalosan új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozásnak minősülő vállalatok számára biztosít gazdasági előnyt. Ezeknek a vállalatoknak továbbá kutatási és fejlesztési kiadásokat kell fordítaniuk új technológiák, új termékek és új járművek fejlesztésére. A jogosult vállalatok kutatási és fejlesztési kiadásaik további 50 %-át leírhatják kötelezően fizetendő társasági adójukból. Ezenfelül az immateriális kutatási és fejlesztési javakra fordított kiadások feljogosítják a vállalatokat az általuk viselt tényleges költségek 150 %-ának megfelelő összeg levonására.
(311)
A vizsgálat megállapította, hogy az ebből a programból származó gazdasági előnyben részesülő vállalatok benyújtják társaságiadó-bevallásukat és a kapcsolódó mellékleteket. A gazdasági előny tényleges összegét mind az adóbevallásban, mind az V. mellékletben feltüntetik. Kizárólag a hivatalos minősítéssel új és csúcstechnológiát alkalmazóként elismert vállalatok jogosultak arra, hogy részt vegyenek ebben a programban.
d) Következtetés
(312)
A program - az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja, illetve 3. cikkének (2) bekezdése értelmében - kormányzati bevétel elengedése formájában nyújtott támogatásnak minősül, amelynek révén a támogatásban részesülő vállalat gazdasági előnyhöz jut.
(313)
Ez a támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedi, mivel a jogszabály a program alkalmazását kizárólag azokra a vállalatokra korlátozza, amelyek hivatalosan új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozásnak minősülnek, és amelyek új technológiák, új termékek és új járművek fejlesztésére kutatási és fejlesztési kiadásokat fordítanak.
(314)
Ennek megfelelően ezt a támogatást kiegyenlíthetőnek kell tekinteni.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(315)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő feleket érintő, a vizsgálati időszak vonatkozásában megállapított gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A támogatásban részesülő fél által megszerzett gazdasági előnyt úgy számították ki, hogy a szokásos adókulcsnak megfelelően fizetendő adó teljes összegéből levonták a jóváhagyott projektek tényleges K+F költségeinek 50 %-ával csökkentett befizetett összeget. A kiegyenlített összegek a vállalatok 2011. évre vonatkozó társaságiadó-bevallásaiban szereplő számadatokon alapulnak. Mivel a 2012-es adóévre vonatkozó ellenőrzött adóbevallások a mintába felvett együttműködő exportőrök egyikénél sem álltak rendelkezésre, a teljes 2011-es adóévre vonatkozó számadatokat vették figyelembe.
(316)
Ezt a támogatási összeget (számláló) az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban elosztották az együttműködő exportáló gyártók vizsgálati időszakban lebonyolított összes forgalmával, mivel a támogatás megítélése nem az exportteljesítmény függvényében történt, és nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szerint került meghatározásra.
(317)
Ebben a rendszerben a vizsgálati időszak alatt a mintába felvett exportáló gyártók tekintetében megállapított támogatási ráták a következők:
A kutatási és fejlesztési tevékenységre vonatkozó adójóváírás
Vállalat/Csoport
Támogatási ráta
A Wuxi Suntech Power Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,10 %
A Yingli Green Energy Holding Company és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,49 %
A Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,00 %
A JingAo Group és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,02 %
A Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,00 %
A Delsolar (Wujiang) Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
0,29 %
A Jinko Solar Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,33 %
3.4.3.6. Adó-visszatérítés a ktv-k nyereségének exportorientált vállalkozásokba történő befektetéséhez
(318)
A vizsgálat megerősítette, hogy a mintába felvett vállalatok a vizsgálati időszak alatt nem jutottak gazdasági előnyhöz a program keretében.
3.4.3.7. Kedvezményes adóprogramok csúcstechnológiát vagy új technológiát alkalmazó vállalkozásként elismert ktv-k számára
(319)
A vizsgálat megerősítette, hogy a mintába felvett vállalatok a vizsgálati időszak alatt nem jutottak gazdasági előnyhöz a program keretében, mivel a vállalatoknak az e kedvezményes elbánást felváltó új program biztosított gazdasági előnyt. Ennek részletes ismertetését a későbbi 3.4.4.8. pont tartalmazza.
3.4.3.8. Adócsökkentés kijelölt projektekben részt vevő, csúcstechnológiát és új technológiát alkalmazó vállalkozások számára
a) Bevezetés
(320)
Ez a program az új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozásnak minősülő vállalatoknak a szokásos 25 %-os társasági adó helyett 15 %-os csökkentett társaságiadó-fizetést tesz lehetővé. Ezt a programot a bevont finompapírra vonatkozó uniós vizsgálat és a szerves bevonatú acéltermékekre vonatkozó uniós vizsgálat, valamint az Egyesült Államok hatóságai is kiegyenlíthetőnek minősítették.
b) Jogalap
(321)
Ennek a programnak a jogalapja a társasági adóról szóló törvény 28. cikkének (2) bekezdése és az új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozások meghatározására vonatkozó közigazgatási intézkedések (Guo Ke Fa Huo, 2008. évi 172. sz.), valamint a társasági adóról szóló törvény végrehajtási szabályzatának 93. cikke és a Központi Adóigazgatóság új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozások társaságiadó-fizetésével kapcsolatos kérdésekre vonatkozó közleménye (Guo Shui Han, 2008. évi 985. sz.).
c) A vizsgálat megállapításai
(322)
Ez a program az alapvető állami támogatásra szoruló, új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozásnak minősülő vállalatokra alkalmazandó. Ezek a vállalatok alapvető független szellemi tulajdonjogokkal rendelkeznek, és számos követelménynek kell, hogy megfeleljenek: i. gyártóik részt vesznek az alapvető állami támogatásban részesülő csúcstechnológiai ágazatok termékeinek előállításában; ii. a kutatásra és fejlesztésre fordított összes kiadásuk megfelel a teljes értékesítési bevétel meghatározott hányadának; iii. az új és csúcstechnológiával készült termékekből származó bevételük megfelel a teljes értékesítési bevétel meghatározott hányadának; iv. a kutatásban és fejlesztésben részt vevő személyzet megfelel a teljes személyzet meghatározott hányadának; valamint v. teljesülnek az új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozásokra vonatkozó, 2008. évi közigazgatási intézkedésekben meghatározott további követelmények.
(323)
Az ebből a programból származó gazdasági előnyben részesülő vállalatoknak be kell nyújtaniuk társaságiadó-bevallásukat és a kapcsolódó mellékleteket. A gazdasági előny tényleges összegét mind az adóbevallásban, mind az V. mellékletben feltüntetik.
d) Következtetés
(324)
Ennek megfelelően a rendszert - az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja, illetve 3. cikkének (2) bekezdése értelmében - támogatásnak kell tekinteni, mivel kormányzati bevétel elengedése formájában pénzügyi hozzájárulást nyújt, amelynek révén a támogatásban részesülő vállalat gazdasági előnyhöz jut. Az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében a támogatásban részesülő fél számára nyújtott gazdasági előny a program által biztosított adómegtakarítás összegének felel meg.
(325)
Ez a támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedi, mivel az az új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalkozásnak minősülő, és a 2008. évi közigazgatási intézkedésekben foglalt valamennyi követelményt teljesítő vállalatokra korlátozódik. Ezenkívül a programra való jogosultságra vonatkozóan nincsenek jogszabályban megállapított vagy a támogatást nyújtó hatóság által meghatározott objektív kritériumok, és ez a jogosultság az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerint nem automatikus.
(326)
Ennek megfelelően ezt a támogatást kiegyenlíthetőnek kell tekinteni.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(327)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő feleket érintő, a vizsgálati időszak vonatkozásában megállapított gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A támogatásban részesülő felek által szerzett gazdasági előnyt úgy számították ki, hogy a szokásos adókulcsnak megfelelően fizetendő adó teljes összegéből levonták a kedvezményes adókulcs alapján eddig befizetett összeget. A kiegyenlített összegek a vállalatok 2011. évre vonatkozó társaságiadó-bevallásaiban szereplő számadatokon alapulnak. Mivel a 2012-es adóévre vonatkozó ellenőrzött adóbevallások a mintába felvett együttműködő exportőrök egyikénél sem álltak rendelkezésre, a teljes 2011-es adóévre vonatkozó számadatokat vették figyelembe.
(328)
Ebben a rendszerben a vizsgálati időszak alatt a mintába felvett exportáló gyártók tekintetében megállapított támogatási ráták a következők:
Adócsökkentés kijelölt projektekben részt vevő, csúcstechnológiát és új technológiát alkalmazó vállalkozások számára
Vállalat/Csoport
Támogatási ráta
A Wuxi Suntech Power Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,31 %
A Yingli Green Energy Holding Company és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,42 %
A Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,35 %
A JingAo Group és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,13 %
A Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,86 %
A Delsolar (Wujiang) Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
0,00 %
A Jinko Solar Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,00 %
3.4.3.9. Az északkeleti régió vállalataira vonatkozó kedvezményes társaságiadó-politika
(329)
A vizsgálat megerősítette, hogy a mintába felvett vállalatok a vizsgálati időszak alatt nem jutottak gazdasági előnyhöz a program keretében.
3.4.3.10. Kuangtung tartomány adóprogramjai
(330)
A vizsgálat megerősítette, hogy a mintába felvett vállalatok a vizsgálati időszak alatt nem jutottak gazdasági előnyhöz a program keretében.
3.4.4. Közvetett adó- és behozatalivám-programok
3.4.4.1. Héa-mentességek és behozatalivám-visszatérítések importált berendezés használatáért
a) Bevezetés
(331)
Ez a program azoknak a ktv-knek vagy belföldi vállalatoknak biztosít héa- és behozatalivám-mentességet, amelyek a termelésükhöz tárgyi eszközöket importálnak. A mentességre való jogosultság feltétele, hogy a berendezés nem szerepelhet a támogatásra nem jogosult berendezések jegyzékében, és a támogatást igénylő vállalatnak be kell szereznie a kínai hatóságok vagy a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság által - a vonatkozó befektetési, adózási és vámjogszabályokkal összhangban - kibocsátott, „államilag támogatott projekt” tanúsítványt. Ezt a programot a bevont finompapírra és a szerves bevonatú acéltermékekre vonatkozó szubvencióellenes eljárásban kiegyenlítették.
b) Jogalap
(332)
Ennek a programnak a jogalapja az Államtanács körlevele a behozott berendezésekre vonatkozó adópolitika szabályozásáról (Guo Fa 37/1997. sz.), a Pénzügyminisztérium, a Vámügyi Főigazgatóság és a Központi Adóigazgatóság közleménye az egyes kedvezményes behozatalivám-politikák kiigazításáról, a Pénzügyminisztérium, a Vámügyi Főigazgatóság és a Központi Adóigazgatóság 2008. évi 43. sz. közleménye, a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság 2006. február 22-i 316. sz. közleménye az állami fejlesztési támogatásban részesülő belföldi vagy külföldi finanszírozású projektek igazolásának kezelésével kapcsolatos lényeges kérdésekről, továbbá a ktv-k, illetve belföldi vállalatok számára behozott, vámfizetés alól nem mentesíthető árucikkek 2008. évi jegyzéke.
c) A vizsgálat megállapításai
(333)
Ez a program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében a kínai kormány által bevételek elengedése formájában nyújtott pénzügyi támogatásnak minősül, mivel a ktv-k és más jogosult belföldi vállalatok mentesülnek az általuk egyébként megfizetendő héa és/vagy vám megfizetése alól. Ez a program tehát az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében gazdasági előnyt biztosít a támogatásban részesülő vállalatoknak. A program az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedi, mivel a jogszabály - amelynek alapján a támogatást nyújtó hatóság működik - azokra a vállalatokra korlátozza a programhoz való hozzáférést, amelyek jogszabályokban tételesen meghatározott, konkrét ágazatokban valósítanak meg beruházást, és amelyek a külföldi befektetésre és technológiatranszferre vonatkozó iparági útmutatók jegyzéke értelmében vagy a támogatott vagy a korlátozott „B” kategóriába tartoznak, vagy azokra, megfelelnek az állami fejlesztési támogatásban részesülő, kulcsfontosságú iparágak, termékek és technológiák jegyzékének. Ezenfelül az erre a programra való jogosultságot nem korlátozzák objektív feltételek, és nincs olyan egyértelmű bizonyíték, amelynek alapján megállapítható, hogy a jogosultság - az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerint - automatikus.
d) A támogatás összegének kiszámítása
(334)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő feleket érintő, a vizsgálati időszak vonatkozásában megállapított gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A támogatásban részesülő felek által szerzett gazdasági előny a behozott berendezésre vonatkozó, elengedett héa és vám összege. Annak biztosítása érdekében, hogy a kiegyenlített összeg kizárólag a vizsgálati időszakra vonatkozzon, a szerzett előny értékcsökkenését - a vállalat rendes számviteli eljárásainak megfelelően - a berendezés teljes élettartamára számolták el.
(335)
Ebben a rendszerben a vizsgálati időszak alatt a mintába felvett exportáló gyártók tekintetében megállapított támogatási ráták a következők:
Héa-mentességek és behozatalivám-visszatérítések importált berendezés használatáért
Vállalat/Csoport
Támogatási ráta
A Wuxi Suntech Power Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,24 %
A Yingli Green Energy Holding Company és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,44 %
A Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,38 %
A JingAo Group és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,35 %
A Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,78 %
A Delsolar (Wujiang) Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,07 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
0,63 %
A Jinko Solar Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,00 %
3.4.4.2. Héa-visszatérítések kínai gyártású berendezés ktv-k általi beszerzéséért
a) Bevezetés
(336)
Ez a program a ktv-k számára a belföldön előállított berendezések vásárlásakor héa-mentességet biztosít. A mentességre való jogosultság feltétele, hogy a berendezés nem szerepelhet a támogatásra nem jogosult berendezések jegyzékében, és a berendezés értéke nem haladhatja meg a meghatározott határértéket. Ezt a programot a bevont finompapírra és a szerves bevonatú acéltermékekre vonatkozó szubvencióellenes eljárásban vizsgálták.
b) Jogalap
(337)
A program jogalapja a ktv-k által a belföldön előállított berendezések vásárlásakor fizetett adó visszatérítésével kapcsolatos eljárásra vonatkozó ideiglenes intézkedések, a külföldi tőkével működő projektek számára a kínai gyártmányú berendezések vásárlásakor biztosított adókedvezménnyel kapcsolatos eljárásra vonatkozó kísérleti intézkedések, valamint a Pénzügyminisztérium és a Központi Adóigazgatóság közleménye a belföldi berendezéseknek a külföldi tőkével működő vállalatok általi megvásárlására vonatkozó visszatérítési politika megszüntetéséről.
c) A vizsgálat megállapításai
(338)
A kínai kormány a kitöltött szubvencióellenes kérdőívben azt állította, hogy ezt a programot 2009. január 1-jével kezdődően megszüntették, és a Pénzügyminisztérium és a Központi Adóigazgatóság által a belföldön előállított berendezéseknek a külföldi tőkével működő vállalatok általi megvásárlására vonatkozó visszatérítési politika megszüntetéséről kiadott közleményre (CAISHUI, 2008. évi 176. sz.) hivatkozott. A vizsgálat azonban kimutatta, hogy a vizsgálati időszakban számos, a mintába felvett exportáló gyártó a program kedvezményezettje volt. Az érintett, mintába felvett exportőrök részletes tájékoztatást nyújtottak a programról, ideértve a számukra biztosított gazdasági előny összegét is. Ezt figyelembe véve megállapítást nyert, hogy a kínai kormány nem biztosított pontos információkat a programmal kapcsolatban, és amint az az egyes exportáló gyártók jelenlegi helyzetéből kiderül, a programot nem szüntették meg.
(339)
Mivel a kínai kormány nem adta át a kért információkat, a Bizottság a mintába felvett exportáló gyártók által benyújtott információkra alapozta megállapításait.
(340)
Ez a program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében a kínai kormány által bevételek elengedése formájában nyújtott pénzügyi támogatásnak minősül, mivel a ktv-k mentesülnek a számukra biztosított adómentesség hiányában egyébként megfizetendő héa megfizetése alól. Ez a program tehát az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében gazdasági előnyt biztosít a támogatásban részesülő vállalatoknak. A program az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedi, mivel a jogszabály - amelynek alapján a támogatást nyújtó hatóság működik - azokra a külföldi tőkével működő vállalatokra korlátozza a programhoz való hozzáférést, amelyek belföldön előállított berendezést vásárolnak, és amelyek a külföldi tőkével működő iparágak jegyzéke értelmében a támogatott, illetve a korlátozott „B” kategóriába tartoznak, továbbá azokra a belföldi piacon vásárolt berendezésekre, amelyek az állami fejlesztési támogatásban részesülő, kulcsfontosságú iparágak, termékek és technológiák jegyzékében szerepelnek. Ezenfelül a külföldi tőkével működő projektek számára a kínai gyártmányú berendezések vásárlásakor biztosított adó-visszatérítéssel kapcsolatos eljárásra vonatkozó kísérleti intézkedések és a Pénzügyminisztérium közleménye korlátozza a külföldi tőkével működő iparágak útmutató jegyzéke vagy a Kína központi és nyugati régióiban található, kedvezményben részesülő, külföldi tőkével működő iparágak jegyzéke értelmében a támogatott kategóriába tartozó ktv-k számára biztosított gazdasági előnyt. Ezenfelül az erre a programra való jogosultságot nem korlátozzák objektív feltételek, és nincs olyan egyértelmű bizonyíték, amelynek alapján megállapítható, hogy a jogosultság - az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerint - automatikus. Ez a program az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdésének b) pontja értelmében szintén egyedi, mivel a hazai áruk használatának az importáruk használatával szemben történő előnyben részesítésével függ össze.
d) A támogatás összegének kiszámítása
(341)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő feleket érintő, a vizsgálati időszak vonatkozásában megállapított gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A támogatásban részesülő feleknek biztosított gazdasági előny a belföldön előállított berendezésre vonatkozóan elengedett héa összege. Annak biztosítása érdekében, hogy a kiegyenlített összeg kizárólag a vizsgálati időszakra vonatkozzon, a szerzett előny értékcsökkenését - az általános iparági gyakorlatnak megfelelően - a berendezés teljes élettartamára számolták el.
(342)
Ebben a rendszerben a vizsgálati időszak alatt a mintába felvett exportáló gyártók tekintetében megállapított támogatási ráták a következők:
Héa-visszatérítések kínai gyártású berendezés ktv-k általi beszerzéséért
Vállalat/Csoport
Támogatási ráta
A Wuxi Suntech Power Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,00 %
A Yingli Green Energy Holding Company és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,00 %
A Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,00 %
A JingAo Group és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,07 %
A Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,03 %
A Delsolar (Wujiang) Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
0,15 %
A Jinko Solar Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,05 %
3.4.4.3. Héa- és vámmentességek a külkereskedelmi fejlesztési alap programjának keretében állóeszközök beszerzéséért
(343)
A vizsgálat megerősítette, hogy a mintába felvett vállalatok a vizsgálati időszak alatt nem jutottak gazdasági előnyhöz a program keretében.
3.4.5. Az áruk és szolgáltatások megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében az állam által történő biztosítása
3.4.5.1. Az állam által a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében biztosított poliszilícium
(344)
A vizsgálat megerősítette, hogy a mintába felvett vállalatok a vizsgálati időszak alatt nem jutottak gazdasági előnyhöz a program keretében.
3.4.5.2. Az állam által a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében biztosított extrudált alumíniumtermékek
(345)
A vizsgálat megerősítette, hogy a mintába felvett vállalatok a vizsgálati időszak alatt nem jutottak gazdasági előnyhöz a program keretében.
3.4.5.3. Az állam által a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében biztosított üveg
(346)
A vizsgálat megerősítette, hogy a mintába felvett vállalatok a vizsgálati időszak alatt nem jutottak gazdasági előnyhöz a program keretében.
3.4.5.4. Az állam által biztosított energiaellátás
a) Bevezetés
(347)
A panaszos állítása szerint egyes kínai poliszilícium-gyártók a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében biztosított, olcsó villamos energia útján jutottak gazdasági előnyhöz.
b) A vizsgálat megállapításai
(348)
A vizsgálat megállapította, hogy a mintába felvett számos exportáló gyártó vállalatcsoportjának tagja egy-egy vele kapcsolatban álló poliszilícium-gyártó. Megállapítást nyert, hogy a mintába felvett exportáló gyártók egyik csoportja, az LDK Solar számára rendszeresen jelentős villamosenergiadíj-támogatást nyújtott Hszin Jü gazdasági övezet Pénzügyi Hivatala. Noha ebben az esetben nem biztosítottak a vállalat számára a piacon egyébként fizetendőnél alacsonyabb villamosenergia-díjból fakadó közvetlen gazdasági előnyt, a Hszin Jü gazdasági övezet Pénzügyi Hivatala által nyújtott jelentős visszatérítések végül olyan helyzetet eredményeztek, hogy a vállalat az olcsó energiaszolgáltatásból származó előnyhöz jutott, így ez az előny a piaci árnál alacsonyabb árú állami szolgáltatással azonos célú. Mindenesetre ha a visszatérítés nem is minősül támogatásnak, az intézkedés szorosan kapcsolódik a panaszos állításához, és a vizsgálat hatálya alá tartozik. Az LDK Group érintett vállalatának a vizsgálati időszakra vonatkozó villamosenergia-díjait ugyanis csaknem teljes mértékben visszatérítették.
(349)
Az LDK Solar Group a vele kapcsolatban álló poliszilícium-gyártó útján pénzügyi támogatásban részesült, vagy az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontja szerint azáltal, hogy a helyi önkormányzat villamosenergiadíj-támogatást biztosított számára, vagy pedig az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja értelmében. Ez az alaprendelet értelmében kimeríti a nem általános infrastruktúraként áruk rendelkezésre bocsátásának formájában nyújtott kormányzati pénzügyi támogatás fogalmát. Másként megfogalmazva közvetlen transzfer valósult meg.
(350)
Az LDK Solar az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében vett gazdasági előnyben részesült, mivel a kormány a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében biztosított számára villamos energiát. Megállapítást nyert, hogy ez az exportőr a villamosenergiadíj-támogatások miatt az általában fizetendő árnál ténylegesen alacsonyabb árat fizetett. A közvetlen transzfer gazdasági előnyt biztosít, mivel ez a piacon nem elérhető, vissza nem térítendő támogatás.
(351)
A mintába felvett exportőrök egyikének az olcsó villamos energiával kapcsolatos visszatérítés formájában nyújtott támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedi jellegű, mivel kizárólag az LDK számára fizettek villamosenergiadíj-támogatást. A támogatás regionális szempontból is egyedi, mivel a Hszin Jü gazdasági övezet meghatározott vállalataira vonatkozik. Mivel az LDK és a kínai kormány nem jelentette be ezt a támogatást, együttműködésük hiánya a rendelkezésre álló tényeken alapuló, fenti megállapításokhoz vezetett.
c) A támogatási összeg kiszámítása
(352)
A támogatás összege megegyezett a vizsgálati időszakra vonatkozó visszatérítés összegével.
(353)
Ebben a rendszerben a vizsgálati időszak alatt a mintába felvett exportáló gyártók tekintetében megállapított támogatási ráták a következők:
Az állam által a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében biztosított villamos energia
Vállalat/Csoport
Támogatási ráta
A Wuxi Suntech Power Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,00 %
A Yingli Green Energy Holding Company és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,00 %
A Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,00 %
A JingAo Group és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,00 %
A Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
2,45 %
A Delsolar (Wujiang) Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
0,00 %
A Jinko Solar Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,00 %
3.4.5.5. Földhasználati jogok biztosítása a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében
a) Bevezetés
(354)
A panaszos állítása szerint az érintett termék kínai gyártói a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében jutnak földhasználati jogokhoz a kínai kormánytól, mivel a nemzeti és a helyi önkormányzatok nem a piaci elvekkel összhangban biztosítják ezeket a jogokat.
(355)
A kínai kormány állítása szerint a földterületek értékesítésének szabványosított és megfelelően versengő piaca van, amelyen belül a földhasználati jogokkal a földpiaci törvény rendelkezéseinek megfelelően nyilvánosan kell kereskedni. A kínai kormány azt állította továbbá, hogy az ipari és kereskedelmi földterületeket földhasználati kompenzációval kell megszerezni a nyílt piacon nyilvános ajánlattétel, árverés és verseny útján, és „a ténylegesen kifizetett ár - az ajánlatok számától, valamint az induló ártól függetlenül - tükrözi a szabadpiaci kereslet és kínálat által meghatározott piaci árat”. Ezen túlmenően a kínai kormány azt állította, hogy a földhasználati jogok átruházásakor az átruházás nyilvános ajánlattétel, árverés vagy ajánlattétel útján történő meghirdetése nem foglal magában a tisztességes versenyt érintő korlátozásokat.
(356)
A kínai kormány nem közölt adatokat a földhasználati jogok tényleges árára és a kormány által meghatározott kezdeti földhasználati díjra vonatkozóan. A kínai kormány által - a kérdőívben szereplő utasításnak megfelelően - a földhasználati jogokkal kapcsolatos ügyletekre vonatkozóan közölt adatok hiányosak voltak. A kitöltött kérdőívben megadott válaszainak az ellenőrző látogatás során történő korrigálásakor a kínai kormány azt is megerősítette, hogy a bejelentett ügyletek egy részében ajánlattételi eljárást folytattak le. Nem biztosított azonban az ajánlatok számáról, valamint az induló és a végső ár közötti különbségről - a kérdőívben szereplő utasításnak megfelelő - részletes adatokat.
(357)
Az ellenőrzés során a Bizottság bizonyítékot kért a kínai kormánytól azon állítása alátámasztására, hogy Kínában a földhasználati jogok átruházása nyilvános ajánlattétel, ajánlattétel vagy árverés útján történik. Megállapítja, hogy az állami tulajdonban lévő építési telkek földhasználati jogának ajánlattételi felhívás, árverés és árajánlat révén történő átruházásáról szóló rendelet 11. cikke szerint az illetékes állami hatóság a nyilvános ajánlattételi/árverési/ajánlattételi eljárásról minden alkalommal nyilvános hirdetményt ad ki. Ez alapján a Bizottság kérte az ezen eljárásokban érintett ügyletekre vonatkozó nyilvános hirdetmények benyújtását, hogy összegyűjtse és ellenőrizze a kérdőívben kért információkat. A kínai kormány egyetlen ilyen hirdetményt sem nyújtott be, és azt állította, hogy ezek „már nem állnak rendelkezésre”. Ennek eredményeképpen a Bizottság nem tudta ellenőrizni a mintába felvett exportáló gyártók földhasználati jogokkal kapcsolatos ügyleteire vonatkozó információkat.
(358)
A Bizottság tájékoztatta a kínai kormányt arról, hogy e támogatási program vonatkozásában alkalmazni kívánja az 597/2009/EK rendelet 28. cikkének rendelkezéseit, és mivel a kínai kormány a Bizottságnak küldött, 2013. május 23-i válaszában nem biztosított kielégítő indokolást vagy új bizonyítékokat e kérdést illetően, a Bizottságnak az elérhető legjobb tényekre - azaz ebben az esetben a mintába felvett exportáló gyártók által benyújtott információkra és más, nyilvánosan rendelkezésre álló információkra - kellett alapoznia megállapításait.
(359)
A Bizottság egyben - feltételezve, hogy Kínában a földnek nincs piaci ára - azt kérte a kínai kormánytól, hogy fejtse ki a lehetséges viszonyítási alapokra vonatkozó nézeteit. Noha ez a kérdőív kínai kormánynak való elküldésekor csak feltételezés, és semmi esetre sem megállapítás vagy következtetés volt, a kínai kormány arra az álláspontra helyezkedett, hogy ez a feltételezés téves, és a lehetséges viszonyítási alapot illetően semmiféle konkrét információt nem szolgáltatott. A kínai kormány mindössze azt válaszolta, hogy „amennyiben viszonyítási alapot kell használni, az legyen a nem kedvezményezett kínai iparágak által a hasonló földterületért fizetett ár”. Mivel a kínai kormány nem közölte, hogy melyek a „nem kedvezményezett” iparágak, továbbá nem adott információkat az ezen iparágak által a kínai ipari földterületekért fizetett árakról, a Bizottság nem tudta felmérni, hogy azok megfelelő viszonyítási alapként szolgálnak-e. E tekintetben megjegyzendő, hogy a bevont finompapírra és a szerves bevonatú alumíniumtermékekre vonatkozó korábbi vizsgálataiban a Bizottság megállapította, hogy a földhasználati jogok ezen iparágaknak történő biztosítása során nem tartják tiszteletben a piaci elveket.
b) Jogalap
(360)
Kínában a földhasználati jog biztosítása a Kínai Népköztársaság földügyi igazgatásról szóló törvényének hatálya alá tartozik.
c) A vizsgálat megállapításai
(361)
A földügyi igazgatásról szóló törvény 2. cikkének megfelelően minden földterület állami tulajdonban van, mivel a kínai alkotmány, illetve a vonatkozó jogi rendelkezések szerint a föld a kínai nép közös tulajdona. A földet nem lehet eladni, a földhasználati jogot azonban a törvény alapján át lehet ruházni. Az állami hatóságok e jogokat nyilvános ajánlattétel, árajánlat vagy árverés útján ruházhatják át.
(362)
Az együttműködő exportáló gyártók információkat közöltek az általuk használt földterületről, illetve a legtöbb földhasználati jogra vonatkozó szerződésről/okiratról, a kínai kormány azonban a földhasználati jogok ellenértékének megállapításával kapcsolatban azonban csak igen korlátozott tájékoztatást adott.
(363)
A fent említetteknek megfelelően a kínai kormány azt állította, hogy Kínában valamennyi ipari földterületet nyilvános ajánlattétel, árverés vagy verseny útján osztanak ki. Ezt a Kínai Népköztársaság ingatlanokról szóló törvényének 137. cikke is előírja.
(364)
Megállapítást nyert azonban, hogy a kínai kormány által ismertetett rendszer a gyakorlatban nem mindig azonos módon működik. A mintába felvett exportáló gyártók ellenőrzése során a Bizottság hozzájutott az illetékes hatóságok által kiadott, az átruházható földhasználati jogokat érintő néhány hirdetményhez. Bár az egyik hirdetmény kifejezetten a fotovillamos gazdasági ágazatra korlátozza a földhasználati jogok potenciális vevőinek körét (81), egy másik felső határértéket állapít meg az eredetileg a hatóságok által megszabott árra, és nem teszi lehetővé, hogy a piac határozza meg az árat. (82) Az árverések sem biztosítottak valódi versenyt, mivel az exportáló gyártóknál végzett helyszíni ellenőrzések során megtekintett esetekben mindössze egyetlen vállalat (a fotovillamos gazdasági ágazat mintába felvett gyártója) tett ajánlatot, ezért az induló ajánlati összeg (a helyi földhivatal által meghatározott érték) megegyezett a négyzetméterenkénti végső árral.
(365)
A fenti bizonyítékok ellentmondanak a kínai kormány azon állításának, hogy Kínában a földhasználati jogokért fizetett ár tükrözi a szabadpiaci kereslet és kínálat által meghatározott piaci árat, és hogy a földhasználati jogok átruházásakor az átruházás nyilvános ajánlattétel, árverés vagy ajánlattétel útján történő meghirdetése nem foglal magában a tisztességes versenyt érintő korlátozásokat. Megállapítást nyert továbbá, hogy a mintába felvett egyes exportáló gyártók visszatérítést kaptak a helyi hatóságoktól, amellyel a gyártók által a földhasználati jogokért fizetett (eleve alacsony) árat ellentételezték.
(366)
Az alacsony áron felül a mintába felvett egyes exportáló gyártók egyéb olyan támogatásokban is részesültek a földhasználati jogok megvásárlásakor, amelyek érdemben tovább csökkentették az e jogokért ténylegesen fizetett összeget.
(367)
Az eljárás megállapításai megerősítik, hogy Kínában a földhasználat biztosításával és megszerzésével kapcsolatos helyzet tisztázatlan és nem átlátható, az árakat pedig a hatóságok gyakran önkényesen szabják meg. A hatóságok a települési földértékelési rendszer szerint szabják meg az árakat, és ez a rendszer - egyéb szempontok mellett - arra kötelezi őket, hogy az ipari földterületek árának meghatározásakor az iparpolitikát is figyelembe vegyék (83).
(368)
A nyilvánosan rendelkezésre álló információkból az is kiderül, hogy Kínában a földet a szokásos piaci ár alatt bocsátják rendelkezésre (84)
d) Következtetés
(369)
Ennek megfelelően a földhasználati jogok kínai kormány által történő biztosítását - az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontja, illetve 3. cikkének (2) bekezdése értelmében - áruk rendelkezésre bocsátásának formájában nyújtott támogatásnak kell tekinteni, amelynek révén a támogatásban részesülő vállalkozás gazdasági előnyben részesül. A fenti (364)-(367) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint a földterületek értékesítésének nincs működő piaca Kínában, és a külső viszonyítási alap használata (lásd a későbbi (372) preambulumbekezdést) azt bizonyítja, hogy a mintába felvett exportőrök által a földhasználati jogokért fizetett összeg jóval a szokásos piaci ár alatt van. Ezen túlmenően a helyi hatóságoktól kapott visszatérítés közvetlen transzfer, amely gazdasági előnyt biztosít, mivel az a piacon nem elérhető, vissza nem térítendő támogatás. A támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) és c) pontja értelmében egyedi jellegű, mivel az ipari földterületekhez való kedvezményes hozzáférés csak azokra a vállalatokra korlátozódik, amelyek adott gazdasági ágazatokhoz - ebben az esetben a fotovillamos gazdasági ágazathoz - tartoznak, nyilvános ajánlattételi eljárásra csak egyes ügyletek tekintetében került sor, az árakat a hatóságok gyakran önkényesen szabják meg, és a kormányzati gyakorlat ezen a területen tisztázatlan és nem átlátható. A földdel kapcsolatban Kínában fennálló helyzetre az IMF munkadokumentumában is kitérnek, amely megerősíti, hogy a földhasználati jogok kínai iparágaknak történő biztosítása során nem tartják tiszteletben a piaci viszonyokat (85).
(370)
Következésképpen ez a támogatás kiegyenlíthetőnek minősül.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(371)
Mivel megállapítást nyert, hogy a földhasználati jogokkal kapcsolatos viszonyokat Kínában nem a piac határozza meg, Kínában a jelek szerint a magánszektor vonatkozásában viszonyítási alapok egyáltalán nem állnak rendelkezésre. Így a kínai árak és költségek kiigazítása nem megvalósítható. Ilyen körülmények között a Bizottság azt állapította meg, hogy Kínában nincs működő piac, és az alaprendelet 6. cikke d) pontjának ii. alpontjával összhangban a gazdasági előny meghatározásához indokolt a külső viszonyítási alap használata. Mivel a kínai kormány nem működött együtt, illetve a külső viszonyítási alapra nem volt hajlandó javaslatot tenni, a Bizottságnak a megfelelő külső viszonyítási alapot a rendelkezésre álló tények alapján kellett meghatároznia. Ebben a tekintetben megfelelő viszonyítási alapként a Tajvan Független Vámterületről származó információkat ítélték megfelelőnek. A bevont finompapírra és a szerves bevonatú acéltermékekre vonatkozó korábbi vizsgálatokban is ezeket az adatokat használták.
(372)
A Bizottság véleménye szerint a tajvani földárak biztosítják a legjobb összehasonlítási alapot azon kínai földterületek vonatkozásában, ahol az együttműködő exportáló gyártók tevékenysége folyik. Az exportáló gyártók többsége a fejlett, magas GDP-vel és nagy népsűrűséggel rendelkező tartományokban található.
(373)
A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő feleket érintő, a vizsgálati időszak vonatkozásában megállapított gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A támogatásban részesülő fél által szerzett gazdasági előnyt úgy számították ki, hogy figyelembe vették az egyes vállalatok által a földhasználati jogokért ténylegesen fizetett (a helyi önkormányzatoktól kapott visszatérítésekkel csökkentett) összeg és a tajvani viszonyítási alapnak megfelelően fizetendő rendes összeg közötti különbözetet.
(374)
A Bizottság a számítás során a tajvani földterületek átlagos négyzetméterárát alkalmazta, és azt a földhasználati jogokra vonatkozó szerződések időpontja után bekövetkezett valutaleértékelődésnek és a GDP alakulásának megfelelően kiigazította. Az ipari földterületekre vonatkozó árak Tajvan Gazdasági Minisztériuma Ipari Hivatalának honlapjáról származnak. A valutaleértékelődést és a GDP alakulását Tajvan vonatkozásában az IMF 2011-es World Economic Outlook című kiadványában közölt inflációs ráták, illetve a tajvani egy főre jutó folyóáras, USD-ben kifejezett GDP alakulása alapján számították ki. Ezt a támogatási összeget (számláló) az alaprendelet 7. cikkének (3) bekezdésével összhangban - az ipari földterületek földhasználati joga szokásos időtartamának (ami 50 év) figyelembevételével - kivetítették a vizsgálati időszakra. Ezt az összeget aztán elosztották az együttműködő exportáló gyártók vizsgálati időszakban lebonyolított összes forgalmával, mivel a támogatás megítélése nem az exportteljesítmény függvényében történt, és nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szerint került meghatározásra.
(375)
Ebben a rendszerben a vizsgálati időszak alatt a mintába felvett exportáló gyártók tekintetében megállapított támogatási ráták a következők:
Az állam által a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében biztosított földhasználati jogok
Vállalat/Csoport
Támogatási ráta
A Wuxi Suntech Power Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,31 %
A Yingli Green Energy Holding Company és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,77 %
A Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,65 %
A JingAo Group és a vele kapcsolatban álló vállalatok
1,31 %
A Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
4,28 %
A Delsolar (Wujiang) Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
0,32 %
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
1,73 %
A Jinko Solar Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
1,66 %
3.5. A felek észrevételei a végleges nyilvánosságra hozatalt követően
(376)
A kínai kormány kifogásolta azt a tényt, hogy a nyilvánosságra hozatalt követően egyes médiumok és érdekelt felek idéztek a végleges nyilvánosságra-hozatali dokumentumból. E tekintetben megjegyzendő, hogy a Bizottság nem adta közre a dokumentumot. Ugyanakkor a Bizottságnak nem áll módjában ellenőrizni annak a több száz érdekelt félnek a tevékenységét, akik megkapták a nyilvánosságra-hozatali dokumentumot. Amennyiben valamelyik érdekelt úgy döntött, hogy közre adja a nyilvánosságra-hozatali dokumentumot, vagy kifejti azzal kapcsolatos nézeteit, a Bizottság nem tehetett semmit, amivel ezt megakadályozhatta volna.
3.5.1. A kínai kormány észrevételei a végleges nyilvánosságra-hozatali dokumentumban foglalt, állítólagosan helytelen állításokkal kapcsolatban
(377)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság megsértette a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 12. cikke (1) bekezdésének „bőséges lehetőségre” vonatkozó követelményét. A kínai kormány szerint a Bizottság által (a fenti (104) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően) a kérdőív kitöltésére biztosított, jelentős mértékben meghosszabbított határidők nem voltak elegendők erre a célra. A kínai kormány továbbá állította, hogy valamennyi egyéb kérdőív típusú dokumentum tekintetében a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 12. cikkének (7) bekezdésében foglalt „ésszerű határidő” egyben az ugyanezen megállapodás 12. cikkének (1) bekezdésében foglalt „bőséges lehetőségnek” is megfelel. A kínai kormány azt is állította, hogy a mintába felvett exportáló gyártókkal csak a minta véglegesítését követően tudott kapcsolatba lépni, ezért a válaszadásra a kérdőív kézhezvételétől a minta kiválasztására vonatkozó döntésig biztosított időt nem lehetett kihasználni. A kínai kormány állította, hogy a jelek szerint a vizsgálat gyors befejezésére irányuló bizottsági „szándék” háttérbe szorítja a 12. cikk (1) bekezdésében foglalt bőséges lehetőség „vitán felül álló követelményét”. A Bizottság nem ért egyet ezekkel az állításokkal, mivel minden tőle telhetőt megtett annak érdekében, hogy a lehetséges leghosszabb határidőt biztosítsa a kínai kormány számára a kérdőív kitöltéséhez és a hiánypótlást kérő levélre adott válaszának benyújtásához.
Arról is tájékoztatták a kínai kormányt, hogy a kért dokumentumokat az ellenőrző látogatás napjáig lehetősége van benyújtani. A Bizottság nem gátolta a kínai kormányt abban, hogy az eljárás teljes ideje alatt információkat közöljön, és számos alkalommal emlékeztette a kínai kormányt, hogy lehetősége van meghallgatást kérni, ahol ismertetheti saját információit és álláspontját. Megjegyzendő, hogy a kínai kormány által az eljárás során közölt egyetlen információt sem utasítottak el a határidőkre hivatkozva. Valótlan a kínai kormány azon állítása, hogy a válaszadásra a kérdőív kézhezvétele és a minta kiválasztására vonatkozó döntés között biztosított idő haszontalan volt. A kérdőív jelentős része az érintett iparág/termék általános támogatási szintjét vizsgálta, a minta kiválasztására vonatkozó döntés pedig semmilyen módon nem akadályozta a kínai kormányt abban, hogy általános jellegű információkat gyűjtsön. Még fontosabb, hogy a minta kiválasztását követően a kínai kormánynak további 43 nap állt rendelkezésére a mintába felvett exportáló gyártókkal kapcsolatos egyedi információk gyűjtésére. A Bizottság a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 12. cikkének (1) bekezdésével összhangban járt el, és bőséges lehetőséget biztosított a kínai kormánynak az általa lényegesnek tekintett bizonyítékok átadására, szem előtt tartva, hogy a vizsgálat kellő időben történő befejezése érdekében e kötelezettség teljesítésére időbeli korlátot kell szabni.
(378)
A kínai kormány továbbá azt állította, hogy a Bizottság kezdetben a mintába fel nem vett exportáló gyártókkal kapcsolatos részletes információkat kért, amelyek a mintavételen alapuló vizsgálat szempontjából nem voltak „szükséges információk”. E tekintetben megjegyzendő, hogy a kínai kormánynak szánt kérdőív elküldésekor még nem született végleges döntés arról, hogy ebben az eljárásban alkalmaznak-e mintavételt. Azt követően, hogy a Bizottság megkapta a kitöltött mintavételi formanyomtatványokat a kínai exportáló gyártóktól, és az exportőrök részéről nagyfokú együttműködést tapasztaltak, illetve egyértelművé vált, hogy a mintába felvett exportőrök kérdőíveik megfelelő kitöltése útján együtt fognak működni, a Bizottság nem ragaszkodott a mintába fel nem vett exportáló gyártóktól származó, a támogatással kapcsolatos vállalatspecifikus információk közléséhez. Ezért a Bizottság nem ért ezzel egyet.
(379)
A kínai kormány azt állította, hogy a végleges nyilvánosságra-hozatali dokumentumban a Bizottság tévesen állította, hogy a kínai kormány a kérdőív kitöltése és a későbbi adatszolgáltatás során bizonyos információkat visszatartott. Ez nem helytálló. Amint azt a Bizottság a kínai kormánynak szóló, 2013. május 23-i levelében már megállapította, a kínai kormány nem adta át az állami tulajdonú pénzügyi intézményekre vonatkozóan kért információkat, a Sinosure-ral és az exporthitel-biztosításokkal, valamint a Golden Sun demonstrációs programmal kapcsolatos dokumentumokat és a földhasználati jogok biztosítására vonatkozó információkat.
(380)
A kínai kormány szerint a Bizottság a vizsgálóbizottságok által és a WTO-viták során (86) előírtaktól eltérően a hiányzó információkat nem a rendelkezésre álló tényekre támaszkodva egészítette ki, hanem „büntető jelleggel hátrányos következtetéseket alkalmazott, és ismét megsértette a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás rendelkezéseit”. A kínai kormány továbbá állította, hogy a Bizottság a rendelkezésre álló tényeket nem „kizárólag az esetlegesen hiányzó információk pótlására használta, hanem konkrétan ezekre alapozta a támogatás meglétére vonatkozó összes megállapítását, ugyanakkor teljes mértékben figyelmen kívül hagyta a kínai kormány és az érintett pénzügyi intézmények által közölt jelentős mennyiségű információt, többnyire azzal az indokkal, hogy állítása szerint ezek az információk nem szolgáltak tökéletes válasszal, illetve nem igazoltak minden egyes számadatot.” A Bizottság nem tett ilyet. A kínai kormány által szolgáltatott valamennyi információt - ideértve a terveket és a jogszabályokat - figyelembe vették és elemezték, a megállapítások pedig ezeken a kínai kormány által átadott dokumentumokon alapulnak, amennyiben azokat rendelkezésre bocsátották és ellenőrzés igazolta helyességüket. Az ezekből a dokumentumokból származó, a megállapításokat alátámasztó gyakori idézetek illusztrálják, hogyan kezelte a Bizottság a kínai kormány által közölt információkat. A fenti (110) preambulumbekezdésben a Bizottság világosan ismerteti azokat a helyzeteket, amelyekben az átadott információkat nem fogadta el kritika nélkül.
(381)
A kínai kormány továbbá azt állította, hogy a Bizottság önmagával került ellentmondásba, amikor a végleges nyilvánosságra-hozatali dokumentumban kijelentette, hogy vizsgálata során kizárólag a mintába felvett exportőrök tekintetében kért ügyletspecifikus információkat, miközben a dokumentumban máshol azt állította, hogy „a kormánynak küldött kérdőív nem korlátozódik a mintába felvett exportőrökre.” Ez nem igaz. A Bizottság nem tett ellentmondásos kijelentéseket. Amint azt a fenti (378) preambulumbekezdésben már kifejtettük, a Bizottság a minta kiválasztására vonatkozó döntést követően a vállalatspecifikus információkra vonatkozó eredeti kérését a mintába felvett exportáló gyártókra korlátozta. Az állítólagos támogatási rendszerek kiegyenlíthetőségének értékeléséhez azonban a Bizottság a mintába felvett exportáló gyártókkal kapcsolatos információktól eltérő információkat is kért, például a kínai pénzügyi piacot vagy a földhasználati jogok piacát érintő információkat. Ezért említette meg, hogy „a kormánynak küldött kérdőív nem korlátozódik a mintába felvett exportőrökre”.
(382)
A kínai kormány továbbá azt állította, hogy a jelek szerint a Bizottság figyelmen kívül hagyja, hogy az információk nem utasíthatók el, ha azokat nem tették hozzáférhetővé ellenőrzés céljára. A Bizottság nem így kezelte az információkat ebben az eljárásban. Egyetlen alkalommal sem az „ellenőrzés céljára való hozzáférhetőség hiánya” volt az ilyen információk nem teljes körű elfogadásának kizárólagos oka. Amikor azonban az aktában szereplő más információk azoknak ellentmondtak, a kínai kormány pedig semmilyen bizonyítékkal nem tudta alátámasztani azokat, akkor az ilyen információk kritika nélkül nem voltak elfogadhatók.
(383)
A kínai kormány szerint a Bizottság a végleges nyilvánosságra-hozatali dokumentumnak (a fenti (117) preambulumbekezdésként megismételt) (85) bekezdésében „tudomásul vette”, hogy a bankok és a pénzügyi intézmények nem állnak a kínai kormány ellenőrzése alatt, és a kormány nem kötelezheti őket adatszolgáltatásra. Megjegyzendő, hogy a Bizottság nem tud ilyen kijelentésről, és az említett preambulumbekezdés szövegének vizsgálatát követően a fenti állítás nem tűnik helytállónak.
(384)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság a jelek szerint egyetértett a kínai kormánnyal abban, hogy vizsgálat esetén az Unió alaprendeletének vagy a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodásnak az előírásai nem írhatják felül a nemzeti törvényeket. Amikor a kínai kormány az állítólag bizalmas információk közlésének elmulasztására hivatkozik, szem elől téveszti a lényeget. A Bizottság azonban úgy érvelt (lásd a fenti (117) preambulumbekezdést), hogy valamely WTO-tag önkormányzati jogszabályai vagy belső szabályai nem menthetik fel azt a WTO szerinti, a vizsgálat során tanúsítandó együttműködés kötelezettsége alól, és kollíziós esetben a kínai kormány feladata olyan módokat meghatározni, amelyek révén hozzáférést lehet biztosítani az információhoz annak megfelelő ellenőrzése céljából. Az állítólag kevés információ ellenőrzésének módjára irányuló javaslattételre példaként a kínai kormány arra az esetre hivatkozott, amikor egy banki tisztviselő az egyik mintába felvett vállalatra vonatkozóan hitelkockázat-értékelést végzett, és azt állította, hogy „a Bizottság továbbra sem volt elégedett”. Ellenkezőleg - amint az a fenti (148) preambulumbekezdés szövegéből is nyilvánvaló -, a Bizottság nem foglalkozott e konkrét dokumentum ellenőrzésével, és megállapításaiban teljes körűen figyelembe vette ezt az információt. Ez azonban kivételes helyzet volt, és sajnálatos módon az ebben az eljárásban kért, hasonló jellegű információk többsége esetében nem ismétlődött meg.
(385)
Ezzel összefüggésben a kínai kormány továbbra is azt állította, hogy a tervek szerint a bankok „minősített belső dokumentumai” a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás értelmében lényeges információnak minősülnek, és átadásuk elmulasztása nem indokolhatja a rendelkezésre álló tények alkalmazását. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy ez az állítás túlzottan általánosító, és nem látja be, hogyan hajthatnának végre valamennyi esetben megfelelő (az információk bizalmas kezelését biztosító megfelelő eljárások alkalmazásával végzett) ellenőrzést, ha egyszerűen visszatartják ezeket a dokumentumokat (köztük az ügyfelekkel folytatott ügyletekre vonatkozókat). Ellenőrzések hiányában a rendelkezésre álló tények a hiányzó adatok pótlására használhatók.
(386)
A kínai kormány ismételten azt állította, hogy az ellenőrzést megelőzően küldött levélben nem szerepeltek az ellenőrzéssel kapcsolatos konkrét kérdések, és a Bizottság 2013. május 23-i levelére hivatkozott, amely ezt a megfogalmazást alkalmazta. A Bizottság azonban a végleges nyilvánosságra-hozatali dokumentumnak (a fenti (118) preambulumbekezdésként megismételt) (86) bekezdésében azt állította, hogy az ellenőrzést megelőzően küldött, 2013. május 25-i levélben - az alaprendelet 26. cikkének (3) bekezdésének és a WTO követelményeinek teljes mértékben megfelelően - pontosan és részletesen ismertette az ellenőrzés során vizsgálandó kérdések és dokumentumok felsorolását. A konkrét kérdések felsorolásának hiánya - amelyek biztosítását az alaprendelet és a WTO szabályai nem írják elő - nem indokolja azt, hogy a kínai kormány nem tudott teljes körűen együttműködni az ellenőrzés során.
(387)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság semmiféle rugalmasságot nem tanúsított az ellenőrzés során. Ez a tények, valamint az ellenőrzés előtt és során fennálló helyzet félremagyarázása. A végleges nyilvánosságra-hozatali dokumentum (a fenti (120)-(122) preambulumbekezdésként megismételt) (88)-(90) bekezdéseiben foglaltaknak megfelelően a Bizottság teljes körű és feltétel nélküli rugalmasságot tanúsított. Sajnálatos módon mivel a kínai kormány olyan információt kívánt átadni, amelyek ellenőrzésére a helyszíni ellenőrzések ütemtervén belül nem volt lehetőség, az ilyen információkat nem lehetett összevetni, és azokat nem vehették figyelembe az ellenőrzött dokumentumokkal azonos mértékben. A kínai kormány továbbá emlékeztette a Bizottságot a WTO-nak az EK lazacokkal kapcsolatos ügyének vizsgálóbizottságában alkalmazott ítélkezési gyakorlatára, amely szerint a dokumentumok „ellenőrizhetőségét” nem mindig a helyszíni ellenőrzések lehetősége határozza meg, és azt állította, hogy a Bizottság nem utasíthat el információkat kizárólag azért, mert azok az ellenőrző látogatások során nem voltak hozzáférhetők. A Bizottság megállapítja, hogy az ilyen - megbízhatóságuk és pontosságuk tekintetében a helyszíni ellenőrzés során nem vizsgált - információk kisebb mértékben vehetők figyelembe, mintha megfelelően ellenőrizték volna azokat, és hogy ez a jelenlegi esetben is előfordult.
(388)
A kínai kormány kifogásolja a Bizottság azon állítólagos gyakorlatát, hogy nem fogad be új dokumentumokat és bizonyítékot ellenőrzésre azon ellenőrzési szakaszt követően, amelyhez ezek tartoztak. A végleges nyilvánosságra-hozatali dokumentum (fenti (121) preambulumbekezdésében megismételt) (89) bekezdésében kifejtetteknek megfelelően ez sem jelenleg, sem korábban nem volt helytálló. Igaz, hogy a Bizottság az ellenőrzési szakasz lezárását követően általában nem fogadhat be dokumentumokat ellenőrzéssel kapcsolatos bizonyítékként, és gyakorlatilag nincs lehetőség az ilyen dokumentumok ellenőrzésére, ugyanakkor a kínai kormányt semmi nem gátolja abban, hogy írásban átadjon ilyen dokumentumokat, amint az ebben az esetben is történt.
(389)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság nem szolgált magyarázattal a fenti (122) preambulumbekezdésben említett hat dokumentum bekérésére, és ezért azok ellenőrzését nem engedélyezték. Ez az állítás már a kínai kormány 2013. június 3-i levelében is szerepelt, és a Bizottság a fenti (122) bekezdésben teljes körű választ adott rá. A Bizottság ismételten megállapítja, hogy valamennyi ilyen dokumentum az érintett iparággal, sőt bizonyos támogatási rendszerekkel, például a kedvezményes hitelezéssel vagy a kedvezményes adóprogramokkal kapcsolatos. Ennélfogva elnevezésük és tartalmuk alapján nyilvánvaló, hogy a vizsgálat szempontjából relevánsak voltak. A kínai kormány azonban - kizárólag olyan alapon, hogy állítása szerint az adott dokumentum nem kapcsolódott az eljáráshoz - az ellenőrzés során ebben a tekintetben megtagadta a válaszadást.
(390)
A kínai kormány azt állította, hogy nem biztosíthatott az érintett iparágnak nyújtott hitelek százalékos arányára vonatkozóan a kérdőív kitöltése során közölt adatokat alátámasztó bizonyítékokat, mivel ezeket az információkat a bankok tartják nyilván, amelyek nem a kínai kormány szervei, hanem független szervezetek, és a Bizottságnak ezeket a számadatokat a bankoknál kell ellenőriznie. A kínai kormány a kereskedelmi bankokról szóló törvény azon rendelkezéseire hivatkozott, amelyek kimondják, hogy a bankok a törvénynek megfelelően végzik üzleti tevékenységüket (4. cikk), és a helyi önkormányzatok, illetve különböző szintű kormányzati szervek, közjogi szervezetek vagy egyének nem avatkoznak be a bankok üzleti tevékenységébe (5. cikk). Valójában a kínai kormány a kérdőív kitöltésekor megfogalmazott egy állítást, amelyet nem tudott alátámasztani. Ezen túlmenően a Bizottság által ellenőrizni kívánt bankok sem tudták információkkal alátámasztani ezt az állítást. Amennyiben ezt elfogadható gyakorlatnak kívánják tekinteni, a vizsgált fél bármely, a saját ügyét alátámasztó állítást megfogalmazhatna, és azt a vizsgálatot végző hatóságnak el kellene fogadnia anélkül, hogy lehetősége lenne ellenőrizni az állítás valóságtartalmát. Ez még nagyobb jelentőséggel bír, ha az adott információ ellentétes az aktában szereplő további információkkal. A kereskedelmi bankokról szóló törvény más cikkei is kötelezik a bankokat arra, hogy hitelezési tevékenységüket a nemzetgazdaság és a társadalmi fejlődés igényeinek megfelelően, illetve az állami iparpolitika iránymutatásai alapján végezzék (34. cikk). Amint a kínai kormány arra észrevételeiben helyesen rámutatott, a bankok üzleti tevékenységüket a törvénynek megfelelően, tehát a kereskedelmi bankokról szóló törvény említett 34. cikkének rendelkezéseivel is összhangban végzik. Ennélfogva ezt a kormány és a bankok közötti, feltételezett éles határvonalat a tények nem támasztják alá.
(391)
A kínai kormány azt állította, hogy a bankokon belüli tulajdoni részesedésével kapcsolatban rendelkezésére álló összes információt átadta. Továbbá azt állította, hogy a bankok tulajdonviszonyaira vonatkozóan közölt számadatok a CBRC hivatalos adatai, ezért nem volt indokolt az a feltevés, hogy a kínai kormány téves vagy félrevezető információkat közölt, sem pedig az alaprendelet 28. cikkében foglalt rendelkezések alkalmazása. Mindemellett a kínai kormány azt állította, hogy nincs tudomása a végleges nyilvánosságra-hozatali dokumentum (fenti (127) preambulumbekezdésként megismételt) (95) bekezdésében a Bizottság által megfogalmazott állítás forrásáról („A nyilvánosan hozzáférhető információk szerint […] vannak még más állami tulajdonú bankok is [amelyek szintén hiteleztek a mintába felvett exportáló gyártóknak]”), jelesül a kínai kormány által a hiánypótlást kérő levélre adott válaszban megjelölt bankokon kívül. Ezek az állítások nem elfogadhatók. Megjegyzendő, hogy a kitöltött kérdőívben a kínai kormány eredetileg azt állította, hogy nem rendelkezik információval a bankokon belüli tulajdoni részesedését illetően. A kínai kormány csak azt követően közölt adatokat erre vonatkozóan, hogy a Bizottság a hiánypótlást kérő levélben rámutatott, hogy a kínai törvények értelmében a kínai kormány köteles ilyen adatokat gyűjteni. Az ellenőrzés során a CBRC tisztviselője nem volt hajlandó információkkal alátámasztani a bankok tulajdonviszonyaira vonatkozó számadatokat, megtagadta az információ forrásának megadását, és nem szolgált magyarázattal annak eredetére vonatkozóan. Megjegyzendő, hogy a kínai kormány nem vitatta, hogy a Bizottság által a végleges nyilvánosságra-hozatali dokumentumban megnevezett legalább 5 bank (lásd a (127) preambulumbekezdés lábjegyzetét) állami tulajdonban van.
(392)
A kínai kormány nem értett egyet a végleges nyilvánosságra-hozatali dokumentum (fenti (129) preambulumbekezdésként megismételt) (97) bekezdésében szereplő azon állítással, hogy a CBRC a 10 legnagyobb kínai bankra vonatkozó kérdésre azért nem válaszolt, mert a kérdést írásban nem nyújtották be, és állítása szerint a Bizottság félremagyarázta a tényeket, hiszen a válasz megtagadásának fő oka az volt, hogy mivel a kérdés nem szerepelt az ellenőrzést megelőzően küldött levélben, időre volt szükségük a válaszadásra való felkészüléshez. Valójában a kínai kormány magyarázza félre a kérdéssel kapcsolatos tényeket. A Bizottság nem ragaszkodott azonnali válaszhoz, a CBRC azonban a kérdést sem volt hajlandó megtekinteni azzal az ürüggyel, hogy azt írásban előzetesen nem nyújtották be. Ha az ok a válaszadásra rendelkezésre álló idő rövidsége volt, a kínai kormány később az ellenőrzés során vagy e-mailben is benyújthatta volna válaszát (noha azt a Bizottságnak nem állt volna módjában ellenőrizni), amint azt számos más dokumentum esetében tette. A kínai kormány azonban megtagadta a válaszadást.
(393)
A kínai kormány azt állította, hogy a CBRC létrehozása és megbízása tekintetében a Bizottság által a kérdőívben kért valamennyi dokumentumot átadta, és mivel a Bizottság a hiánypótlást kérő levélben e tekintetben nem emelt kifogást, illetve „az ellenőrző látogatás kezdetén átadandó dokumentumoknak” az ellenőrzést megelőzően küldött levél 2. mellékletében szereplő „listájában” nem kérte ezt a dokumentumot, a kínai kormány nem tekintette kötelességének további dokumentumok átadását. Ez nem igaz. A Bizottság kérte a CBRC létrehozásának és megbízásának alapjául szolgáló valamennyi dokumentumot, a kínai kormány azonban ezek közül mindössze néhányat adott át. A Bizottság kizárólag a CBRC tisztviselőjének kijelentése alapján szerzett tudomást az ebből a szempontból lényeges további dokumentumok létezéséről. Valójában a kérdőív kitöltése során a kínai kormány által e tekintetben adott válaszok hiányosak és félrevezetők voltak, mivel a kínai kormány (a CBRC) nyilvánvalóan tudott az ilyen további dokumentumok létezéséről, amint azt a CBRC a helyszíni ellenőrzés során elismerte.
(394)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság az ellenőrzés során valójában nem kért statisztikai adatokat és beszámolókat a vizsgálati időszakban a mintába felvett exportáló gyártóknak hitelt nyújtó bankoktól. Azt állították, hogy a Bizottság mindössze a Kínai Központi Bank által a CBRC-nek benyújtott, 2012. évi statisztikai beszámolót kérte, és ehhez a titoktartási kötelezettségek miatt a CBRC tisztviselőjének egyeztetnie kellett az érintett jogi szolgálatokkal. Ez nem helytálló. Az ellenőrzés során a Bizottság megismételte a kérdőívben és a hiánypótlást kérő levélben foglalt, a mintába felvett exportőröknek hitelt nyújtó valamennyi banktól származó statisztikai adatok közlésére vonatkozó kérését (87).
(395)
A kínai kormány továbbá azt állította, hogy a panaszban a panaszosnak a bevont finompapírra vonatkozó ügyre való hivatkozása - amelyben a Bizottság „hátrányos következtetések alapján” megállapította, hogy az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok közjogi szervként jártak el -, „az érintett termék exportáló gyártóinak nyújtott támogatás jellege és megléte tekintetében az összefüggéseket figyelmen kívül hagyó, megalapozatlan feltételezés, és ennélfogva” a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 11. cikkének (2) bekezdése értelmében „nem tekinthető” a kormány vagy közjogi szerv által nyújtott pénzügyi támogatás meglétére vonatkozó „egyértelmű bizonyítéknak”. Elsőként hangsúlyozni kell, hogy a bevont finompapírra vonatkozó ügyet érintő megállapítások nem hátrányos következtetéseken, hanem az alaprendelet 28. cikkének megfelelően a rendelkezésre álló tényeken alapultak, és nincs olyan későbbi ítélet, amely megerősítené a kínai kormány azon állítását, hogy a Bizottság ilyen irányú megállapítása „a rendelkezésre álló tények helytelen felhasználásán” alapul. Ezzel ellentétben a Bizottság az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankokat illetően egy másik, Kínából származó behozatalt - a szerves bevonatú acéltermékeket - érintő szubvencióellenes ügyben is hasonló megállapításokat tett, valamint más vizsgálatot végző hatóságok - jelesül az Egyesült Államok hatóságai - a WTO fellebbviteli testülete által fenntartott megállapításban ugyancsak arra a következtetésre jutottak, hogy az állami tulajdonban lévő kínai kereskedelmi bankok közjogi szervek. (88)
(396)
A kínai kormány továbbra is azt állította, hogy a Bizottság bizonyos információkat valamennyi kínai székhelyű banktól kért, és hogy a kínai kormány gyakorlatilag nem állt módjában „több mint 3 800” bankról közölni ezeket az információkat. A Bizottság nem ért egyet ezzel az állítással, és ismételten hivatkozik a hiánypótlást kérő levélre, amelyben - a kínai kormány kitöltött kérdőívének kézhezvételét követően - a kért információk körét kizárólag azokra a bankokra szűkítette, amelyekben a kínai kormány közvetlen vagy közvetett részvényes (89).
(397)
A kínai kormány azt állította, hogy nem helytálló a Bizottság azon kijelentése, hogy figyelembe vette a Kínai Központi Bank szóban forgó körleveleinek a honlapról származó, az ellenőrzés során benyújtott összefoglalóját, és a végleges nyilvánosságra-hozatali dokumentumok (fenti (164) preambulumbekezdésként megismételt) (133) bekezdése ezt bizonyítja. Ez nem helytálló. A (164) preambulumbekezdés tartalma nem ellentétes a honlapon található kivonatok tartalmával. Figyelembe veszi azt, ugyanakkor hivatkozik a körlevél tényleges tartalmára is, amelynek helytállóságát a kínai kormány ez idáig valójában nem vitatta.
(398)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság „különböző dokumentumokból származó bizonyos kifejezéseket és szókapcsolatokat kiragadott szövegkörnyezetükből”, másokat félremagyarázott, és megpróbálta összekapcsolni azokat annak bizonyítása érdekében, a kínai kormány támogatást nyújt az érintett terméket gyártó iparág számára, illetve hogy az állami tulajdonban lévő bankok közjogi szervek. A kínai kormány úgy érvel, hogy e dokumentumok (tervek, kivonatok és határozatok) „teljes olvasata” igazolná, hogy a Bizottság megállapításainak nincs jogalapja, és azok nem bizonyítékokon alapulnak. Ez nem helytálló. A Bizottság valamennyi - többek között a (102) preambulumbekezdésben említett - dokumentumot teljes egészében, pontosan a kínai kormány által javasolt módon megvizsgált és figyelembe vett.
(399)
A 40. sz. határozatot illetően a kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság azt a végleges nyilvánosságra-hozatali dokumentumban a szövegkörnyezetből kiragadva idézte, „hogy torzítsa annak pontos jelentését”. A kínai kormány szerint a 40. sz. határozat más rendelkezéseiből egyértelmű, hogy annak célja nem napmodulok és napelemek tervezett fejlesztési politikák tárgyaként való meghatározása - amint azt a Bizottság állította -, hanem a megújuló energiaforrások felhasználásának fejlesztése. Nem igaz, hogy a Bizottság a szövegkörnyezetből kiragadva hivatkozott a 40. sz. határozat V. cikkének szövegére. A Bizottság nem azt vitatja, hogy a célok egyike a megújuló energiaforrások felhasználásának fejlesztése volt-e. A 40. sz. határozatban az Államtanács valójában kiemelt iparágakként jelöli meg az újenergia-ágazatot és a napenergiát, így ezek az ipari szerkezetátalakításról szóló útmutatóban a támogatott kategóriájú projektekhez tartoznak. A 40. sz. határozat 17., 18. és 19. cikkeit figyelembe véve a pénzügyi intézmények kizárólag az ebbe a kategóriába tartozó iparágaknak/vállalatoknak nyújthatnak hiteleket. Ez egyértelműen jelzi, hogy a többek között napmodulokat és napelemeket előállító fotovillamos ágazat kiemelt iparág.
(400)
A kínai kormány azt állította, hogy az Államtanács október 10-i határozatának szövege nem tartalmaz a napmodulokra és napelemekre, illetve a fotovillamos ágazatra utaló hivatkozást, és a pénzügyi támogatás ösztönzésére kizárólag az alternatív energiák felhasználásával kapcsolatos célkitűzések tekintetében kerülhetett sor, amelyeknek az általános modul- vagy elemgyártás fejlesztése szempontjából nincs jelentősége. A Bizottság ezzel nem ért egyet. Meg kell jegyezni, hogy ez az államtanácsi határozat a jelek szerint nem kizárólag az alternatív energiaforrások felhasználásának ösztönzésére törekszik. Címéből (Az Államtanács határozata a stratégiai fontosságú feltörekvő iparágak kialakításának és fejlesztésének felgyorsításáról), valamint tartalmából (többek között 1. cikkének (1) és (2) bekezdéséből, valamint 2. cikkének (2) bekezdéséből) nyilvánvaló, hogy célja egyes kiválasztott iparágak (ebben az esetben a stratégiai fontosságú feltörekvő iparágak) fejlesztésének támogatása. Megerősíti ezt az is, hogy az ebben a határozatban kijelölt célok közvetlenül a stratégiai fontosságú feltörekvő iparágak eredményeihez és teljesítményéhez kapcsolódnak (a 2. cikk (3) bekezdése). Ezenfelül egyértelmű kapcsolat áll fenn a stratégiai fontosságú feltörekvő iparágak és a fotovillamos ágazat között, amely többek között napmodult és napelemet állít elő. Először is kétségtelen, hogy a fotovillamos ágazat az alternatívenergia-ágazat része, amelyre a határozat 2. cikkében az állam által kialakítandó és fejlesztendő iparágként hivatkoznak. Másodszor, a mintába felvett exportáló gyártók a határozat 2. cikkének (2) bekezdésében említett, csúcstechnológiát alkalmazó iparágak kategóriájába tartoznak. Hasonlóképpen a 12. ötéves tervben is a stratégiai fontosságú iparágak közé sorolják a napenergetikai ágazatot, a fotovillamos napenergetikai ágazatról szóló 12. ötéves terv pedig megerősíti, hogy az államtanácsi határozat „a fotovillamos ágazatot a stratégiai fontosságú feltörekvő iparágak fontos csoportjába sorolta, amelyet hazánk a jövőben fejleszteni fog”. (90)
(401)
A kínai kormány szerint a Bizottság hivatkozott a közép- és hosszú távú tudományos és technológiai fejlesztésről szóló tervre, ugyanakkor elmulasztott megemlíteni olyan eseteket vagy rendelkezéseket, amelyekben a csúcstechnológiát alkalmazó vállalatok dokumentumban szereplő meghatározása magában foglalja a modul- és elemgyártó vállalatokat vagy általában a fotovillamos ágazatot. A kínai kormány szerint a terv célkitűzései kizárólag a fosszilis tüzelőanyagoktól való függés csökkentése céljából összpontosulnak az alternatív energiaforrások fejlesztésére. A Bizottság ezzel nem ért egyet. A vizsgálatban részt vevő, mintába felvett exportáló gyártók többségét új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalatnak minősítették, és ezen az alapon olyan támogatásban részesültek, amelyet kizárólag az új és csúcstechnológiát alkalmazó vállalatoknak nyújtottak (például adómentesség). A mintába felvett exportőrök a tervben említett, azonos típusú egyedi támogatási programokat vették igénybe.
(402)
A kínai kormány azt állította, hogy nem tényeken alapul a Bizottság azon kijelentése, hogy a tudományos és technológiai fejlődésről szóló kínai törvény is felsorol több, a stratégiai ágazatok, köztük a fotovillamos ágazat támogatását szolgáló intézkedést, és hogy ez a törvény nem említi a fotovillamos ágazatot, sem pedig a stratégiai fontosságú ágazatokat, így nem megalapozott az az állítás, hogy az érintett termék e törvény hatálya alá tartozik. Ez nem helytálló. A fenti állítás alapjául az említett törvény 18. és 34. cikke szolgál. A 18. cikk értelmében az állam ösztönzi a pénzügyi intézményeket, és iránymutatást ad a számukra a csúcstechnológiát, illetve új technológiát alkalmazó ágazat fejlesztésének támogatását illetően. A 34. cikk értelmében a politikaorientált pénzügyi intézmények külön támogatást kínálnak a vállalatok állam által támogatott projektjei számára. A fotovillamos ágazat az új és csúcstechnológiát alkalmazó iparágak csoportjába, valamint az állam által támogatott projekteket végrehajtó vállalkozások kategóriájába tartozik. Mindemellett ugyanezen törvény 17. cikke kedvezményes adópolitikát ígér többek között azoknak a szervezeteknek, amelyek részt vesznek a nemzeti tudományos és technológiai fejlesztési tervek hatálya alá tartozó projektekben. A fenti (401) preambulumbekezdésből nyilvánvaló, hogy a fotovillamos ágazatban működő vállalatok projektjei e hatály alá tartoznak. Következésképpen legalább három egyértelmű jele van annak, hogy a fotovillamos ágazat, valamint az érintett terméket gyártó és exportáló vállalatok e törvény hatálya alá tartoznak.
(403)
A kínai kormány továbbá azt állította, hogy a Bizottság Kína terveit, határozatait és törvényeit azonos joghatással és jogi kötőerővel rendelkezőként vette figyelembe, ami ellentétes a jogértelmezési elvekkel, Kína jogalkotásról szóló törvényével és a kínai kormány többször megismételt érvelésével A kínai kormány szerint az általános ötéves tervre, valamint a konkrét fotovillamossági tervre történő hivatkozásnak nincs jogalapja, mivel nem szolgáltattak egyértelmű bizonyítékot arra vonatkozóan, hogy a tervek jogilag kötelező erejűek. Ez nem helytálló, mivel az aktában található más bizonyítékkal nem támasztható alá a kínai kormány azon állítása, hogy a tervek jogilag nem kötelező erejűek. Ezzel szemben a tervnek a kínai kormány által a kitöltött kérdőívben megadott szövege egyértelműen kimondja a következőt: „Ezt a tervet az Országos Népi Kongresszus megvitatta és elfogadta, és a terv joghatással bír.” (91) A kínai kormány a végleges nyilvánosságra hozatallal kapcsolatos észrevételeiben a következőt állította: „Kína jogalkotásról szóló törvénye értelmében Kínában jogszabály az alkotmány, a törvények, a közigazgatási jogszabályok, a helyi rendeletek és szabályok.” Mivel a terv joghatással bír, és a kínai kormány megerősítette, hogy Kínában a törvények jogszabályok, a Bizottság megállapította, hogy a terv valóban jogilag kötelező erejű. A kínai kormány által az ellenőrző látogatás során adott magyarázat szerint az ágazati és a regionális ötéves tervek alapját az általános ötéves terv képezi, ezért a Bizottság indokolatlanul kezelte eltérően a 2011-2015 közötti időszakra vonatkozó, fotovillamos ágazatról szóló ötéves tervet és az általános ötéves tervet.
(404)
A kínai kormány uniós összefüggésben „a Bizottság ellentételezésről/visszatérítésekről szóló iránymutatásait” említette példaként a jogilag nem kötelező erejű hasonló dokumentumokra. A Bizottság feltételezi, hogy a kínai kormány „a dömpingellenes vámok visszatérítéséről szóló bizottsági közleményre” utalt (HL C 127., 2002.5.29., 10. o.) Valójában nem pontos ezeket az iránymutatásokat nem kötelező erejűnek nevezni, mivel a Bizottságra nézve kötelező erejűek mindaddig, amíg nem ellentétesek egy felsőbbrendű szabállyal. A Bizottság megállapította, hogy Kína tervei jogilag kötelező erejűek. Mindazonáltal még ennek az ellenkezőjét feltételezve is egyértelmű, hogy a - kormányzat legfelsőbb szintjeiről kiinduló, valamint a gazdasági és ipari fejlődésre vonatkozóan kormányzati politikát meghatározó - nemzeti, ágazati és regionális tervek nagyobb bizonyító erővel rendelkeznek saját kijelölt céljaik gyakorlatilag kötelező jellege tekintetében. Ugyanígy egyértelmű, hogy a kormány hivatkozhat a tervekre az azokat helytelenül végrehajtó szervezetek megrovása céljából. Ezért továbbra is igen relevánsak lennének a gazdaságra irányuló állami beavatkozás meghatározása és egyes iparágak irányítása és ellenőrzése szempontjából.
3.5.2. A felek kedvezményes biztosítási hitelekkel, más finanszírozásokkal, garanciákkal és biztosításokkal kapcsolatos észrevételei
(405)
A kínai kormány azt állította, hogy az A. függelék megválaszolásának elmulasztása miatt nem kellene az alaprendelet 28. cikke értelmében a rendelkezésre álló tényeket alkalmazni. A kínai kormány úgy véli, ha a Bizottság valóban ellenőrizni kívánta a panaszban foglalt azon állításokat, hogy az állami tulajdonban lévő kínai kereskedelmi bankok közjogi szervek, ehhez a kérdőívben szükségtelen volt számos, a - többségében nem is kormányzati tulajdonú - bankokat érintő belső, minősített, ügyletspecifikus adatokra vonatkozó kérést megfogalmaznia. E tekintetben a kínai kormány a bank által a mintába felvett exportáló gyártóknak nyújtott egyedi hitelt érintő információkra hivatkozott. A Bizottság nem ért egyet ezzel az állítással. Az A. függelékben kért információk célja annak igazolása volt, hogy a kínai bankok közjogi szervek-e és a kormány bízza-e meg és utasítja azokat. A kínai kormány az egyedi hitelekre vonatkozó információk kivételével nem határozta meg pontosan, hogy mely további kért információkat ítélt lényegtelennek e szempontból.
(406)
A Bizottság emlékeztet arra, hogy az A. függelékben szereplő kérdések a bankokon belüli tulajdoni részesedésre, az igazgatóságnak és a részvényesek tanácsának összetételére, a részvényesek/igazgatók üléseinek jegyzőkönyveire, a felső vezetők és az állami hatóságok közötti kapcsolatokra, a hitelek ágazat szerinti lebontására, valamint az együttműködő exportáló gyártóknak nyújtott hitelekhez kapcsolódó kockázatértékelésre vonatkozó információk gyűjtésére szolgáltak. A kínai kormány azt állította, hogy a közjogi szervekkel kapcsolatos megállapítások tekintetében ez a kérés „nyilvánvalóan ésszerűtlen” volt, és az információk túlságosan széles körét érintette. Azt is állította, hogy a bank közjogi szervi jogállására vonatkozó minimális kritériumokat még az ilyen információk kérése előtt meg kell határozni. A Bizottság ezzel nem ért egyet. Tekintettel a WTO fellebbviteli testülete által a DS 379. számú ügyben (92) meghatározott magas szintű követelményekre, valamennyi kért információ szükséges, ideértve a pénzügyi rendszeren belüli kormányzati részvétel mértékére vonatkozó megállapításokat is. Például bizonyítékul szolgálhat egy szervezet nem kereskedelmi magatartására a megbízás és az utasítás bemutatása, ha állami beavatkozás jelei is mutatkoznak. Mindazonáltal meg kell jegyezni, hogy amint a mintába felvett exportáló gyártók együttműködése bizonyítást nyert, a Bizottság úgy határozott, hogy a kért információk körét az ezeknek a vállalatoknak nyújtott hitelekre korlátozza, és semmiféle következtetést nem vont le abból, hogy a kínai kormány nem közölt az egyedi hitelekkel kapcsolatban eredetileg kért további információkat. Az információkra vonatkozó egyéb kérések ugyanakkor továbbra is lényegesek voltak a vizsgálat szempontjából. A kínai kormány azon kijelentését illetően, hogy az A. függelékben szereplő egyes információkat nem állt módjában közölni, meg kell jegyezni, hogy a kínai kormány - néhány bank kivételével - teljes egészében megtagadta az A. függelék megválaszolását. A fentiek figyelembevételével megállapítást nyert, hogy a kínai kormány a kért információk fennmaradó részét nem közölte ésszerű határidőn belül.
(407)
A kínai kormány a WTO fellebbviteli testületének az Egyesült Államok melegen hengerelt acélra vonatkozó ügyéről szóló jelentésére (93) (99. pont) hivatkozva azzal érvel, hogy gyakorlatilag nem állt módjában eleget tenni a Bizottság információközlésre vonatkozó „ésszerűtlen” kéréseinek, és hogy mivel a Bizottság nem foglalkozott ezzel a kérdéssel, illetve a különböző kéréseket nem kapcsolta azokhoz a ténymegállapításokhoz, amelyekhez tartoztak, a Bizottság nem jóhiszeműen járt el. Noha az említett ügy az exportőrök dömpingellenes eljáráson belüli együttműködéséhez kapcsolódik, a Bizottság belátja, hogy a kiegyenlítő vámokkal kapcsolatos ügyekben alkalmazott, kormánynak címzett kérdőívek esetében a kért információknak és a válaszadó tényleges megfelelési képességének egyensúlyban kell lennie. Ezt az egyensúlyt azonban valamennyi tény ismeretében kell kialakítani. A bevont finompapírra, illetve a szerves bevonatú acéltermékekre vonatkozó ügyben már megállapították az állami tulajdonban lévő kínai bankok közjogi szervi jogállását, ebben az ügyben pedig a panaszos kellő meggyőző bizonyítékkal szolgált annak igazolásához, hogy az állami tulajdonban lévő bankok közjogi szervek maradtak. Ennélfogva a kínai kormánynak - amennyiben cáfolni kívánta ezt az állítást - számítania kellett volna a tényekre összpontosító vizsgálatra. Sajnálatos módon a kínai kormány továbbra is azt állította például, hogy kevés információval rendelkezik a kormány bankokon belüli tulajdoni részesedéséről (ami a közjogi szervi jogállás megállapítása szempontjából rendkívül jelentős tényező), vagy nem rendelkezik ilyen információkkal, ami arra utalt, hogy a kínai kormány nem működött együtt legjobb tudása szerint, és megtagadta a szükséges információk átadását. Ez azon „korlátozott körülmények” egyike, amelyek esetén (a WTO vizsgálóbizottságának jelentése (94) szerint) a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 12. cikkének (7) bekezdése alkalmazandó. Mindemellett habár a Bizottság tisztában volt azzal, hogy az információközlésre vonatkozó kérései szükségszerűen terjedelmesek, az együttműködés kétoldalú folyamat, a kínai kormány azonban ahelyett, hogy javaslatot tett volna az információközlésre vonatkozó kérések ésszerű kezelésének lehetőségeire, kezdetben mindössze magyarázatot követelt arra, hogy a kérések mely ténybeli megállapításokhoz kapcsolódnak (aminek az előzetes meghatározása nem lehetséges).
(408)
A Sanghaji Bank ellenőrzését illetően a kínai kormány azt állította, hogy az ellenőrzés elmaradása nem elég indok a rendelkezésre álló tények alkalmazására, és hogy mindenképpen a Bizottság saját hibájából nem került sor az ellenőrzésre. Erre válaszul a Bizottság megállapítja, hogy a Sanghaji Banknál tett ellenőrző látogatás szervezésével kapcsolatos ténybeli helyzetet ismertették a végleges nyilvánosságra-hozatali dokumentum (fenti (143) és (144) preambulumbekezdésként megismételt) (111) és (112) bekezdésében. Ezen ellenőrzés tekintetében a ténybeli helyzet nem változott, és a Bizottság nem ért egyet e tényeknek a kínai kormány általi értelmezésével, továbbá kitart amellett, hogy minden tőle telhetőt megtett az ellenőrzés elvégzése érdekében, erre azonban a kínai kormány részéről felmerült akadályok miatt nem volt lehetőség. A kínai kormány a WTO vizsgálóbizottsági jelentését (95) említi, amelyben megállapították, hogy a helyszíni ellenőrzés hiánya nem zárja ki teljes körűen a dokumentumok ellenőrzésének lehetőségét. Ebben a vizsgálatban azonban a kínai kormány csak egy munkanappal a kínai kormánynál végzett ellenőrzés kezdete előtt tájékoztatta a Bizottságot arról, hogy a bank készen áll az ellenőrzésre (miután a visszajelzésre rendelkezésre álló időt korábban már meghosszabbították), így teljesen kizárta a bank helyszíni ellenőrzésének lehetőségét, mivel a kormánnyal már korábban megállapodtak, és ezt nem lehetett módosítani. Ilyen körülmények között megállapítást nyert, hogy a kínai kormány nem működött együtt legjobb tudása szerint, és a Bizottság nem lát módot arra, hogy a helyszíni látogatás során elvégzendő ellenőrzéseket más úton megvalósítsa.
(409)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság nem hagyhatja figyelmen kívül a HuaXia Bank által a saját tulajdonosi struktúrájáról közölt információkat azzal az indokkal, hogy azok „nem minden szempontból tökéletesek”. A Bizottság megállapítja, hogy ezeket az információkat nem azért utasította el, mert azok nem voltak minden szempontból tökéletesek. Amint a fenti (147) preambulumbekezdésben már kifejtettük, a HuaXia Bank az ellenőrző látogatásig annak ellenére nem közölt a kormányzati tulajdonrésszel kapcsolatos információt, hogy a Bizottság ezt már az eredeti kérdőívben is kérte. Miután a Bizottság rámutatott arra, hogy a HuaXia Banknak van néhány állami tulajdonú részvényese, a bank átadott egy lapot, amely ismeretlen forrásból származó információkat tartalmazott, ráadásul az információk ellentétesek voltak az aktában szereplő más információkkal. Ezek az információk nem voltak elfogadhatóak.
(410)
A HuaXia Bank azon döntése tekintetében, hogy a fenti (148) preambulumbekezdésben ismertetett módon csak néhány hitelképesség-vizsgálatot közölt, a kínai kormány azt állította, ésszerű magyarázattal szolgáltak a Bizottságnak arra, miért nem ismertethették a többi vizsgálatot. A Bizottság ezzel nem ért egyet. Mivel az ellenőrzést megelőzően küldött levélben egyértelműen szerepelt, hogy ezek a dokumentumok az ellenőrző látogatás tárgyát fogják képezni, a magyarázat, amely szerint „két kockázatértékelési beszámolót a Bank más fiókjai kezeltek, és az illetékes munkatársak az adott időpontban nem voltak elérhetők”, nem volt kielégítő. Mindemellett a kínai kormány hivatkozik arra az észrevételeiben máshol is megismételt érvre, hogy az információt az ügyféladatok bizalmas kezelése miatt nem adhatták át. A Bizottság megállapítja, hogy vannak rendelkezések a bizalmas információknak a kiegyenlítő vámmal kapcsolatos vizsgálat során történő kezelésére vonatkozóan (96), ugyanakkor pedig a Bizottság ezzel és más kérdésekkel kapcsolatos kéréseinek többsége nem az ilyen információk másolatainak elkészítésére, hanem azok ellenőrzésére irányult. Mindenesetre a Bizottság megállapítja, hogy az „ügyféladatok bizalmas kezelésének” elvének szigorú betartása ellehetetlenítheti számos releváns információ kiegyenlítő vámmal kapcsolatos vizsgálatok során történő ellenőrzését. Ilyen esetben ugyanis nincs lehetőség az exportőr számos kérdésre adott válaszainak összevetésére, illetve nem lehet véletlenszerű ellenőrzéseket végezni az egyes programok kedvezményezettjeinél olyan esetekben, amikor az exportőrök nem működtek együtt, vagy amikor a vizsgálatot összesített alapon végezték.
(411)
A kínai kormány azt állította, hogy az EXIM Bank teljes körűen együttműködött a vizsgálattal, és a Bizottság által kért bizonyos dokumentumokat belső politikai szabályokra, államtitokra, bizalmas adatkezelésre és más jogszabályokra hivatkozva nem adhatott át. Ennélfogva e dokumentumok átadásának elmulasztása nem indokolhatja a rendelkezésre álló tények alkalmazását. A kereskedelmi bankokról szóló törvénnyel összhangban az EXIM Bank tisztviselői nem adhatták át ezeket a dokumentumokat az ellenőrzés során. Ebben a tekintetben és a Bizottság feltevésével ellentétben az alaprendelet, valamint a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás nem írhatja felül a Kínai Népköztársaság nemzeti törvényeit. A kínai kormány továbbá azt állítja, hogy a felső vezetők politikai párttagságára vonatkozó kérdések nem tartoznak a tárgyhoz, és a kínai kormány számára nyugtalanítók. A Bizottság ezzel nem ért egyet. Bár a (nagyobbrészt az alaprendelet alapjául szolgáló) WTO-szabályok nem „írhatják felül” a nemzeti törvényeket, ez nem akadályozza meg a Bizottságot abban, hogy megállapításokat tegyen, amikor az ilyen nemzeti törvények a jelek szerint gátolják az információközlésre irányuló ésszerű kéréseket. Mindemellett tény, hogy miközben az EXIM Bank az A. függelék néhány kérdésére választ adott, ezen információk szinte egyikét sem támasztotta alá forrásadatokkal vagy más bizonyítékokkal. Ennélfogva ezek az információk mindössze szóbeli közlésnek minősülnek, amelyeket nem támaszt alá ellenőrzött írásos dokumentum. Ha ezt a gyakorlatot elfogadhatónak tekintenék, az EXIM Bank lényegében bármilyen információt közölhetett volna, a vizsgáló hatóságnak pedig el kellett volna fogadnia azt anélkül, hogy lehetősége lett volna értékelni az információ pontosságát.
Az EXIM Bankon (és ebben az ügyben minden más bankon) belüli, politikai párttagságra és a Kínai Kommunista Párt szervezeteire vonatkozó kérdések rendkívül lényegesek annak megállapítása szempontjából, hogy az állam mekkora befolyást gyakorol a bank vezetésére, tekintettel a Kínai Kommunista Pártnak a Kínai Népköztársaság alkotmánya szerinti különös szerepére. E kérdéseknek a fenti (151) preambulumbekezdésben foglalt, Bizottság általi indokolásán felül megjegyzendő, hogy a Kínai Kommunista Párt alapító okirata szerint valamennyi szervezet - ideértve a kereskedelmi célú magánvállalkozásokat is - köteles létrehozni „a párt elsődleges szervezeteit”, ha a vállalat legalább három párttagot foglalkoztat. Ezek a szervezetek szavatolják és felügyelik a Kommunista Párt és az állam elveinek és politikáinak végrehajtását, valamint támogatják a részvényesek, az igazgatóság, a felügyelőbizottság és a vezetők törvény szerinti feladataik ellátása és hatásköreik gyakorlása céljából tartott ülését (97). Kína társasági törvénye ugyancsak arra kötelez valamennyi kínai vállalatot, hogy szervezeti struktúrájukon belül hozzák létre a Kínai Kommunista Párt szervezetét a Kínai Kommunista Párt tevékenységeinek végrehajtása céljából (98). Ennélfogva a Kínai Kommunista Párt bizonyíthatóan kapcsolatban áll a kínai kormány tevékenységeivel, valamint valamennyi típusú kínai vállalat és intézmény működésével; ezért jogosak a politikai párttagsággal kapcsolatban e tekintetben feltett kérdések.
(412)
A Kínai Fejlesztési Bank ellenőrzését illetően a kínai kormány ugyanezt az állítást fogalmazta meg a vezetők politikai párttagságával és a Kínai Kommunista Párt bankon belüli szerepével kapcsolatos kérdések tekintetében. E szempontokat illetően a Bizottság a fenti (151) és (411) preambulumbekezdésben foglalt indokolásokra hivatkozik. A kínai kormány továbbá azt állította, hogy a Kínai Fejlesztési Bank titoktartási okokból nem adhatta át a hitelkockázat-értékelésről szóló kért beszámolókat, és hogy a bank átadta a hitelminősítési formanyomtatványt, valamint a vállalat nevét elrejtve konkrét példával is szolgált hitelkockázat-értékelésre. Megjegyzendő, hogy a hitelminősítési formanyomtatvány és egy ismeretlen iparághoz tartozó ismeretlen vállalat hitelminősítése nem szolgál bizonyítékként a mintába felvett egyik exportőr - Bizottság kérésének megfelelő - hitelkockázat-értékelésére. A bizalmas adatkezeléssel kapcsolatos kérdések tekintetében a Bizottság a (410) preambulumbekezdésben foglalt indokolásra hivatkozik.
(413)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság azon megállapítása, amely szerint az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok közjogi szervek, ellentétes a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 1. cikkének (1) bekezdésével, mivel a Bizottság ezt a megállapítást nem tényekre alapozta, és nem biztosított indokolással ellátott, megfelelő elemzést azon megállapításával kapcsolatban, hogy a kormány részvétele a kínai pénzügyi ágazatban olyan jelentős mértékű, hogy a bankok kötelesek kedvezményes politikákat követni. A Bizottság alapvetően nem ért egyet ezzel az állítással. A (162)-(168) preambulumbekezdésben említett független információk egyértelműen igazolják, hogy a bankok végrehajtják a kedvezményes politikákat, valamint ez derül ki a fenti (102) preambulumbekezdésben említett számos kínai tervből, törvényből és szakpolitikai dokumentumból is. A Bizottság számos, nemzetközi szervezetek - ideértve a WTO-t, a Világbankot, az IMF-et és az OECD-t - által közzétett dokumentumot felülvizsgált, elemzett és idézett, és a dokumentumok mindegyike azt állapítja meg, hogy a kínai bankszektor jelentős állami beavatkozásnak van kitéve főként a hitelek előnyben részesített kedvezményezettjei és a kamatláb megállapítása terén.
(414)
A kínai kormány vitatja számos olyan, legjobb rendelkezésre álló tényként felhasznált dokumentum relevanciáját, amelyre a Bizottság az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok közjogi szervi jogállásának megállapításával kapcsolatban hivatkozott. Előzetesen meg kell jegyezni, hogy a Bizottság kizárólag a kínai kormány együttműködésének hiánya és a kért információk átadásának megtagadása miatt kényszerült a legjobb a rendelkezésre álló tények felhasználására.
(415)
A kínai kormány azt állította, hogy a Deutsche Bank kutatási jelentése (DB-jelentés) - amelyet a Bizottság a (161) preambulumbekezdésben idézett - egy korábbi kínai helyzetet ismertet, és 7 évvel később nem szolgálhat meggyőző alapként a kínai bankszektor értékeléséhez. Először is a kínai kormány tévesen állítja, hogy a jelentés a „7 évvel későbbi” helyzet értékelésének alapjául szolgál. A jelentés 2007-ben készült, a kínai bankszektor értékelése tekintetében ebben az eljárásban releváns vizsgálati időszak pedig 2011-ben kezdődik. Ennélfogva a jelentés a releváns időszaknál 4 évvel korábbi helyzetre vonatkozik. Másodszor, a DB-jelentés nem az egyetlen olyan dokumentum, amelyre a Bizottság a megállapításait alapozza, hanem mindössze a kínai bankszektorra, és különösen annak tulajdonosi struktúrájára vonatkozó bizottsági elemzés kiindulópontja. Harmadszor, a kínai bankszektor tulajdonosi struktúrájának meghatározása céljából a Bizottság által említett további információk (a WTO, az IMF és az OECD jelentései és munkadokumentumai) összhangban vannak a DB-jelentés megállapításaival. Ebben az összefüggésben meg kell jegyezni, hogy a kínai kormány az e tekintetben ismételten kért információk közlésekor csak a minimumra szorítkozott, és nem támasztotta alá tényekkel a Bizottság bankszektoron belüli állami tulajdonrésszel és a bankrendszeren belüli állami bevatkozással kapcsolatos megállapításai ellen emelt kifogásait.
(416)
A kínai kormány vitatja továbbá a WTO kereskedelempolitikáról szóló 2012. évi beszámolójára történő bizottsági hivatkozást, és azt állítja, hogy a kijelentés, amely szerint „általában csekély változás következett be a kínai bankszektor piaci struktúrájában”, a 2010-ben kezdődő korábbi felülvizsgálati időszakkal való összehasonlítás céljából született. A Bizottság nem vitatja ezt az állítást. A Bizottság valójában a végleges nyilvánosságra-hozatali dokumentum említett (161) preambulumbekezdésében idézte a WTO kereskedelempolitikáról szóló 2010. és 2012. évi beszámolóját annak szemléltetésére, hogy a két év során igen kevés változás történt. Míg a 2010. évi beszámoló szerint „az állami tulajdon magas aránya a kínai pénzügyi szektor egy másik fontos jellemzője”, a 2012. évi beszámoló azt erősítette meg, hogy ebből a szempontból kevés változás történt. A kínai kormány is idézte a 2012. évi beszámolót, és ezen idézetek alapján azt állította, hogy a beszámoló ellentmond a fenti (161) preambulumbekezdésben foglalt bizottsági értékelésnek. Ez az állítás nem elfogadható. A beszámolóból származó, a kínai kormánynak a végleges nyilvánosságra-hozatali dokumentummal kapcsolatban tett észrevételeiben megismételt idézetek egyike sem mond ellent a Bizottság (161) preambulumbekezdésben foglalt értékelésének, és nem is kérdőjelezi meg azt.
(417)
A kínai kormány továbbá azt állította, hogy a Bizottság fenti (162) preambulumbekezdésben foglalt megállapításait nem támasztják alá egyértelmű bizonyítékok (a fenti preambulumbekezdésekben tárgyalt DB-jelentésen és a WTO kereskedelempolitikáról szóló beszámolóin felül), mivel a Bizottság „pusztán csak hivatkozik a Világbank jelentésére és a gazdasági felmérésre stb., de megállapításait nem támasztja alá indokolással ellátott, megfelelő magyarázattal”. Ez az állítás nem elfogadható. E tekintetben megjegyzendő, hogy a Világbank jelentése többek között a következőket állapítja meg: „Az előző három évtizedben a pénzügyi szektor reformja és kibővítése terén elért meggyőző előrelépés ellenére Kína pénzügyi rendszerének fejlődése továbbra is korlátozott, és jelentős strukturális egyenlőtlenségek jellemzik. Az állami tulajdonban lévő bankokkal, erős állami beavatkozással és a kamatlábak felett továbbra is fennálló ellenőrzéssel jellemzett jelenlegi rendszer a kínai gazdaság fellendülése idején rendkívül nagy sikerrel mozgósította a megtakarításokat, és juttatott tőkét a stratégiai fontosságú ágazatoknak”, vagy „Ezzel egy időben a pénzügyi intézmények közvetlen és közvetett ellenőrzését független, piaci alapú intézkedéseknek kell felváltania. Ez egy nyílt piaci műveleteket bevezető és a likviditáskezelés céljából nem hitelplafonokat, hanem kamatlábakat alkalmazó független központi bank létrehozását jelentené. A kereskedelmi bankok kormányzati utasítások helyett kereskedelmi elveket és hitelképesség-elemzést alkalmaznának a hitelezés irányításához”, és „Részvénytulajdona vagy közvetett hatások útján valamennyi kormányzati szint részt vesz a pénzügyi intézmények kereskedelmi jellegű tevékenységeiben, főként azért, mert a kormány nagymértékben függ a kereskedelmi banki hitelek politikai célokra történő felhasználásától”. Kína OECD által végzett, 2010. évi gazdasági felmérése szerint a Kínai Központi Banknak a hitelkamatlábak alsó határára és a betéti kamatlábak felső határára vonatkozó politikái nem teszi érdekeltté a bankokat abban, hogy a kockázatot megfelelően árazzák, és a bankszektoron belüli verseny tekintetében ellentétes hatású intézkedésként jellemzi azokat, valamint kimondja, hogy a cél a túlnyomórészt állami tulajdonban lévő bankszektor jövedelmezőségének biztosítása.
(418)
A kínai kormány továbbá azt állítja, hogy a Bizottság megállapítása, amely szerint a Kínai Központi Bank részt vesz a kamatoknak az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok általi meghatározásában és befolyásolja azt, nem megfelelően indokolt és nem támasztják alá bizonyítékok. E tekintetben a kínai kormány azt állította, hogy a Bizottságnak tisztában kellett volna lennie azzal, hogy a hitelkamatlábak alsó határát 2013 júliusában eltörölték. Elsőként meg kell jegyezni, hogy a Bizottság nem vizsgálta a kínai bankpiac 2013. júliusi helyzetét, mivel az a jelenlegi vizsgálat szempontjából nem volt releváns. Másodszor nem helytálló az az állítás, hogy a Bizottság megállapítása nem megfelelően indokolt, és azt nem támasztják alá bizonyítékok. A kapcsolódó körlevelekből nyilvánvaló, hogy a Kínai Központi Bank korlátokat állapít meg a hitel- és a betéti kamatlábakra. Harmadszor, az OECD-nek a fenti (162) preambulumbekezdésben idézett, Kínáról szóló 2010. évi gazdasági elemzése ugyancsak e korlátok meglétét igazolja.
(419)
A kínai kormány azt állította, hogy „A Bizottság tisztában volt azzal, hogy a körleveleket - köztük a 2012. június 8-i és július 8-i körleveleket - azt követően adták ki, hogy a bevont finompapír ügy megállapításai jelentősen megváltoztatták a Kínai Központi Bank kamatláb-meghatározási gyakorlatát”. Ez valótlan. A Bizottság nem tudhatta, hogy a gyakorlat megváltozott-e, és pontosan hogyan, mivel a kínai kormány nem adta át ezeket a körleveleket. Még a Kínai Központi Bank honlapjáról származó, az ellenőrzés során átadott összefoglalók is - amelyekről a kínai kormány tévesen állítja, hogy azokat a Bizottság teljesen figyelmen kívül hagyta - megerősítik, hogy továbbra is léteznek ilyen korlátok.
(420)
A kínai kormány azt is állította, hogy „a Bizottság - a birtokában lévő korábbi információknak ellentmondó - megállapítását a jelek szerint nem a rendelkezésre álló valós tényekre alapozta, hanem a kínai kormányra hárította annak bizonyítását, hogy a szerves bevonatú acéltermékekkel kapcsolatos ügyben vizsgált helyzet megváltozott”. A fenti (415)-(419) preambulumbekezdésben foglalt indokolás ismeretében ez az állítás egyértelműen valótlan. Az aktában nem található a Bizottság megállapításainak ellentmondó tény, és a megállapítások nem kizárólag a korábbi információkon, hanem a vizsgálati időszakra vonatkozó valamennyi releváns információra alapozott, meggyőző bizonyítékokon alapulnak.
(421)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság által a fenti (166) preambulumbekezdésben kifejtett négy pont nem helytálló, és nem támasztja alá megfelelő jogi értékelés. A kínai kormány a kereskedelmi bankokról szóló törvény 34. cikkére hivatkozva úgy érvelt, hogy a bankok azon feladata, hogy „a hitelezési tevékenységüket a nemzetgazdaság és a társadalmi fejlődés igényeinek megfelelően, illetve az állami iparpolitika iránymutatásai alapján végezzék”, teljes mértékben semleges. Nem világos, hogy a kínai kormány mit ért a „semleges” kifejezés alatt, de a fenti (102) preambulumbekezdésben említett tervek, szakpolitikai dokumentumok és törvények szerint a fotovillamos ágazat fejlesztése, valamint pénzügyi és más jellegű támogatása a jelek szerint a kínai nemzetgazdaság igényei közé tartozik. Az ezekben a dokumentumokban ösztönzött és kifejezésre juttatott pénzügyi támogatással összefüggésben nyilvánvaló, hogy a bankok támogatják a fotovillamos ágazathoz tartozó vállalatokat. Arról a megállapításról, hogy a bankokra olyan jogszabályok vonatkoznak, amelyek előírják számukra, hogy nyújtsanak hiteltámogatást a támogatott projektek számára - amelynek esetében a Bizottság az Államtanács 40. sz. határozatának szövegére hivatkozott -, a kínai kormány azt állította, hogy „az semmiképpen nem helytálló”, mivel a határozat nem mondja ki és nem utal arra, hogy a napenergetikai ágazat támogatott projekt. Ez az állítás sem helytálló. A fenti (399) preambulumbekezdésből nyilvánvaló, hogy a fotovillamos ágazat a támogatott iparágak/projektek kategóriájába tartozik. A kínai kormány a tudományos és technológiai fejlődésről szóló kínai törvényt és a Bizottság megállapítását illetően hasonlóképpen azt állította, hogy a törvény előírja a bankok számára az új és csúcstechnológiát alkalmazó iparágak fejlesztésének előnyben részesítését, és hogy a mintába felvett gyártók a csúcstechnológiát alkalmazó vállalatok kategóriájába tartoznak. A kínai kormány szerint a Bizottság jogilag nem vizsgálta azt a kérdést, hogy a csúcstechnológiát alkalmazónak minősített, napmodulok és napelemek előállítását végző ágazat e törvény hatálya alá tartozik-e. Ez nem helytálló. A Bizottság egyértelmű kapcsolatot tárt fel a csúcstechnológiát alkalmazó iparágak kategóriája és a napmodulok és napelemek előállítását végző ágazat között. Ezt a fenti (402) preambulumbekezdésben ismertetjük részletesen.
(422)
A kínai kormány állítása szerint a Bizottság azon kijelentését, hogy az állam részvétele a kínai pénzügyi ágazatban jelentős és folyamatos, nem támasztják alá meggyőző bizonyítékok. A kínai kormány vitatta a Bizottság által említett bizonyítékokat, és azt állította, hogy az IMF-nek a kamatlábak liberalizációjának hiányát hangsúlyozó 2009. évi jelentése nem releváns, mivel Kínában a kamatlábakat teljes körűen liberalizálták. Ez nem helytálló. Az aktában található bizonyítékok megerősítik, hogy Kínában a kamatlábak liberalizációja nem zárult le, amit a Kínai Központi Bank ellenőrző látogatáson jelenlévő tisztviselői is megerősítettek. Az IMF Bizottság által említett, 2010. évi országjelentését illetően a kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság teljes mértékben figyelmen kívül hagyta az IMF-nek a pénzügyi szektor liberalizációjára vonatkozó megállapításait. Ez nem igaz. A Bizottság az IMF e jelentésben szereplő egyetlen releváns megállapítását sem hagyta figyelmen kívül. Az IMF-nek a kínai kormány által saját észrevételeiben említett megállapításai nem ellentétesek a kínai pénzügyi szektoron belüli állami részvételre vonatkozó bizottsági megállapításokkal, különösen az állami tulajdoni részesedés, valamint a hitel- és betéti kamatlábbal kapcsolatos politika tekintetében. A jelentés azon állítása, hogy az elmúlt években Kínában előrelépés történt a fokozottabban piaci alapú pénzügyi rendszer kialakítása terén, nem jelenti azt, hogy a jelentés kimondja, hogy Kínában ténylegesen piaci alapú rendszer működik. Az OECD Bizottság által idézett felméréseivel összefüggésben a kínai kormány azt állította, hogy „egyetlen, a bankszektor liberalizációja terén megvalósuló jelentős előrelépés kizárására utaló kifejezés” alapján nem állapítható meg, hogy a bankok Kínában nem függetlenül működnek. Az állítást illetően meg kell jegyezni, hogy a Bizottság egy alkalommal sem „egyetlen kifejezés” alapján, hanem - amint azt a fenti szöveg is szemlélteti -, több, független nemzetközi szervezetek által összeállított dokumentum alapján tett megállapítást.
(423)
A kínai kormány azt állította, hogy a közjogi szervi jogállás meghatározásának bizottsági elemzése „teljesen téves”, és a fenti (168) preambulumbekezdésben foglalt megállapítása ellentétes a „közjogi szerv” kifejezésnek a WTO fellebbviteli testületének az Egyesült Államok - Végleges dömpingellenes és kiegyenlítő vámok egyes Kínából származó termékekre vonatkozó ügy szerinti értelmezésével. Az exportáló gyártók egyike is azt állította, hogy a Bizottság közjogi szervre vonatkozó meghatározása „jogi szempontból téves”. A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság nem bizonyította, hogy az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok kormányzati hatáskörrel rendelkeznek, azokat ilyen hatáskörrel ruházták fel, illetve ilyen hatáskört gyakorolnak, valamint nem igazolta, hogy i. az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok által állítólag elvégzett, szóban forgó feladatok általában a kormány által végrehajtott, tehát alapvetően kormányzati feladatok; ii. az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok és a kormányzat közös jellemzőkkel bírnak, a részvénytulajdon kivételével, amelyet szintén nem az összes állami tulajdonban lévő kereskedelmi bank esetében állapítottak meg; és hogy iii. valamennyi állami tulajdonban lévő kereskedelmi bank azért rendelkezik a szükséges kormányzati hatáskörrel, hogy gyakorolhassa azt, illetve az érintett kormányzati feladatok végrehajtása céljából ruházták fel a hatáskörrel. Ezeket az állításokat a Bizottság elutasította. A Bizottság utal e kérdéseknek a (158)-(167) preambulumbekezdésben foglalt elemzésére. A hitelezés a támogatásnak az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i) alpontjában foglalt meghatározásában kormányzati funkcióként szerepel. A jelen vizsgálatban az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankokat tervek és más szakpolitikai dokumentumok útján utasítják, hogy bizonyos ágazatokat - többek között a fotovillamos ágazatot - támogassák. A rendelkezésre álló tények alapján megállapítást nyert az is, hogy a kínai bankok jelentős állami tulajdonrésszel rendelkeznek, és hogy a kormány érdemi ellenőrzést gyakorol az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok felett. Mivel a kínai kormány nem közölte az összes állami tulajdonban lévő kínai kereskedelmi bankon belüli kormányzati tulajdonrésszel kapcsolatban kért információkat, a Bizottság a megállapítását a rendelkezésre álló tényekre alapozta. Tehát a Bizottság megállapítja, hogy az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok a kormány akaratát képviselve járnak el, és közfunkciót látnak el, amikor a kínai kormány kedvezményes hitelezési politikáját egyes ágazatokra vonatkozóan végrehajtják.
(424)
A kínai kormány továbbá azt állította, hogy a Bizottság nem bizonyította a kínai magánbankoknak adott utasítást vagy megbízást, és különösen azt, hogy a Bizottság nem bizonyította, hogy a kínai kormány kifejezett és megerősítő felhatalmazást vagy kötelező utasítást adott volna a magánbankoknak és az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankoknak, vagy hogy azokat ilyen feladatkörrel vagy hatáskörrel ruházta fel kedvezményes hitelek nyújtása céljából. A Bizottság nem ért egyet ezzel az állítással. Ahogy a (170)-(173) preambulumbekezdés magyarázatában is szerepel, egy kínai kormányzati politika a fotovillamos ágazat támogatása céljából kedvezményes hitelezés biztosítását írja elő. A magán tulajdonban lévő bankok kötelesek ezt a kormányzati politikát végrehajtani: A kínai kormány a kereskedelmi bankokról szóló törvény útján valamennyi kínai bankot arra utasított, hogy „a hitelezési tevékenységüket a nemzetgazdaság és a társadalmi fejlődés igényeinek megfelelően, illetve az állami iparpolitika iránymutatásai alapján végezzék”. Ezek az igényeket és állami iparpolitikákat többek között különböző tervekben és szakpolitikai dokumentumokban határozzák meg, és ezek egyike a kiválasztott iparágaknak - köztük a fotovillamos ágazatnak - biztosított kedvezményes finanszírozás. A kínai kormány továbbá azt állította, hogy a kereskedelmi bankokról szóló törvény vonatkozó cikkét kiragadták a szövegkörnyezetből, és nem bizonyítja egyértelműen a kínai kormány által bármely kereskedelmi banknak adott felhatalmazás vagy kötelező utasítás, a bankra történő feladatkör-átruházás vagy a bankra vonatkozóan gyakorolt hatáskör meglétét. A Bizottság nem ért egyet azzal, hogy a 34. cikket kiragadta a szövegkörnyezetből, amint azt a fenti (390) preambulumbekezdésben már kifejtette, és úgy véli, hogy a cikk szövege Kína valamennyi bankjára vonatkozó, világos és jogilag kötelező erejű utasítást tartalmaz. A Bizottság továbbá nem ért egyet a kínai kormány azon állításával, hogy a fotovillamos ágazat számára kedvezményes hitelezés biztosítását előíró, (102) preambulumbekezdésben említett dokumentumok „jogalapja nem megfelelő”. Ennek részletes kifejtése a fenti (399)-(403) preambulumbekezdésben olvasható.
(425)
Az exportáló gyártók egyike azt állította, hogy a Bizottság nem bizonyította, hogy a külföldi tulajdonban lévő kínai bankok a kínai kormány megbízása mellett vagy irányítása alatt működnének. Ezt az állítást el kellett utasítani. A Bizottság megbízás és utasítás fennállását bizonyította valamennyi magántulajdonban lévő kínai bank esetében (többek között a (169)-(172) és a fenti (424) preambulumbekezdés), és a külföldi tulajdonban lévő bankok is ebbe a kategóriába tartoznak.
(426)
A megbízás és az utasítás meghatározása tekintetében a kínai kormány továbbá azt állította, hogy a Bizottság egyetlen mintába felvett exportőr egyetlen bank által elvégzett hitelkockázat-elemzése alapján vont le következtetéseket, és azokat Kína valamennyi bankjára vonatkoztatta, ezáltal ebben a tekintetben hátrányos következtetéseket alkalmazott. Megjegyzendő, hogy a kínai kormány, valamint a bankok megtagadták a mintába felvett exportáló gyártók további hitelkockázat-értékeléseinek átadását. Mivel a Bizottság ebben a kérdésben kénytelen volt a rendelkezésre álló tényeket alkalmazni, a fent említett hitelkockázat-értékelés pedig legjobb rendelkezésre álló tény, a Bizottság részben erre a dokumentumra alapozta megállapítását. Megismétli azonban, hogy a megállapítások nem hátrányos következtetéseken, hanem a rendelkezésre álló tényeken alapultak.
(427)
A kínai kormány azt „jogilag nem helytállónak” minősítve kifogást emelt a Bizottságnak a kínai pénzügyi piac torzulására vonatkozó értékelése ellen. A kínai kormány azt állította, hogy a vizsgálati időszakra vonatkozóan nem áll rendelkezésre olyan bizonyíték, amely arra utalna, hogy az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok a kínai pénzügyi piac 2/3-át képviselik. A Bizottság nem ért egyet ezzel az állítással. A bankszektoron belüli tulajdoni részesedésekre vonatkozó, több alkalommal kért, a kínai kormány által azonban nem közölt információk hiányában a Bizottság a rendelkezésre álló tényeket alkalmazta. A Bizottság ebben a kérdésben a DB-jelentésre hivatkozott, amely kimondja, hogy az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok a kínai pénzügyi piac több mint 2/3-át képviselik. Ezt a WTO, az IMF, az OECD és a Világbank dokumentumaiból származó bizonyítékok is alátámasztják, amelyek megerősítik, hogy a kínai bankszektoron belüli állami jelenlét nem változott jelentős mértékben a vizsgálati időszakban. A kínai kormány továbbá azt állította, hogy nem helytálló a Bizottság kamatlábakra vonatkozó kijelentése (miszerint a bankok kötelesek a Kínai Központi Bank által meghatározott korlátokon belül maradni), mivel a hitelkamatláb alsó határát teljesen megszüntették. Ez nem helytálló. Igaz, hogy a kínai kormány észrevételeiben azt állította, hogy a hitelkamatláb alsó határát 2013 júliusában eltörölték, ez azonban több mint egy évvel a vizsgálati időszak lezárását követően történt. Igaz továbbá, hogy a betéti kamatlábakra vonatkozó plafonok továbbra is érvényben vannak. Ennélfogva helytálló a Bizottság azon megállapítása, hogy a bankok (legalábbis a vizsgálati időszak vonatkozásában) nem dönthetnek teljesen szabadon a hitelek feltételeiről, és az aktában szereplő bizonyítékok ezt alátámasztják. A kínai kormány a Bizottság által idézett számos terv, szakpolitikai dokumentum és törvény állítólagos irrelevanciája alapján vitatta továbbá a (183)-(188) preambulumbekezdésben foglalt bizottsági megállapításokat. A Bizottság nem ért egyet ezzel az állítással, és a fenti (399)-(403) preambulumbekezdésre hivatkozik, amelyekben kifejtette, hogy ezek a dokumentumok miért relevánsak az említett megállapítások tekintetében.
A kínai kormány azt állította, nem helytálló a Bizottság azon megállapítása, hogy egyes bankok számára hozzáférést biztosítottak a SAFE állami valutatartalékaihoz, mivel a Bizottság által említett bizonyítékban csak az EXIM Bankot és a Kínai Fejlesztési Bankot nevezték meg, valamint elmagyarázták, hogy az ezekből a tartalékokból származó hitelekben kizárólag állami tulajdonú vállalatok részesülhetnek. A Bizottság ezzel nem ért egyet. A bizonyíték mindössze azt mondja ki, hogy ez a program eredetileg szakpolitikai bankok (Kínai Fejlesztési Bank és EXIM Bank) számára volt elérhető, de említést tesz a Kínai Központi Bank egy olyan jelentős hiteléről, amely azt mutatja, hogy a kezdeti korlátozást megszüntették. Pontatlan továbbá az az állítás is, hogy a bizonyíték „egyértelműen kimondja, hogy a hitelekben kizárólag állami tulajdonú vállalatok - például a Sinopec - részesülhetnek”. Valójában az szerepelt benne, hogy előnyben részesítik a jelentős, állami tulajdonú vállalatokat, ugyanakkor azt nem mutatta, hogy kizárólag ezekre korlátoznák az ilyen hitelek nyújtását. Mindenesetre - tekintettel az EXIM Bank és a Kínai Fejlesztési Bank méretére, valamint a kínai pénzügyi piacra gyakorolt hatásukra -, ha a programot e két bankra korlátoznák is, az továbbra is a teljes pénzügyi piac jelentős torzulását eredményezné.
(428)
A kínai kormány továbbá azt állította, hogy a Bizottság nem bizonyította a kedvezményes hitelezés egyedi jellegét, és az egyedi jellegre vonatkozó vizsgálat jogilag következetlen volt, mivel nem határozta meg, hogy a 40. sz. határozat projektekre vagy iparágakra hivatkozik. A kínai kormány szerint az, hogy „a 40. sz. határozat a gazdasági ágazatok és iparágak rendkívül széles körét foglalja magában”, bizonyítja, hogy ez a dokumentum az állítólagos támogatáshoz való hozzáférést nem korlátozza kifejezetten bizonyos vállalatokra, amit a WTO ítélkezési gyakorlata alapján meg kell állapítani. A Bizottság nem ért egyet ezzel az állítással. A támogatott projekteket illetően emlékeztetni kell arra, hogy azok csupán néhány gazdasági ágazaton belüli, meghatározott tevékenységekre vonatkoznak, így ez a kínai vállalatok mindössze egy részét magában foglaló csoportosítás nem tekinthető általános és nem egyedi jellegűnek. A Bizottság úgy vélte, hogy ez a leginkább magától értetődő értelmezés az arra vonatkozó indokolás (és alátámasztó dokumentumok) hiányában, hogy a kínai kormány pontosan hogyan alkalmazta a fotovillamos ágazat fogalmát például a 40. sz. határozat és a kapcsolódó ipari szerkezetátalakításról szóló útmutató alkalmazásában. Mindemellett, amint azt a fenti (102) preambulumbekezdésben kifejtettük, a fotovillamos ágazat a 12. ötéves terv meghatározása szerint a stratégiai fontosságú iparágak kategóriájába is tartozik, és ennek alapján - amint az a különböző terv- és szakpolitikai dokumentumokból, valamint törvényekből származó, ugyanebben a preambulumbekezdésben szereplő idézetekből nyilvánvaló - kedvezményes finanszírozáshoz való hozzáférésben részesül.
(429)
A kínai kormány továbbá azt állította, hogy a Bizottság nem bizonyította a kedvezményes hitelezésből származó gazdasági előny meglétét, mivel a külső viszonyítási alap e célból történő alkalmazását a Bizottság megállapításai nem támasztották alá. A kínai kormány szerint a Bizottságnak nem volt jogalapja a „BB” minősítés alkalmazására, mivel nem szolgált bizonyítékkal arra vonatkozóan, hogy a „BB” minősítés bármely más minősítésnél nagyobb valószínűséggel torzításmentes hitelminősítés, és ennek alkalmazása „a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 12. cikke (7) bekezdésének megsértésével levont, megengedhetetlen hátrányos következtetéseket tükrözi”. Ezt az állítást el kellett utasítani. Tekintettel a torzulásokra és a hitelt nyújtó bankok által a mintába felvett exportáló gyártó vállalatokra vonatkozóan végzett megfelelő hitelképességi értékelés vagy kockázatelemzés hiányára, a Bizottság nem vehette figyelembe kritika nélkül az egyes exportáló gyártók hitelminősítését (ha volt ilyen egyáltalán). A „BB” minősítés ebben az esetben nem hátrányos következtetés, és nem kedvezőtlen az exportáló gyártókra nézve, mivel ez a piacon a legjobb nem befektetési fokozatú minősítés.
(430)
A panaszos állítása szerint a Bizottságnak a „BB” besorolásnál kevésbé kedvező hitelminősítést kellett volna alkalmaznia a viszonyítási alap meghatározásához néhány különösen rossz pénzügyi helyzetben lévő exportáló gyártó esetében. A fenti (429) preambulumbekezdésben szereplő okok miatt a Bizottság úgy ítélte meg, hogy a „BB” (nem befektetési fokozatú) minősítés megfelelően tükrözi a mintába felvett exportáló gyártók vizsgálati időszak alatti pénzügyi helyzetét.
(431)
A panaszos azt is kérte, hogy a Bizottság kínai pénznemben hozza nyilvánosságra a hitelek felárának számítását. A Bizottság a végleges nyilvánosságra-hozatali dokumentum 169. bekezdésében ismertette a módszertant (amelyet a fenti (198) preambulumbekezdés is megismétel). A bevont finompapír és a szerves bevonatú acéltermékek eljárásában alkalmazott módszerrel összhangban a Bizottság a vizsgálati időszak alatt a piacokon forgalmazott legjobb és „BB” minősítésű kötvények közötti kamatfelár hozzáadásával módosította a kínai kamatlábakat.
(432)
Az exportáló gyártók egyike azt állította, hogy a Bizottságnak a kedvezményes hitelnyújtásból származó előny megállapításához a „kedvezményezett” ágazatok hitelkamatlábait a „nem kedvezményezett” ágazatok hitelkamatlábaival kellene összehasonlítania. A pénzügyi piac bizottsági elemzése fényében ((181)-(185) preambulumbekezdés) ezt az állítást el kellett vetni. Figyelembe véve a megállapított torzulásokat a kínai pénzügyi piaci kamatlábak nem tekinthetők megbízhatónak.
(433)
A kínai kormány azt állította, hogy az EUR- és USD-hitelek tekintetében a Bizottságnak nem kellene külső viszonyítási alapot alkalmaznia, mivel a Bizottság torzításra vonatkozó vizsgálatának alapját képező egyik kulcsfontosságú elem - azaz a Kínai Központi Bank kamatlábakra vonatkozó korlátozásai - e hitelek esetében nem létezik. Ezt az állítást el kellett utasítani. A Kínai Központi Bank kamatlábakra vonatkozó korlátozásai csak a Bizottság által a kínai pénzügyi piac elemzéséhez felhasznált számos kulcselem egyikét jelentik. A fenti (180)-(185) preambulumbekezdésben kifejtetteknek megfelelően számos olyan torzulás áll fenn, amelyek már magukban is külső viszonyítási alap alkalmazását indokolták az EUR-ban és az USD-ban denominált hiteleknél is.
(434)
Számos exportőr, valamint a kínai kormány is azt állítja, hogy az exportőrök és egyes állami tulajdonban lévő bankok közötti megállapodások (e szakasz további részében: a megállapodások) nem azonosak a hitelkeretekkel, és nem minősülnek pénzügyi hozzájárulásnak, mivel nem tartalmaznak kötelezettséget vagy kötelezettségvállalást arra, hogy a bank a jövőben meghatározott feltételek teljesítése esetén finanszírozást biztosítson. Megemlítik továbbá az EK légijárművekkel kapcsolatos ügye WTO-vizsgálóbizottságának megállapításait, amelyek szerint annak „puszta lehetősége”, hogy egy kormány egy előre meghatározott feltétel teljesítése esetén transzfert biztosít, még nem bizonyítja a pénzügyi hozzájárulás megvalósulását. A vizsgálóbizottság azon állítására hivatkoztak, amely szerint a szerződés szerinti intézkedés „önmagában képes - és ez kifejezett célja - arra, hogy olyan előnyhöz juttassa a kedvezményezettet, amely elkülönül és független bármely jövőbeli transzferből potenciálisan származó előnytől”.
(435)
Az EK légijárművekkel kapcsolatos ügye vizsgálóbizottságának megállapításait illetően a Bizottság megjegyzi, hogy az ilyen megállapítások a hitelkeretek és más hasonló megállapodások alkalmazási köre tekintetében nem kimerítőek, és ebben az ügyben nem kötik a Bizottságot az alaprendelet értelmezését illetően. A Bizottság mindazonáltal nem vitatja a vizsgálóbizottság megállapításait, azzal a kitétellel, ha e megállapításokat a kínai kormány a jelen vizsgálatban is alkalmazza. E megállapodások általában előírják az állami tulajdonban lévő bankok számára, hogy legfeljebb a szükséges pénzösszeg mértékéig - esetenként az érintett vállalat teljesítményjavulásának függvényében - hitelt nyújtsanak. Egyrészről tehát elképzelhető, hogy a megállapodásokban foglalt kötelezettségek a szöveg szintjén kevésbé egyértelműek vagy automatikusak a jövőbeni hitel feltételeivel kapcsolatban, mint azok, amelyek bizonyos típusú hitelkeret-megállapodásokban szerepelnek. Ezeket néha különálló kölcsön- vagy hitelmegállapodások egészítik ki. Ugyanakkor megállapítást nyert, hogy az ezen megállapodások keretében nyújtott hitelek általában nagyon hasonló, szinte azonos feltételekre épülnek. Másrészről azonban a megállapodások számos olyan rendelkezést tartalmaznak, amelyek messze túlmutatnak a hitelkeret-megállapodások általános szövegén, és amelyek a szóban forgó bank által szavatolt támogatási mechanizmust hoznak létre. A Bizottság úgy véli, hogy ebben az esetben a megállapodások írott rendelkezései nem feltétlenül egyértelműek, mivel a transzferre vonatkozó „kötelezettség” vagy a „kötelezettségvállalás” kifejezhető írásos és nem írásos formában egyaránt, és meglétüket a dokumentumokban szereplő összes tény alapján kell meghatározni.
(436)
Ez alapján az állami tulajdonban lévő bankok megállapodások szerinti kötelezettségvállalásainak és kötelezettségeinek pontos jellege az alábbiaktól függ:
a)
A megállapodások szövege: A Bizottság megállapítja, hogy legfontosabb megállapodások nagyméretű, állami tulajdonban lévő bankokra és adott exportáló gyártókra vonatkozó rendelkezési nagyjából megegyeznek. A megállapodások a transzferek tekintetében a bankok és az exportőrök közötti szoros kapcsolatot hoznak létre. A szükséges pénzösszeg átutalását néha bizonyos - teljesítményhez vagy hitelminősítéshez kapcsolódó - feltételek teljesítéséhez kötik. A megállapodások a hitelkérelem benyújtásakor „kedvező elbánásra” jogosítják a vállalatot azon vállalatokkal szemben, amelyek nem kötöttek ilyen megállapodást. Egyes potenciális finanszírozási összegek a vállalatok éves forgalmához képest rendkívül nagyok. A mintába felvett exportőröknek ígért hitel összege éves forgalmuk több mint háromszorosát tette ki. Mindemellett a megállapodások előírják a bank számára, hogy határozottan támogassa az érintett vállalat fejlesztését. Hivatkoznak a bank és a cég közötti „hosszú távú állandó stratégiai partnerségre”, arra, hogy a bank „prioritásként kezeli” a vállalat fő építési projektjeit, „tartós és állandó pénzügyi támogatást” biztosítva a vállalat számára „eszközei beszerzéséhez és átszervezéséhez, az egyes üzleti egységek, műszaki fejlesztési projektek, globális piacra törekvő projektek és más üzleti tevékenységek alapvető kialakításához”, valamint segítséget nyújtva számára ahhoz, hogy „szakmai előnyét, intézményi formájából fakadó előnyét és teljesítménybeli előnyeit kihasználva közép- és hosszú távú fejlesztési tervet alakítson ki”. A megállapodások a nemzeti makrogazdasági és ágazati politikának való megfelelésre is kitérnek. Ennélfogva a vállalatoknak nyújtott stratégiai támogatás a megállapodások szerinti „kedvező elbánással” együtt láthatólag nagymértékben valószínűsíti, hogy a vállalat automatikusan jogosult lesz arra, hogy a megállapodások alapján hitelt vegyen fel.
b)
A hitelezők jellege és céljai: A hitelezők vagy olyan állami tulajdonban lévő bankok, amelyekről megállapítást nyert, hogy közjogi szervek, vagy pedig más bankok, amelyekről megállapítást nyert, hogy azoknak a kormány megbízást és utasítást adott, és ennélfogva a kínai kormány akaratát képviselve járnak el. Megállapítást nyert továbbá, hogy ezek a bankok a piaci értéknél jóval alacsonyabb díj ellenében nyújtanak hitelt. Egyes megállapodások például a bankok „pénzügyi előnyét” és a „kormányzati koncessziók útján történő fejlesztésben előnyben részesített, csúcstechnológiát alkalmazó iparágnak” nyújtott támogatását említik.
c)
A kormány hitelfelvevővel szemben tanúsított hozzáállása: A hitelfelvevők a stratégiai fontosságú feltörekvő iparágakhoz tartoznak, amint az a fenti (102) preambulumbekezdésben szerepel.
d)
A kormány vizsgálattal kapcsolatos együttműködésének mértéke: A hitelkeretek nyújtói (állami tulajdonban lévő bankok, valamint a kormány által megbízott és utasított bankok) nem működtek együtt teljes körűen a vizsgálattal, és a rájuk vonatkozó megállapítások a rendelkezésre álló tényeken alapulnak.
e)
A megállapodások piaci megítélése: A jelek szerint több vállalat is arra vonatkozó bizonyítéknak tekinti a megállapodásokat, hogy állami támogatást élveznek, és nyilvánosságra hozzák e megállapodások megkötését, hogy ezzel pozitív üzenetet küldjenek a piac és a potenciális befektetők számára. Például 2010. július 9-én a Yingli Solar sajtónyilatkozatot adott közre, amelyben a Kínai Fejlesztési Bankkal kötött „stratégiai együttműködési megállapodásról” számol be, amelynek keretében a Kínai Fejlesztési Bank „várhatóan összesen maximum 36 millió RMB összegű hitelkeretet biztosít a Yingli Group és kapcsolt vállalkozásainak támogatása számára” A Yingli pénzügyi igazgatója így nyilatkozott: „Ez a megállapodás új szintre emelte két fél együttműködését, hitünk szerint ezáltal lehetővé téve számunkra azt, hogy a fotovillamos ágazatban betöltött vezető pozíciónkat erősítő célokat valósítsunk meg”. Jinko Solar 2011. január 26-án a Kínai Nemzeti Bank által nyújtott 50 milliárd RMB-t kitevő hitelkeretet olyan „stratégiai együttműködési megállapodásnak” minősítette, amely „tovább erősíti a fotovillamos termékek gyártói között betöltött vezető pozíciónkat”. A sajtóközlemény szerint „A Kínai Nemzeti Bank hosszú távú pénzügyi támogatásával biztosak lehetünk abban, hogy kitűnő eredményeket érünk el 2011-ben és teljesítjük a hosszú távú növekedési célunkat.”2010. április 14-én bejelentették a Trina Solar arra irányuló szándékát, hogy a Kínai Fejlesztési Bankkal kötött 4,4 milliárd USD-t kitevő hitelmegállapodást „piacbővítésre” használja. E bejelentések mindegyike arra utal, hogy az érintett exportáló gyártók a megállapodásokat a finanszírozás bevett, mintsem bizonytalan forrásaként értelmezik.
f)
A megállapodások működése: Több exportáló gyártó számos egyedi hitelt vett fel, azaz a megállapodások tényleges transzfert eredményeztek, általában jóval a piaci érték alatt.
(437)
A bizonyítékok alapján megállapítható, hogy a bankok a megállapodásokat a fotovillamos ágazat támogatására irányuló kormányzati stratégia keretében kínálják, és az érintett exportőrök rendkívül értékesnek tekintik azokat, függetlenül attól, hogy ténylegesen sor kerül-e transzferre. Ez ellentmond a felek azon érvelésének, hogy a megállapodások tényleges értéket nem képviselnek. Noha a megállapodásokra a hitelkeretek szokásos tulajdonságai jellemzők, túlmutatnak azok feltételein, és valójában közjogi szervek és vállalatok között létrejött stratégiai partnerségekről van szó, amelyek célja a kormányzati politika megvalósítása. Ebben a tekintetben állami támogatási/garanciamechanizmusként működnek, amely javítja az érintett exportőrök piaci helyzetét, és lehetővé teszi számukra a kapacításbővítést és eredményjavítást a szükséges finanszírozás garantálása mellett. Ilyen támogatás/garancia hiányában a piacok egyértelműen kedvezőtlenebbnek ítélnék az exportőrök helyzetét. Következésképpen a megállapodások potenciális transzfernek vagy pénzügyi szolgáltatásnyújtásnak minősülnek. Egy ilyen értékes „garancia” piac számára értékkel bír, de legalábbis jelentős díj ellenében lehet hozzájutni. Mindezek fényében a megállapodások olyan gazdasági előnyt is biztosítanak, amely az EK légijárművekkel kapcsolatos ügye WTO-vizsgálóbizottságának megfogalmazása szerint „elkülönül és független bármely jövőbeli transzferből potenciálisan származó előnytől”, többek között a kormányzat általi kifizetések potenciális kötelezettsége miatt. Nem csupán „olcsó finanszírozás biztosítására tett határozatlan ígéretről” van szó (99), és a kedvezményezetteket egyértelműen „jobb helyzetbe hozzák”, mint amilyenben a megállapodások nélkül lennének.
(438)
A gazdasági előny összegét az egyik mintába felvett exportáló gyártónak nyújtott hitelkeretre felszámított díjak alapján állapították meg. Ezt a hitelkeretet egy Kína pénzügyi joghatóságán kívüli székhellyel rendelkező bank nyújtotta, és ennek valamennyi eleme megfelel a világ pénzügyi piacain elérhető kereskedelmi hitelkeretek, valamint a kereskedelmi ágazatban található más megállapodások elemeinek. Meg kell jegyezni továbbá, hogy e hitelkeret feltételei nem különböznek számottevően a mintába felvett exportáló gyártók számára nyújtott más kereskedelmi hitelkeretek - többek között a külföldi bankok által biztosított hitelek - feltételeitől, amelyek esetében díjat számítanak fel. A fenti elemzést figyelembe véve ez egy konzervatív viszonyítási alap, mivel a bizonyítékok arra utalnak, hogy a megállapodások egyedi intézkedésként valójában jóval értékesebbek a vállalatok számára, mint a hagyományos hitelkeretek. A Bizottság ugyanakkor úgy vélte, hogy a felszámított díjak a megállapodások értelmében fizetendő díjak tekintetében ésszerű összehasonlítási alapként szolgálnak.
(439)
A kínai kormány továbbá azt állította, hogy a mintába felvett exportőrökkel megállapodást kötő bankok nem közjogi szervek, illetve azokat nem a kormány bízta meg ezzel a feladattal. Ezt az állítást el kellett utasítani. Az érintett bankok a kedvezményes finanszírozást biztosító bankok voltak, és a fenti (159)-(168), valamint (169)-(180) preambulumbekezdésben a Bizottság részletesen kifejtette, hogy e bankok miért közjogi szervek és/vagy miért a kínai kormány bízza meg és utasítja azokat.
(440)
A kínai kormány azt állította, hogy alaptalan a Bizottság azon állítása, hogy szokásos piaci körülmények között a hitelkeretekre számottevő kötelezettségvállalási és ügyviteli díjakat számítanak fel, mivel ezek a díjak csak a „lekötött hitelkeretekre” vonatkoznak. Ezt az állítást el kellett utasítani. Amint azt a fenti preambulumbekezdésben kifejtettük, a viszonyítási alapként használt hitelkeret feltételei nem különböznek számottevően a mintába felvett exportáló gyártók számára - többek között Kínán kívüli bankok által - nyújtott más kereskedelmi hitelkeretek feltételeitől. Mindemellett a mintába felvett exportáló gyártókkal számos ilyen megállapodást kötő egyik bank a jelek szerint külföldi ügyfeleinek is hasonló díjakat számít fel (100).
(441)
A kínai kormány azt is állította továbbá, hogy a Bizottság nem támasztotta alá bizonyítékokkal azon állítását, mely szerint a hitelkeretek kormányzati biztosítása (azaz a megállapodások) a kedvezményes hitelezés részét képezi. Ez nem helytálló. A hitelkeretek biztosítása a bankok által a vállalatoknak nyújtott finanszírozás általános része, a megállapodások pedig különálló és egyedi intézkedések, amelyek a kedvezményes finanszírozás hatálya alá tartoznak. Amint az a fenti (102) preambulumbekezdésben szerepel, a kínai kormány számos terv- és szakpolitikai dokumentum, valamint törvény útján a fotovillamos ágazat számára biztosított kedvezményes hitelezést ír elő. Emellett e magállapodások keretében számos hitelt lehívtak, ami egyértelműen azt mutatja, hogy e megállapodások a fotovillamos iparág kedvezményes finanszírozásának szerves részét képezik.
(442)
Az exportáló gyártók egyike azt állította, hogy a hitelkeretek nyújtása nem egyedi támogatás. Ezt az állítást el kellett utasítani. A fenti (441) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint a hitelkeret-nyújtás a kedvezményes finanszírozás szerves részét képezi, és ebből következően az egyedi jellegre vonatkozó, a fenti (191), (192), (209) és (428) preambulumbekezdés szerinti vizsgálat egyaránt vonatkozik a hitelkeret-nyújtásra is.
(443)
A panaszos álláspontja szerint, mivel az EXIM Bank nem volt hajlandó együttműködni, a Bizottságnak kellett volna a szubvenció mértékét megállapítania a külföldi vevők esetében. A Bizottságnak fel kellett volna használnia a panaszban közölt információkat és az Amerikai Egyesült Államok Szövetségi Kereskedelmi Minisztériuma (US DOC) megállapításait a hasonló fotovillamos ügyben. Ez az állítás nem elfogadható. A Bizottság megvizsgálta a panaszban közölt állításokat, de nem talált arra vonatkozó bizonyítékokat, hogy a mintában szereplő exportáló gyártók ilyen intézkedések kedvezményezettjei lettek volna a vizsgálati időszakban. Meg kell jegyezni, hogy az amerikai ügy és ezen ügy vizsgálati időszaka eltérő.
3.5.3. Az érdekelt felek észrevételei a zöld technológiákra vonatkozó exportgaranciákkal és exportbiztosítékokkal kapcsolatban
(444)
A Bizottság által az ellenőrző látogatás során kért, a (220) és (221) preambulumbekezdésben meghatározott dokumentumok tekintetében a kínai kormány azt állította, hogy amikor a 840-es tervet kérték, nem tisztázták, hogy a Sinosure 2012. évi pénzügyi kimutatásai az ellenőrző látogatás időpontjában nem álltak rendelkezésre, és hogy a mintába felvett vállalatokkal kapcsolatos információk bizalmasak voltak, a szóban forgó szerződéseket pedig egyébként sem a Sinosure székhelyén őrizték. A Bizottság utal a (219), (220) és (223) preambulumbekezdésben megadott magyarázataira, amelyek választ adnak ezekre az érvekre. A 840-es terv tekintetében a Bizottság hozzáteszi, hogy a Sinosure tevékenységével és a mintába felvett exportőröket támogató állítólagos támogatási programmal kapcsolatos összes fontos dokumentumot bekérte, és hogy ez a 840-es terv mindenképpen fontos a megállapításai szempontjából, a (236) preambulumbekezdésben megnevezett összes többi dokumentummal együtt, amit a (232) preambulumbekezdésben foglalt magyarázat is alátámaszt. A Sinosure 2012. évi pénzügyi kimutatásai tekintetében a Bizottság bekérte a próbakönyvelést, amennyiben a 2012. évi pénzügyi kimutatások még nem készültek volna el, de a Sinosure megtagadta, hogy 2012 vonatkozásában próbakönyvelést adjon át.
(445)
A kínai kormány azt állította továbbá, hogy nincs olyan jogi vagy tárgyi bizonyíték, amely alátámasztaná azt a következtetést, amely szerint a fotovillamos ágazat „stratégiai ágazat”, és hogy ez csupán feltételezés eredménye. A Bizottság a (231) preambulumbekezdésben kifejtett magyarázatra utal, és emlékeztet arra, hogy ezt a pontot a kínai kormány kifejezetten megerősítette az ellenőrző látogatás során. A 840-es tervvel, a 421-es tervvel és a „stratégiai fontosságú feltörekvő iparágak” támogatására szolgáló intézkedésekkel kapcsolatos hasonló állítás és azon állítás tekintetében, amely szerint a tervek nem jogilag kötelező érvényűek, a Bizottság a (232)-(234) preambulumbekezdésben megfogalmazott magyarázatokra utal. Megállapítja továbbá, hogy a kínai kormány nem nyújtotta be ezeket a dokumentumokat, és nem vitatta meg ezeket a Bizottsággal, továbbá hogy nincs arra utaló bizonyíték, hogy a Bizottság megállapításai valótlanok lennének.
(446)
A kínai kormány és a mintába felvett egyik exportőr azt állítja, hogy a helyi hatóságok által az exporthitel-biztosítási díj kifizetéséhez nyújtott visszatérítéseket és támogatásokat jogtalanul egyenlítették ki, mivel nem állapították meg, hogy ezek a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás értelmében támogatásnak minősülnének. A Bizottság utal a vizsgálat eredményeivel kapcsolatos elemzésére, és különösen a (239) és (247) preambulumbekezdésre. A Bizottság megállapítja továbbá, hogy a visszatérítések és a támogatások elválaszthatatlanul összekapcsolódnak az exporthitel-biztosítási programmal, mivel visszafizetésük a Sinosure számára a fő exporthitel-biztosítás keretében kifizetett biztosítási díjból következik. Végül, de nem utolsósorban, ezek a visszatérítések a Kereskedelmi Minisztérium és a Sinosure közös 2004. évi 368. számú közleményének hatálya alá esnek, amely szerint „a regionális és helyi kormányzati hatóságok együttesen erőfeszítéseket tesznek annak érdekében, hogy további támogatási intézkedéseket vezessenek be a Címtárban felsorolt termékek, és a csúcstechnológiát és új technológiát alkalmazó vállalatok támogatására az exporthitel-biztosítás érdekében”.
(447)
A kínai kormány vitatta továbbá a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 1. mellékletének j) pontjával kapcsolatos megállapítást, amely szerint a Sinosure rövid távú exporthitel-biztosítási programja olyan díjakat alkalmaz, amelyek nem alkalmasak arra, hogy hosszú távon fedezzék az ilyen szolgáltatások működési költségeit vagy a kockázatokból származó veszteségeket. Ennek alátámasztására a kínai kormány a WTO vizsgálóbizottságának az USA közép-amerikai gyapotra vonatkozó ügyével kapcsolatos joggyakorlatára hivatkozik, és a Sinosure éves beszámolóiban található különböző adatcsoportokra és érvekre alapozott magyarázatokat terjeszt elő. A kínai kormány megkérdőjelezi továbbá a Bizottság által a Sinosure alapszabályának 11. cikkére és a Stewart Law ügyvédi iroda egy cikkére tett hivatkozást. A Bizottság megismétli a (242)-(245) preambulumbekezdésekben kifejtett érveit és emlékeztet arra, hogy következtetései az ügyhöz kapcsolódóan rendelkezésre álló legjobb bizonyítékokon alapulnak, mivel a kínai kormány nem működött együtt, így a Bizottság nem tudta megszerezni azokat az információkat, amelyekre szüksége volt. A Bizottság több tényezőt és rendelkezésre álló bizonyítékot is figyelembe vett megállapításai megfogalmazása során, ezek között volt a Sinosure alapszabálya és a Stewart Law ügyvédi iroda cikke is. A Bizottság úgy véli, hogy bár ezen elemek közül önmagában egyik sem meghatározó tényező, ezek és az összes többi tényező is fontos a megállapítás megtételéhez. A Bizottság a megállapításaiban teljes mértékben figyelembe vette az USA közép-amerikai gyapotra vonatkozó ügyével kapcsolatos joggyakorlatot, és a kínai kormány e joggyakorlattal kapcsolatos utalásai nagyon is fontosak.
(448)
A Bizottság (245) preambulumbekezdésben megfogalmazott elemzésének megkérdőjelezése keretében a kínai kormány benyújtott egy táblázatot, amely a Sinosure 2006-2011 közötti időszakra vonatkozó, nyilvános éves beszámolóiban szereplő nyereségességi számadatokat tartalmazza, és azt a következtetést vonta le, hogy a beszedett díjak nyilvánvalóan magasabbak voltak, mint a program működési költségei. A Bizottság először is megállapítja, hogy a kínai kormány által benyújtott táblázat megfelelő sora nem tartalmazza a Sinosure által kifizetett jutalékok összegét, hanem csak a működési költségeket. Másodszor a számadatok vitathatatlanul bizonyítják, hogy a díjak nettó összege 2006 és 2011 között minden évben - 2010-et kivéve - alacsonyabb volt, mint a követelések nettó összege és a működési költségek együttvéve, és ez még akkor is igaz, ha nem vesszük figyelembe a jutalékok összegét, amit a kínai kormány kihagyott. Ez a 2011-es évre is vonatkozik, amely részben lefedi a vizsgálati időszakot, és a veszteségek összege bizonyos évek (pl. 2008) vonatkozásában kifejezetten számottevő. Harmadszor pedig a Bizottság megállapítja, hogy 2010 tekintetében a kínai kormány aránytalanul alacsony összegű nettó követeléseket adott meg (a megadott adatok szerint a kifizetett díjak hússzor akkorák, mint a kifizetett követelések), amelyek nem szerepelnek a 2010. évi éves beszámolóban. A kínai kormány által a 2010-es év vonatkozásában bejelentett összeg a követelések behajtásával és a tartalék kintlevőségekkel kapcsolatos jelentős utólagos kiigazításokon alapul, amelyek csak a 2011. évi éves beszámolóban szerepelnek a 2010-es év vonatkozásában. A jelek szerint ezek a kiigazítások rendkívüli és rendellenes jellegűek, és csak a következő évre vonatkozó beszámolóban szerepelnek. A Bizottság megállapítja továbbá, hogy 2011 tekintetében a kínai kormány a 2011. évi éves beszámolóban szereplő összegeket jelentette be. A Bizottság úgy véli, hogy az utólagos kiigazításokat nehéz összeegyeztetni a tényleges helyzettel, különösen mivel a kínai kormány és a Sinosure nem működött együtt és nem adott magyarázatot a vizsgálat során.
Az USA közép-amerikai gyapotra vonatkozó ügyével kapcsolatos WTO-joggyakorlat szerint - amire a kínai kormány is hivatkozott - „a j) pontban szereplő »hosszú táv« fogalma olyan megfelelő hosszúságú időtartamot jelent, amely biztosítja a tárgyilagos vizsgálatot, amelynek során érdemben meg lehet vizsgálni a programot, és amely nem tulajdonít túl nagy jelentőséget egy adott napon, hónapban, negyedévben, félévben, évben vagy más időtartam során tapasztalt egyedi vagy szokatlan eseményeknek” [kiemelés utólag]. A Bizottság úgy véli, hogy a 2006-2011 közötti időszak kellően hosszú a vizsgálat szempontjából, és a Sinosure az időszak minden éve tekintetében veszteséget könyvelt el. A 2010-es helyzet egyedinek vagy szokatlannak minősül, ha figyelembe vesszük a 2011. évi éves beszámolóban szereplő kiigazított számadatokat, ezért jelentősége is korlátozottabbá válik, vagy pedig a 2010. évi éves beszámolóban szereplő rendes, nem kiigazított számadatokat kell figyelembe venni, amelyek szerint az eredmény kicsivel meghaladja a jövedelmezőségi küszöböt. A többi évben elkönyvelt jelentős veszteségeket tekintve ez megerősíti a Bizottság megállapításait, amelyek szerint a Sinosure a 2006-2011-es időszakban összességében hosszú távon veszteséges volt. Emellett, még ha a 2010-es évvel kapcsolatos adatokat reprezentatívnak is tekintjük, a Sinosure akkor is veszteséges volt a 2006 és 2011 közötti hat év közül öt év tekintetében. A többi táblázatot és adatcsoportot, amelyet a kínai kormány azért nyújtott be, hogy megkérdőjelezze a Bizottság megállapításait a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás j) pontjával kapcsolatban, nem lehet összeegyeztetni a rendelkezésre álló dokumentumokban található többi információval, és/vagy nem lehet ellenőrizni ezeket. Mindenesetre önmagukban nem bizonyítják, hogy a Sinosure elérte volna a jövedelmezőségi küszöböt a 2006-2011-es időszakban a rövid távú exporthitel-biztosítási programja tekintetében.
(449)
A haszon kiszámításához használt viszonyítási alap tekintetében a kínai kormány úgy véli, hogy egy külső viszonyítási alap meghatározása nincs összhangban a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodással, de állítását nem támasztja alá érvekkel. A Bizottság a (245) preambulumbekezdésben foglalt magyarázatára hivatkozik.
(450)
A kínai kormány és egy mintába felvett együttműködő exportőr vitatja az alkalmazott viszonyítási alapot, mivel a Bizottság nem indokolta meg, hogy i. a biztosítási díjak kiszámítása miért az amerikai EXIM Bank adatain alapul; ii. miért Olaszországot vette alapul importőrként Németország helyett, amely az érintett termék fő exportpiaca; iii. 60 napos vagy más rövidebb időtartam helyett miért 120 napos időtartamot vett figyelembe; iv. a biztosítási díjakat miért nem a közvetlen exportok tekintetében, hanem a „Financial Institution Buyer Credit” (FIBC) exportbiztosítás tekintetében számította ki. Az i. ponttal kapcsolatban a Bizottság a (253) preambulumbekezdésre hivatkozik. A ii. ponttal kapcsolatban a Bizottság úgy véli, hogy Olaszország képviseli a megfelelő középutat a legkisebb kockázatot jelentő uniós ország és a sokkal magasabb kockázatot jelentő, ezáltal pedig magasabb biztosítási díjat fizető országok között, amelyek szintén exportpiacnak számítanak az érintett termék tekintetében. A iii. ponttal kapcsolatban az EXIM Bank weboldalán elérhető, 90 napos időszakon alapuló egyedi szimuláció hiányában a Bizottság úgy véli, hogy a 120 napos időtartam képviseli a legjobban a vizsgálati időszak során fennálló értékesítési feltételeket. A iv. ponttal kapcsolatban a Bizottság nem tudott szimulációt készíteni a közvetlen exportokra vonatkozó biztosítási díjak kiszámítására, és úgy véli, hogy ez a viszonyítási alap tükrözi a vásárlás helye szerinti országban fennálló általános kockázati helyzetet.
(451)
Egy mintába felvett együttműködő exportőr azt állítja, hogy exportja egy része tekintetében exporthitel-biztosítást kötött, de rendes biztosítási díjat fizetett, és nem vett részt a „Zöld Expressz” programban, a panaszos állításaival ellentétben pedig nem kapott kivételes elbánást. Ezen állítást alátámasztó bizonyítékok hiányában a Bizottság az e rendelet 3.4.1.4. szakaszában megfogalmazott megállapításaira hivatkozik. A „Zöld Expressz” program tekintetében a Bizottság a (240) preambulumbekezdésben szereplő megállapításaira hivatkozik, és megállapítja, hogy ez a Sinosure rövid távú hitelbiztosítási programjának egyedi szempontja, és hogy a Bizottság megállapításai nem csupán erre a szempontra, hanem a teljes programra vonatkoznak.
3.5.4. A Golden Sun demonstrációs program
(452)
A kínai kormány továbbá azt állítja, hogy a szóban forgó program a „fotovillamos rendszerek forgalmazásához”, nem pedig az érintett termék gyártóinak/exportőreinek nyújt támogatást, és hogy a jogszabályban szereplő releváns kritériumok nem a modul- és elemgyártókra irányulnak. Ezzel összefüggésben a kínai kormány azt állítja, hogy közölte a programra vonatkozó dokumentációt, sőt, e pont alátámasztása érdekében egyeztetett is a mintában szereplő vállalatokkal. Három, a mintában szereplő együttműködő exportáló azt állítja, hogy egy „felhasználói támogatásról” van szó, amely nem juttat előnyöket az érintett termék számára, következésképpen a támogatás nem kiegyenlíthető az alaprendelet 1. cikkének (1) és 3. cikkének (2) bekezdése, az 1994. évi GATT VI. cikkének (3) bekezdése és a WTO támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodásának 19.1. cikke értelmében. Ezek az exportőrök a „Biodízel az Egyesült Államokból” ügyre (a 194/2009/EK bizottsági rendelet (97) preambulumbekezdése, HL L 67., 2009.3.12., 50. o.) és a WTO-nak az „Amerikai ólomrudak” (a vizsgálóbizottsági jelentés 6.50., 6.53., 6.56. és 6.57. pontja),„A polgári repülőgépek kivitelét érintő kanadai intézkedések” (a vizsgálóbizottsági jelentés 9.112. pontja), „A repülőgépek brazíliai exportfinanszírozási programja” (a vizsgálóbizottsági jelentés 7.24. pontja), és „A polgári repülőgépek kivitelét érintő kanadai intézkedések” (a fellebbviteli testület jelentésének 157. és 159. pontja) ügyében követett joggyakorlatára hivatkoznak.
(453)
A Bizottság a vizsgálati megállapításaira és különösen e rendelet (243)-(246) preambulumbekezdéseire hivatkozik, amelyek kimerítő magyarázatot tartalmaznak a fenti állításokra vonatkozóan, és megerősítik, hogy a döntés konzisztens a releváns rendelkezésekkel, továbbá a kínai kormány és a mintában szereplő együttműködő exportálók által hivatkozott joggyakorlattal. A Bizottság újfent megállapítja, hogy a program keretében nyújtott támogatások közvetlenül az érintett termékhez kapcsolódnak, mivel a támogatásra jogosult „fotovillamos rendszerek forgalmazása” magában foglalja a moduloknak és az elemekeknek a projekt fontos részét kitevő szállítását, következésképpen a kormány által juttatott kedvezmény és az érintett termék közötti kapcsolat közvetlennek és elválaszthatatlannak tekinthető. Miként az különösen a (244) és a (245) preambulumbekezdésben is szerepel, a vizsgálat megerősítette, hogy a kínai kormány a mintában szereplő számos olyan együttműködő exportálónak fizetett közvetlen támogatást (saját felhasználású energia termelése érdekében fotovillamos panelek telepítése céljából, és az így megtermelt energiát részben az érintett termék gyártási folyamata során felhasználva), amelyek többek között saját előállítású napmoduljaikat és napelemeiket használják fel. Megállapítást nyert továbbá, hogy az exportálóknak, mint az érintett terméket harmadik fél projektüzemeltetők részére értékesítő szállítóknak fizetett közvetlen összegek nincsenek összhangban a vonatkozó szabályozással, továbbá, hogy a kínai kormánynak nem sikerült bizonyítékokat szolgáltatni a helyzet rendezése érdekében (lásd különösen a (245) és a (246) preambulumbekezdést).
A kínai kormány és a mintában szereplő együttműködő exportáló által adott rövid magyarázat, amely szerint a - kínai rendelkezésekkel ellentétes - közvetlen támogatásra a projektüzemeltető pénzügyi nehézségei, illetve annak biztosítása érdekében volt szükség, hogy a támogatásokat kizárólag az engedélyezett fotovillamos rendszerekre fordítsák, arra enged következtetni, hogy ezen közvetlen kormányzati támogatás nélkül a mintában szereplő együttműködő, szállítóként eljáró exportőr egyáltalán nem jutott volna pénzhez az érintett termék értékesítéséből, illetve a kormány nem tudta volna biztosítani azt, hogy a támogatást a céljának megfelelően használják fel. Ebből a szempontból és további bizonyítékok hiányában ezeket a kifizetéseket a kínai kormány által az érintett termék gyártójának nyújtott közvetlen támogatásnak kell tekinteni, amely gyártónak az érintett termék értékesítéséből egyébként nem származott volna bevétele (feltételezve, hogy erre az értékesítésre egyáltalán sor került, amire vonatkozóan viszont ugyancsak nincs bizonyíték). Ebből kiindulva a Bizottság úgy véli, hogy a kínai kormány és a mintában szereplő együttműködő exportőrök által előadott érvek jogilag nem megalapozottak.
(454)
A kínai kormány továbbá azt állítja, hogy azokban a helyzetekben, amikor a programból származó előnyök az érintett terméknek független projektüzemeltetők részére történő értékesítéseihez kapcsolódtak, ennek megállapításához a Bizottságnak átfogó elemzést kellett volna készítenie. A kínai kormány az Egyesült Államok - Softwood Lumber IV. ügyben hozott WTO határozatra hivatkozik (a fellebbviteli testület jelentésének 141. és 142. pontja). Ezen állítást a Bizottság a fenti (244)-(246) és a (352) preambulumbekezdésben előadott magyarázat alapján elutasítja. Egyébiránt a kínai kormány és az érdekelt felek együttműködésének hiánya miatt a Bizottságnak nem állt módjában átfogó elemzést készítenie. Az átfogó elemzés kérdése tehát nem merül fel, a WTO hivatkozott joggyakorlata pedig ebben az esetben irreleváns, mivel a bevételeket közvetlenül az érintett termék gyártóinak fizették, és a bevételek - többek között - közvetlenül az érintett termék értékesítéshez kapcsolódtak. Mivel ezek a kifizetések vissza nem fizetendő támogatások voltak, pénzügyi támogatás (közvetlen pénzjuttatás) valósult meg, és a Bizottság - a szóban forgó összegek további felhasználására vonatkozó egyéb bizonyítékok hiányában - jogosult azt feltételezni, hogy a támogatás kedvezményezettjei (a gyártók) ezáltal előnyhöz jutottak. Amennyiben e program keretében a kormány harmadik fél projektüzemeltetőket támogatott volna és az eszközöket rendes piaci áron szerezték volna be, az érintett exportőrök nem részesültek volna előnyben. Jelen helyzetben azonban az exportőrök részére teljesítettek kifizetéseket, és ezen vállalatok ezeket az összegeket fotovillamos panelek telepítésére fordították, ami által előnyhöz jutottak, mivel olyan költség alól mentesültek, amit egyébként viselniük kellett volna a folyamat során. Amennyiben az exportáló gyártó nem tudja bizonyítani azt, hogy a támogatás egy részét harmadik fél felhasználóknak utalták, a rendelkezésre álló tények alapján feltételezhető, hogy a támogatásnak ezen része általános támogatásként az exportőrt juttatja a vállalat tevékenységeit összességében támogató előnyhöz. Ebben az esetben ez a helyzet.
(455)
Két, a mintában szereplő együttműködő exportáló érvelése szerint a Golden Sun program nem tekinthető egyedinek, mivel a kínai jogszabály vonatkozó rendelkezései tárgyilagosak és az azoknak eleget tevő bármely vállalat részesülhet a program előnyeiből, a támogathatóság feltételei minden vállalat számára azonosak, függetlenül attól, hogy az érintett terméknek gyártói-e vagy sem. A Bizottság hivatkozik az egyedi jelleggel kapcsolatos, a (247) preambulumbekezdésben megfogalmazott megállapítására, amelynek értelmében a feltételek és a kiválasztási kritériumok nem objektívek és nem automatikusan alkalmazandók. Az előírt kritériumok megerősítik azt, hogy a program a feltételeket teljesíteni tudó vállalkozások korlátozott csoportja számára elérhető: konkrétan a jelentős, legalább 300kWh telepített kapacitással és jelentős, legalább 100 millió RMB eszközzel rendelkező vállalkozások számára. A kiválasztási kritériumok között szerepel az is, hogy a kedvezményezett vállalkozásoknak szerepelniük kell a Golden Sun demonstrációs projekt helyi megvalósítási tervében, a vizsgálat során pedig megállapítást nyert, hogy ezen helyi tervekbe való bekerülés az illetékes hatóságok diszkrecionális döntésén múlik, amely nem átlátható és nem objektív kritériumokon alapul. A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy a támogatásra jogosult „forgalmazott fotovillamos rendszerek” a napenergiával működő termelő berendezések gyártására és értékesítésére épül, ennek nagy részét pedig a napmodulok és napelemek adják. A mintában szereplő exportőrök állításával szemben tehát a program egyedi jellegű abban a tekintetben is, hogy gyakorlatilag kizárólag a fotovillamos rendszerek gyártói, azaz az érintett termék gyártói jogosultak a program előnyeinek igénybevételére, amit projektüzemeltetőként közvetlenül vagy mint a projektüzemeltető részére az érintett terméket - állítólagosan - értékesítő szállítóként közvetve tehetnek meg.
Ebből kifolyólag és figyelembe véve azt, hogy a kínai kormány nem működött együtt és nem biztosította a Bizottság részére a kért költségvetési dokumentumokat (lásd a (234)-(239) preambulumbekezdéseket) megállapítást nyer, hogy a program az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének c) pontja értelmében de facto egyedinek minősül, mivel valójában főleg az érintett termék gyártói részesülnek közvetlenül vagy közvetve a program előnyeiből. A támogatást továbbá korlátozott számú vállalkozás (az érintett termék gyártói) veszik igénybe, vagy elsősorban, illetve aránytalanul nagy hányadban ezek a vállalkozások veszik igénybe, hiszen bár csak egy részét teszik ki a program állítólagos célcsoportjának, mégis úgy tűnik, hogy ezekhez a vállalkozásokhoz jut a támogatás egésze.
3.5.5. Közvetlen adómentességet és adócsökkentést biztosító programok
3.5.5.1. A „két évig adómentesség, három évig fele adó” program a külföldi tőkével működő vállalatok számára
(456)
A kínai kormány megismétli állítását, amely szerint a külföldi tőkével működő vállalatokat (ktv-k) érintő programot, amelyet a panaszos is említ, 2013-ban megszüntették. A Bizottság megállapítja, hogy a vizsgálati időszak jóval 2013 előtt véget ért, ezért e program keretében a vizsgálati időszakban nyújtott előnyök kiegyenlíthetőek. Ezt megerősíti a vizsgálat megállapítása, amely szerint e program keretében a vizsgálati időszak során előnyöket nyújtottak a mintába felvett több együttműködő exportőrnek is. Jóllehet a programot 2013-ban megszűntették, a program keretében nyújtott előnyök a jövőben is fennmaradnak.
(457)
A kínai kormány és egy mintába felvett együttműködő exportőr azt állítja továbbá, hogy a program csúcstechnológiát és új technológiát alkalmazó vállalatok számára létrehozott változata nem kiegyenlíthető az alaprendelet 10. cikkének (1) bekezdése alapján, mivel ez nem szerepelt a panaszban. A Bizottság ezen érvnek a (286) preambulumbekezdésben foglalt részletes cáfolatára hivatkozik. A Bizottság emlékeztet továbbá, hogy a kínai kormány úgy döntött, hogy nem működik együtt a vizsgálat során a program e változata tekintetében. E szempontok mellett a Bizottság megállapítja, hogy a panasz a ktv-k számára biztosított „két évig adómentesség, három évig fele adó” program (a panasz 4.2.5.1. szakasza) mellett a csúcstechnológiát és új technológiát alkalmazó vállalatokat támogató más kedvezményes közvetlen adórendszereket is felsorol, például a csúcstechnológiát és új technológiát alkalmazó vállalatokra vonatkozó adócsökkentést (a panasz 4.2.5.9. szakasza) vagy a csúcstechnológiát és új technológiát alkalmazó vállalatként elismert ktv-kre vonatkozó kedvezményes adóprogramot (a panasz 4.2.5.8. szakasza). Ezért ez a program igen szoros kapcsolatban állhat ezen állítólagos adóprogramok közül eggyel vagy mindkettővel, mivel a közvetlen adókulcs csökkentéséhez kapcsolódik, és a kedvezményezettek ugyanazon csoportját, mégpedig a csúcstechnológiát és új technológiát alkalmazó vállalatokat érinti. A kínai kormány együttműködése ebben az esetben is lehetővé tette volna a Bizottság számára, hogy megfelelően és alaposan megvizsgálja az összes olyan tényezőt, amely a panaszban említett programokkal való kapcsolatra vonatkozik, és hogy megszerezze azokat az információkat, amelyek hiányoztak a panaszból, amely a panaszos számára rendelkezésre álló meggyőző bizonyítékokra épült. Ezen érvek alapján a Bizottság ismét megállapítja, hogy a program kiegyenlítése teljes mértékben összhangban van az alaprendelet 10. cikkének (1) bekezdésével, mivel ez a rendelkezés lehetővé teszi a panaszos által megnevezett bármely „vélelmezett támogatás” kivizsgálását, nem csak egy konkrét programét. Ebben az esetben az azonos típusú kedvezményezetteknek nyújtott, vélelmezett támogatás, az állami adóbevételről történő lemondás az összes szóban forgó program esetében egyformán fennáll.
(458)
A támogatás összegének kiszámítása tekintetében a mintába felvett két együttműködő exportőr azzal érvel, hogy a Bizottság tévesen a 2011. évi éves társaságiadó-bevallásban szereplő, a teljes évre vonatkozó számadatokat használta, annak ellenére, hogy a vizsgálati időszak 2011 második felére és 2012 első felére terjed ki, és ez megsérti a kiegyenlítő vámok vizsgálata során a támogatás összegének kiszámításánál a Bizottság által alkalmazott irányelv (HL C 394., 1998.12.17., 6. o.) E. szakasza a) pontjának ii. alpontjában megadott számítási módszert. Az egyik exportőr azt állítja továbbá, hogy mivel a teljes 2012-es adóbevallás nem állt rendelkezésre az ellenőrzés időpontjában, a Bizottságnak 2012 tekintetében a számítást a 2012. év első felére vonatkozó, a helyszínen beszerzett negyedéves társaságiadó-bevallás, illetve a 2012-re vonatkozó eredménykimutatás alapján kellett volna elvégeznie, amelyek bizonyítják, hogy a vállalat veszteséges volt.
(459)
A Bizottság a (300) preambulumbekezdésre hivatkozik és megismétli, hogy az előny kiszámításának egy bizonyos adóévre vonatkozó végleges, ellenőrzött adóbevallásokra kell épülnie. A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy a 2011. évi adóbevallásnak a vizsgálati időszakban történt végleges rendezése a bevallással igényelt kedvezményeket véglegessé teszi, megerősítve ezáltal a követett megközelítés helyességét. A Bizottság nem alapozhatja számításait a negyedéves adóbevallásokra, mivel ezek a bevallások a benyújtás időpontjában fennálló, átmeneti helyzetet tükrözik, és természetüknél fogva nem veszik figyelembe az adóév végleges konszolidált helyzetét. E bevallások célja, hogy amennyiben átmenetileg adótartozás áll fenn, bizonyítsák az államnak likviditásukat, de a benyújtás időpontjában csak részben tükrözik a valós helyzetet. Az is előfordulhat, hogy ha a vállalat az év utolsó két negyedévében számottevő nyereséget ér el, amely kiegyenlíti az első két negyedévre jellemző veszteséget, akkor a végső adóbevallásban adóköteles nyereségről számol be. Ezért, a 2012-es előzetes adóbevallások, habár részben utalnak az exportőr benyújtás időpontjában fennálló helyzetére, és ez megmagyarázza, hogy a Bizottság miért gyűjtötte be ezeket, nem teljesen relevánsak, mivel nem zárható ki, hogy a pénzügyi év végén a végleges bevallás által mutatott helyzet teljesen más. Ami a 2012. évvel kapcsolatos eredménykimutatásokat illeti, a Bizottság megállapítja, hogy a pénzügyi könyvelés nem mindig felel meg az adóügyi könyvelésnek, és előfordulhat, hogy a bevételek és a kiadások közvetlen adózás céljából történő bejelentésére vonatkozó kötelezettség jelentősen eltér a számviteli célból történő beszámolási kötelezettségtől. Előfordulhatnak továbbá olyan, adózás céljából végzett kiigazítások, amelyeket nem tükröz teljes mértékben a pénzügyi könyvelés. Összefoglalva tehát, az, hogy egy vállalat a pénzügyi könyvelése szerint veszteséges, nem feltétlenül jelenti azt, hogy végleges adóbevallásában ugyanígy veszteséges lesz. Ezen érvek alapján a Bizottság megerősíti, hogy a közvetlen adórendszerek esetében a támogatások kiszámításának mindenképpen a végleges, ellenőrzött társaságiadó-bevallásban szereplő végleges számadatokon kell alapulnia, nem pedig az előzetes adóbevalláson vagy a végleges vagy előzetes számviteli kimutatásokon.
3.5.5.2. Adójóváírás kutatáshoz és fejlesztéshez ktv-k számára
(460)
A kínai kormány azt állítja, hogy most hall először arról, hogy a Bizottság kiegyenlít egy olyan K+F programot, amely nem a panaszban említett, ktv-k számára létrehozott K+F program helyettesítő programja. A kínai kormány az előző rendszer esetében megfogalmazott érveket hozza fel, amelyek a (457) preambulumbekezdésben olvashatóak, és úgy véli, hogy e rendszer kiegyenlítése megsérti a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló WTO-megállapodás 11. és 13. cikkét. A kínai kormány ezután azt állítja, hogy a ktv-kra vonatkozó K+F programot 2008-ban megszüntették, és a Kína társasági adózásáról szóló törvényében meghatározott új K+F program nem helyettesítő program, mivel nem említi a ktv-ket, és nem írja elő, hogy a K+F kiadásoknak 10 %-kal meg kell haladniuk az előző év kiadásait.
(461)
A Bizottság megállapítja, hogy a kínai kormány nem nyújtott be információkat e rendszerrel kapcsolatban a kérdőívre és a hiánypótlást kérő levélre adott válaszában, ezt a rendszert azonban már korábbi vizsgálatok során kiegyenlítették (lásd a (310) preambulumbekezdést). A Bizottság azonban azt is megállapítja, hogy ezt a programot megvitatták a kínai kormánnyal az ellenőrző látogatás során, és hogy a vonatkozó végrehajtási rendelkezéseket bizonyítékként begyűjtötték (ezeket egy mintába felvett exportőr is benyújtotta). Ezért a kínai kormány azon állítása, amely szerint most tájékoztatták először e program lehetséges kiegyenlíthetőségéről, nem megalapozott. Többek között azért sem, mert több olyan, a mintába felvett együttműködő exportőr, amellyel a kínai kormány összehangolta a válaszát, beszámolt erről a programról a kérdőívre adott válaszában. A kínai kormány tisztában volt ezzel a ténnyel, mivel többször is megtekintette a nem bizalmas aktát. A vizsgálat eredményei szerint ez a program kiegyenlíthető (a fenti (310)-(314) preambulumbekezdés). A Bizottság hozzáteszi, hogy ez a program nyilvánvalóan az előző, a ktv-kre irányuló program helyettesítése, és a szoros kapcsolatot bizonyítja az ugyanolyan formában és összegben nyújtott adóelőny (az adóalapból levonható további adójóváírás), az ugyanakkora arány és a megegyező alapvető helyzet (K+F tevékenységek támogatható költségei), amelyben csupán apró eltérések mutatkoznak. Ezeket az apró eltéréseket az új társaságiadó-törvény 2008-as reformjával kiigazították, de a program jellege és tartalma alapvetően ugyanaz maradt. A Bizottság emellett az eljárás megindítására vonatkozó előírásokkal kapcsolatosan a (457) preambulumbekezdésben kifejtett érvekre hivatkozik.
(462)
A kínai kormány és egy mintába felvett együttműködő exportőr azt állítja, hogy az említett program nem egyedi, mert a Bizottság nem bizonyította, hogy csúcstechnológiát vagy új technológiát alkalmazó vállalkozásként csak bizonyos vállalatokat minősítenek. A Bizottság utal a fenti (313) preambulumbekezdésben és a (321) és (325) preambulumbekezdésben adott magyarázataira, amelyek a csúcstechnológiát és új technológiát alkalmazó vállalatokat érintő másik adóprogramra vonatkoznak. A Bizottság hozzáteszi, hogy az e program alkalmazásával kapcsolatos végrehajtási szabályok (lásd a (321) preambulumbekezdést) is megerősítik a csúcstechnológiát és új technológiát alkalmazó vállalatokkal kapcsolatos egyedi jellegre vonatkozó megállapítást, mivel csak a kormányzati szakpolitikák által támogatott ágazatokban tevékenykedő és az idevágó kormányzati jegyzékek és irányelvek értelmében jogosult vállalatok kaphatják meg ezt a minősítést. Például csak a kulcsfontosságú állami támogatásban részesülő új és csúcstechnológiai ágazatokban, illetve a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság csúcstechnológiai iparágak kulcsfontosságú ágazataival kapcsolatos jelenlegi fejlesztési prioritásokra vonatkozó 2007. évi iránymutatásaiban előírt K+F projektekben részt vevő vállalatok, illetve a közép- és hosszútávú tudományos és technológiai fejlesztésről szóló nemzeti tervezetről (2006-2020) szóló államtanácsi közlemény (az Államtanács 2006. évi 6. sz. határozata) hatálya alá tartozó K+F tevékenységekben részt vevő vállalatok kaphatják meg ezt a minősítést. Egyértelmű tehát, hogy ez az adóprogram csak a kínai kormány által támogatott ágazatokban tevékenykedő vállalatokra és K+F tevékenységekre korlátozódik, ideértve a támogatott fotovillamos ágazatban tevékenykedő vállalatokat is.
(463)
A támogatás összegének kiszámítása tekintetében a mintába felvett két együttműködő exportőr azzal érvel, hogy a Bizottság tévesen a 2011. évi éves társaságiadó-bevallásban szereplő számadatokat használta, pedig a vizsgálati időszak 2011 második felére és 2012 első felére terjed ki, és hogy ez megsérti a kiegyenlítő vámok vizsgálata során a támogatás összegének kiszámításánál a Bizottság által alkalmazott 1998. évi irányelv E. szakasza a) pontjának iii. alpontjában megadott számítási módszert. A Bizottság a (459) preambulumbekezdésben kifejtett érvekre utal, amelyek mindegyike segítségével elutasítható az e programmal kapcsolatos állítás. A Bizottság megállapítja továbbá, hogy a 2012-es adóévvel kapcsolatban vélelmezett adózási veszteséggel kapcsolatos érvelés korlátozottan vagy egyáltalán nem kapcsolódik ide, mivel az adólevonást további öt adóévre tovább lehet vinni, és be lehet számítani a következő öt adóévben bevallott adóköteles bevételbe. Ezért a Bizottság, ha el is fogadná, hogy ezek a vállalatok a 2012. évben adózási veszteséget értek el, vagy ha rendelkezésre állnának a végleges, ellenőrzött 2012-es adóbevallások, és adózási veszteséget mutatnának (itt nem ez a helyzet), akkor is figyelembe venné e program keretében nyújtott előnyöket, mivel nem kizárt, hogy az adólevonásból 2012-ben felhalmozott előnyöket felhasználják, amint a vállalat a következő öt adóév egyikében adóköteles bevételt vallana be.
3.5.5.3. Adócsökkentés a kijelölt projektekben részt vevő, csúcstechnológiát és új technológiát alkalmazó vállalatok számára
(464)
A kínai kormány és egy együttműködő exportáló azzal érvel, hogy ez a program nem egyedi, hogy az egyedi jelleggel kapcsolatos elemzés nem tényeken alapul, és hogy a csúcstechnológiát és új technológiát alkalmazó vállalatként történő minősítésre vonatkozó követelmények objektív kritériumoknak minősülnek, illetve a támogatásra való jogosultság és a programra való jogosultság feltételei automatikusak. E program és a K+F adójóváírás csúcstechnológiát és új technológiát alkalmazó vállalatokra való korlátozásával kapcsolatos egyedi jellegre vonatkozó megállapítás tekintetében a Bizottság a (321) és (325) preambulumbekezdésben foglalt magyarázatára, valamint a (462) preambulumbekezdésre hivatkozik, amely szintén kapcsolódik ehhez a programhoz. A Bizottság megismétli, hogy különösen a fentebb felsorolt végrehajtási intézkedések és dokumentumok bizonyítják, hogy e program végrehajtása és a csúcstechnológiát és új technológiát alkalmazó vállalatként történő minősítés - amely messze van attól, hogy minden vállalat számára elérhető legyen és objektív szempontokon alapuljon - csak bizonyos ágazatokra és vállalatokra korlátozódik, amelyeket a kínai kormány olyan szempontok alapján támogat, amelyek a jelek szerint nem objektívek és nem semlegesek. E program keretében a támogatási jogosultság szintén nem automatikus, hanem a csúcstechnológiát és új technológiát alkalmazó vállalat minősítés megszerzésétől függ, amelyet az illetékes hatóságok mérlegelés után ítélnek oda, ezért nem automatikus.
(465)
Egy együttműködő exportőr azt állítja, hogy a Bizottság tévesen számította ki az e programból eredő gazdasági előnyt, mert a 2011. évi ellenőrzött adóbevallást használta, miközben 2012 első és második negyedéve tekintetében rendelkezésre álltak a negyedéves adóbevallások, és ezeket be is szerezték az ellenőrzés során, továbbá a Bizottság elkérhette volna a 2012-es végleges éves társaságiadó-bevallást, amint az rendelkezésre állt. Az exportőr azzal érvel továbbá, hogy ha a 2011-es adóbevallást használják a támogatással járó gazdasági előny kiszámításához, akkor a vállalat 2011-es árbevételét, nem pedig a vizsgálati időszak alatti forgalmat kell figyelembe venni. A Bizottság a fenti (459) preambulumbekezdésben foglalt magyarázatára utal. A Bizottság megállapítja továbbá, hogy az ellenőrzést megelőzően a mintába felvett exportőröknek, például a szóban forgó exportőrnek küldött levelében kifejezetten a vizsgálati időszakra és az azt megelőző három évre vonatkozó eredeti adóbevallásokat kérte el. Ezért ez az együttműködő exportőr a lehető legkorábban benyújthatta volna, és be is kellett volna nyújtania a 2012. évi adóbevallását, és a Bizottság megállapítja, hogy ezt még akkor sem tette meg, amikor beküldte a nyilvánosságra hozatali dokumentummal kapcsolatos észrevételeit. Azzal az érvvel kapcsolatban, hogy a Bizottságnak a 2011-es forgalmat kellene használnia az előny kiszámításához, megállapítja, hogy a 2011-es adóbevallás alapján megállapított előny ésszerűen tükrözi a vizsgálati időszakban fennálló helyzetet, különösen mivel a 2011-re vonatkozó adót a vizsgálati időszakban (hónap) kellett befizetni, és az ellenőrzés időpontjában nem álltak rendelkezésre a 2012-re vonatkozó végleges adatok. Mindenesetre a Bizottság nem használhat különböző nevezőket a különböző támogatások összegének megállapítása során, különben a százalékos adatokat nem lehetne összehasonlítani, és nem lehetne biztosítani a számítások egységességét. A Bizottság végül hozzáteszi, hogy a 2011-es árbevétel tekintetében nem állnak rendelkezésére ellenőrzött számadatok, csak a vizsgálati időszak tekintetében.
3.5.6. Az érdekelt felek észrevételei a földhasználati jogoknak a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében történő biztosításával kapcsolatban
(466)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás 2. cikkének (1) és (2) bekezdése értelmében nem állapított meg egyedi jelleget, és az egyedi jellegre vonatkozó megállapításait nem támasztotta alá egyértelműen pozitív bizonyítékokkal, ahogyan azt az említett megállapodás 2. cikkének (4) bekezdése előírja. A kínai kormány szerint a Bizottság nem támasztotta alá tényszerű bizonyítékokkal, hogy mely ágazatok kaptak földhasználati jogot kedvezményes díjszabással, és értékelésének jogalapját sem adta meg, amely szerint a napelemeket és modulokat gyártó gazdasági ágazat ezen ágazatok közé tartozik. Az exportáló gyártók egyike hasonló állítást tett, ezeket azonban el kellett utasítani. A Bizottság a fenti (364) preambulumbekezdésben említette a földhasználati jogokkal kapcsolatos értesítés példáit, amelyekben az illetékes hatóságok a fotovillamos gazdasági ágazatra korlátozzák az olyan potenciális vevők körét, akik a megszabott áron vásárolhatnak földhasználati jogot, és korlátozták a mintába felvett exportáló gyártók által vásárolt földhasználati jogok árát. Mivel a kínai kormány nem nyújtotta be a többi információt, és tekintve a fotovillamos ágazat kormányzati támogatását, valamint a földhasználati jogok mérlegelésen alapuló és nem átlátható kiosztását, a Bizottság úgy véli, hogy ezek az információk bizonyítják az egyedi jelleget.
(467)
A kínai kormány és több exportáló gyártó is azt állította, hogy a Bizottság által a földhasználati jogok tekintetében kiválasztott viszonyítási alap nem megfelelő. A kínai kormány azt állította továbbá, hogy a Bizottság nem tett meg minden tőle telhetőt egy olyan viszonyítási alap megtalálása érdekében, amely megközelíti a torzulás hiánya esetén valószínűsíthető piaci viszonyokat, a WTO-vizsgálóbizottság által az Egyesült Államok - Végleges dömpingellenes és kiegyenlítő vámok egyes Kínából származó termékekre ügyben (101) hozott határozatban előírtaknak megfelelően. Ezt az állítást el kellett utasítani. A Bizottság alaposan megvizsgálta a különböző mutatókat, és összehasonlította Tajvant Kína egészével, illetve az egyes érintett kínai tartományokkal. E vizsgálat alapján a Bizottság úgy véli, hogy Tajvan az aktában található valamennyi információ alapján megfelelő viszonyítási alap, és ezek az információk az alábbiak: i. összehasonlítható a gazdasági fejlettség szintje és az uralkodó gazdasági struktúra Tajvanban, valamint az érintett kínai tartományok és városok többségében, ahol az együttműködő exportáló gyártók működnek; ii. Kína és Tajvan fizikai közelsége; iii. Tajvan és az érintett kínai tartományok magas szintű ipari infrastruktúrája; iv. a szoros gazdasági kapcsolatok és határokon átnyúló kereskedelem Tajvan és Kína között; v. magas népsűrűség az érintett kínai tartományokban és Tajvanban; vi. a tajvani viszonyítási alap meghatározásához figyelembe vett földtípus és ügyletek hasonlósága a kínai földtípusokkal és ügyletekkel, valamint vii. Tajvan és Kína közös demográfiai, nyelvi és kulturális jellemzői. Ezeken túlmenően az érintett tartományok többsége a gyártás tekintetében kiemelkedő tartománynak tekinthető Kínában.
Noha Tajvanon és ezekben a tartományokban és városokban az egy főre jutó GDP nem egyezik meg, az említett tartományok és városok GDP-je az elmúlt években rohamosan nőtt, azaz felzárkóznak Tajvanhoz. A legfrissebb adatok továbbá azt mutatják, hogy Kína egész területén, valamint a szóban forgó tartományokban és városokban sokkal magasabb a GDP növekedési rátája, mint Tajvanon, azaz nagyon gyors ütemben zárkóznak fel. Ezzel kapcsolatban fontos megjegyezni, hogy egy nem piacgazdasággal rendelkező ország (Kína) és egy nagy múltú piacgazdasággal rendelkező ország (Tajvan) GDP-jének pontos összehasonlítása nem döntő szempont, hiszen természetszerű, hogy egy nem piacgazdasággal rendelkező ország GDP-je elmarad egy működő piacgazdasággal rendelkező ország GDP-jétől. Ezenkívül sok más tényező - pl. a területrendezési szabályok vagy a környezetvédelmi politika - is hatással lehet az ipari földterületek keresletére és kínálatára. Az igazi kérdés az, hogy a földhasználati jogok tekintetében milyenek lennének az „uralkodó piaci viszonyok” az érintett kínai tartományokban, ha az ország működő piacgazdasággal rendelkezne, és minden bizonyíték arra utal, hogy a tajvanihoz nagyon hasonló viszonyok uralkodnának.
3.5.7. Egyéb észrevételek
(468)
A panaszos álláspontja szerint a Bizottságnak nyilvánosságra kellene hoznia a vizsgálat során megismert további támogatási rendszerekkel kapcsolatos információkat, és meg kellene állapítania a támogatás mértékét ezen, a panaszban nem említett rendszerekre vonatkozóan is. Ezzel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a Bizottság a vizsgálat megindításához szükséges jogi feltételeknek megfelelő valamennyi támogatást megvizsgálta.
(469)
A panaszos azt állította, hogy a panaszban közölt információk és a US DOC által a hasonló fotovillamos ügyben tett megállapítások alapján a Bizottságnak meg kellett volna állapítania a támogatás mértékét a poliszilíciumnnak a megfelelőnél alacsonyabb ellenértékért történő szállítása tekintetében. A Bizottság megvizsgálta ezt a programot és a mintában szereplő exportáló gyártóktól és a kínai kormánytól kapott információk alapján arra a megállapításra jutott, hogy a vizsgálati időszak alatt ebből a programból nem származott előny, amit elsősorban az magyaráz, hogy a poliszilícium importárai a kínai szállítók által felszámított árak alatt voltak. Meg kell jegyezni, hogy az amerikai ügy és ezen ügy vizsgálati időszaka eltérő.
(470)
A panaszos azt állította továbbá, hogy a Bizottságnak meg kellett volna állapítania a támogatás mértékét a villamos energiának a megfelelőnél alacsonyabb áron történő biztosítása tekintetében is. Ezt az állítást el kellett utasítani. A Bizottság nem talált kielégítő bizonyítékot arra vonatkozóan, hogy a mintában szereplő exportáló gyártók - az LDK kivételével - kedvezményesen jutottak volna villamos energiához a vizsgálati időszakban.
(471)
A kínai kormány állítása szerint a Bizottság számítási módszere „kétszeres beszámítást eredményezett a dömpingellenes és a szubvencióellenes intézkedések kiszámításakor”. A kínai kormány szerint a Bizottságnak a dömpingkülönbözetből le kellett volna vonnia az exporthitel-biztosítási program alapján megállapított támogatási különbözetet, mivel az exporttámogatás. A kínai kormány szerint a Bizottságnak a dömpingkülönbözetből le kellett volna vonnia továbbá az országon kívüli referenciaértékek alapján kalkulált támogatási különbözeteket. A kínai kormány érvelése szerint ugyanis „az analóg országra érvényes rendes érték alapján kalkulált dömpingkülönbözet egy része valójában ugyanaz a támogatás, amelyet a párhuzamosan futó szubvencióellenes vizsgálatban kiegyenlítettek”. Ezen érvek semmilyen formában nem befolyásolják a hozott intézkedések mértékét, mivel a jelen esetben kivetett vámok együttes mértékének a kárkülönbözet szab korlátot. A kínai kormány megerősítette ezt a tényt a végleges nyilvánosságra hozatallal kapcsolatos észrevételeiben is. Ebből kifolyólag a Bizottság nem találta indokoltnak, hogy ezen érvek tartalmi részével foglalkozzon.
3.6. A kiegyenlíthető támogatások összege
(472)
A kiegyenlíthető támogatásoknak az alaprendelet rendelkezéseivel összhangban megállapított, érték szerint kifejezett, a vizsgált vállalatokra vonatkozó összegét az alábbi táblázat mutatja:
Exportáló termelők
Végleges szubvenciókülönbözet
Wuxi Suntech Power Co. Ltd.
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.
Suntech Power Co. Ltd.
Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd.
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd. Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd.
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd.
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd.
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd.
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd.
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd.
Changzhou Youze Technology Co. Ltd.
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd.
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd.
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd.
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd.
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd.
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd.
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd.
de minimis
Renesola Zhejiang Ltd.
Renesola Jiangsu Ltd.
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd. és a vele kapcsolatban álló vállalatok
6,5 %
Egyéb együttműködő vállalatok (1. melléklet)
6,4 %
Minden más vállalat
11,5 %
(473)
Az alaprendelet 15. cikkének (3) bekezdésével összhangban a mintába fel nem vett együttműködő vállalatok teljes szubvenciókülönbözete a mintába felvett együttműködő vállalatokra megállapított szubvenciókülönbözet súlyozott átlaga alapján 6,4 %.
(474)
A kínai exportáló gyártók részéről az együttműködés jelentős mértékére tekintettel a „minden más vállalatra” alkalmazandó vámot a mintába felvett vagy együttműködő vállalatokra kivetendő legmagasabb vámként határozták meg. A „minden más vállalatra” érvényes vámtétel azokra a vállalatokra vonatkozik, amelyek a vizsgálat során nem működtek együtt.
4. KÁR
4.1. Az uniós gazdasági ágazat és az uniós termelés meghatározása
(475)
A vizsgálati időszak alatt hasonló terméket 215 gyártó állított elő az Unióban. Az alaprendelet 9. cikkének (1) bekezdése értelmében ezek alkotják az uniós gazdasági ágazatot, a továbbiakban ez az uniós gazdasági ágazat. Az intézmények ellenőrizték az érdekelt felek állításait, amelyek szerint ennél több gyártó volt, az ellenőrzés pedig kimutatta, hogy az állítólagos további gyártók valójában többnyire exportáló gyártók, illetve ezekhez kapcsolódó importőrök, továbbá forgalmazók és telepítők voltak.
(476)
A Bizottság nyilvánosan elérhető termelési adatok hiányában az uniós gazdasági ágazattal kapcsolatos minden rendelkezésre álló információt - mint például a panaszban szolgáltatott információkat, az Europressedienst (egy független tanácsadó cég, a továbbiakban: tanácsadó) által megadott makrogazdasági adatokat, valamint a mintába felvett uniós gyártók által kitöltött kérdőívekben szereplő, ellenőrzött válaszokat - felhasznált a vizsgálati időszak alatti uniós össztermelés megállapítására. Mivel a modulokat és az elemeket olyan vámtarifaszámon hozzák be az Unióba, amelybe a mostani vizsgálat körén kívüli más termékek is beletartoznak, és a bejelentett behozatali mennyiségeket tonnában adták meg, az Eurostat segítségével nem volt meghatározható a behozatal mennyisége és értéke, így ez a tanácsadótól származó adatokon alapult. A tanácsadótól kapott adatokat lehetőség szerint összevetették más nyilvánosan elérhető adatforrásokkal és a kitöltött kérdőívek ellenőrzött adataival.
(477)
Ennek alapján a vizsgálati időszak teljes uniós termelését modulok esetében 4 GW, elemek esetében pedig 2 GW mennyiségben határozták meg.
(478)
A fenti (21) preambulumbekezdésben foglaltak szerint a mintába felvettek kilenc olyan uniós gyártót, amelyek az uniós modultermelés 18-21 %-át és az uniós elemtermelés 17-24 %-át képviselik.
(479)
Több fél vitatta azt a tényt, hogy a tanácsadó által biztosított adatokat többek között az uniós gazdasági ágazat termelésének, termelési kapacitásának, valamint az uniós gazdasági ágazatot érintő egyéb makrogazdasági kármutatóknak és az importadatoknak a meghatározására használták. Ezek a felek megkérdőjelezték a tanácsadó függetlenségét, és azt állították, hogy kapcsolatban állt a panaszossal. A felek kérték továbbá annak tisztázását, hogy a Bizottság mi alapján választotta ki a tanácsadót, és megkérdőjelezték a fotovillamos gazdasági ágazattal kapcsolatos gazdasági adatok gyűjtése terén szerzett szakértelmét. E tekintetben azt állították, hogy a Bizottságnak más rendelkezésre álló forrásokból - különösen ismert kutatóintézetektől - származó adatokra kellett volna alapoznia megállapításait. Végül az AFASE a „Bevált gyakorlatok a gazdasági bizonyítékok benyújtására és az adatgyűjtésre az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 101. és 102. cikkének alkalmazásával és a vállalatok egyesülésével kapcsolatos ügyekben” című dokumentumra hivatkozva vitatta a tanácsadó által benyújtott adatok megbízhatóságát.
(480)
A tanácsadó és a panaszos közötti vélt kapcsolat tekintetében az érintett érdekelt felek nem nyújtottak be e kapcsolat meglétét igazoló bizonyítékot. Hasonlóképpen a vizsgálat sem tárt fel olyan bizonyítékot, amely a kizárólag üzleti jellegű viszonyon túlmutató kapcsolatra utalt volna. A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél azt állította, hogy voltak arra utaló jelek, hogy a panaszos uniós gazdasági ágazat által a panaszban benyújtott meggyőző bizonyítékok ugyanattól a tanácsadótól származó adatokon alapultak. Habár a Bizottság elismerte, hogy bizonyos mutatókra vonatkozó megállapítások hasonlítottak a panaszban megadott bizonyítékokra, de ez nem feltétlenül jelenti azt, hogy kizárólag egy forráson alapultak. Ezzel kapcsolatban a panasz megadja a különböző felhasznált forrásokat. Ezért az erre vonatkozó állításokat el kellett utasítani.
(481)
A más nyilvános forrásból származó, a teljes uniós piacra vonatkozó szükséges makrogazdasági adatok és importadatok hiánya miatt a Bizottság helyénvalónak ítélte tanácsadás igénybevételét a jelenlegi vizsgálat során. Az Europressedienst kiválasztását megelőzően a Bizottság értékelte a tanácsadó által a kapcsolódó adatok gyűjtéséhez alkalmazott módszereket, valamint azt, hogy a tanácsadó képes-e valamennyi terméktípus esetében külön-külön, illetve a teljes érintett időszakra biztosítani a szükséges adatokat.
(482)
Ezen túlmenően a vizsgálat során a tanácsadó által biztosított adatokat lehetőség szerint összevetették más nyilvánosan elérhető adatforrásokkal, és igazolták. E tekintetben megjegyzendő, hogy számos, a fotovillamos gazdasági ágazat statisztikai adatainak gyűjtésére szakosodott kutatóvállalat létezik a piacon, és a jelentésekben szereplő számadatok szinte soha nem egyeznek meg. Ez annak köszönhető, hogy a kutatóintézetek nehezen tudják meghatározni a pontos számadatokat, ezért a fotovillamos gazdasági ágazat jelentésekben szereplő piaci mutatói - az ilyen adatok szolgáltatóitól függetlenül - mindig becsléseken alapulnak. Ebben az összefüggésben az adatok Bizottság általi keresztellenőrzése során a tanácsadótól kapott adatokra jellemző tendenciákat összehasonlították a más kutatóvállalatok, a Bizottság Közös Kutatóközpontja (JRC) és az EPIA által közzétett azonos adatokra jellemző tendenciákkal, amennyiben ezek rendelkezésre álltak. Az adatok keresztellenőrzése során nem észleltek jelentős eltérést, és a keresztellenőrzés tárgyát képező mutatókra jellemző tendenciák hasonlók voltak. Az ideiglenes dömpingellenes megállapítások tehát nem kizárólag a tanácsadó által biztosított adatokon, hanem ezen adatoknak a Bizottság által végzett saját elemzésén és értékelésén is alapultak. Ezenfelül, amint azt a fenti (8) preambulumbekezdésben említettük, az ideiglenes dömpingellenes intézkedések elrendelését követően ellenőrző látogatást tettek a tanácsadó telephelyén. A Bizottság a tanácsadó telephelyén helyszíni ellenőrzést végzett a módszer és a benyújtott adatok megbízhatóságának ellenőrzése érdekében. A helyszíni ellenőrzésre az adatok Bizottság általi összevetését követően és abból a célból került sor, hogy a Bizottság további biztosítékot szerezzen az adatok és a kapcsolódó módszerek megbízhatóságára és minőségére vonatkozóan. A helyszíni ellenőrzést a gondos ügyintézés elvének alkalmazása tekintetében megfelelőnek találták, noha az adatokat nem érdekelt fél, hanem egy tanácsadó szolgáltatta. Így a Bizottság további biztosítékot szerzett a tanácsadó által biztosított adatok megbízhatóságára vonatkozóan.
(483)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy a Bizottság kereszt-ellenőrzési módszerét nem írták le eléggé részletesen, és azt kérte, hogy tegyék közzé a keresztellenőrzés céljából használt többi forrást. Ez az érdekelt fél azzal érvelt továbbá, hogy az alkalmazott módszer egyébként sem volt mérvadó, mivel csak a különböző források tendenciáit hasonlították össze, nem pedig az abszolút értékeket.
(484)
A tanácsadótól kapott adatok keresztellenőrzéséhez használt egyéb források a JRC és az EPIA által ugyanabban a témában közzétett jelentések voltak. Az adatok más forrásokkal történő összehasonlításával kapcsolatban a Bizottság megállapítja, hogy ezek nem csupán hasonló tendenciákat, hanem hasonló nagyságrendeket is mutattak. Ezért a Bizottság megállapította, hogy az alkalmazott módszer megfelelő volt, és az ezzel kapcsolatos állításokat elutasította.
(485)
A tanácsadó főtevékenysége a fotovillamos gazdasági ágazattal kapcsolatos adatok gyűjtése és a fotovillamos gazdasági ágazat piacán működő vállalatok naprakész adatbázisának létrehozása. Ezeket az adatokat fotovillamossággal foglalkozó magazinokban teszik közzé, és olyan vállalatok is használják, amelyek számára a tanácsadó speciális kutatást végez. Az Europressedienst által létrehozott adatbázist rendszeresen frissítik, és újra közzéteszik. Ezenfelül a tanácsadó több éves tapasztalattal rendelkezik ebben az ágazatban. Pontosabban a tanácsadó módszerének lényege az adatoknak a piacon elérhető számos forrás alkalmazásával történő gyűjtése, keresztellenőrzése és összesítése. E célból a tanácsadó - különösen az uniós gyártók esetében - az adatbázisban szereplő vállalatoknak küldött szabványos kérdőívek útján vagy telefonon, illetve - különösen a harmadik országok gyártóitól - szakmai kiállításokon gyűjt adatokat. Ha az említett csatornákon nem lehetséges az adatszerzés, az Europressedienst ellenőrzi a fotovillamos gazdasági ágazatban működő vállalatok pénzügyi beszámolóit, illetve adatgyűjtés vagy az adatok keresztellenőrzése céljából önkéntes alapon együttműködik más kutatóintézetekkel. Igazolták, hogy a tanácsadó mindennapi tevékenysége során ezeket a forrásokat használta. A fentiek alapján megfelelőnek ítélték az Europressedienst szolgáltatásainak a jelenlegi vizsgálatban történő igénybevételét, ezért a felek ilyen irányú állításait a Bizottság elutasította.
(486)
A gazdasági bizonyítékok benyújtása során alkalmazott, a Bizottság illetékes szolgálata által meghatározott bevált gyakorlatok tekintetében a következő észrevételeket kell tennünk. Először is, ez egy olyan dokumentum, amely nem jelent kötelezettségvállalást a Bizottság számára, mivel nem a biztosi testület fogadta el, hanem az illetékes szolgálat tette közzé azzal a céllal, hogy ajánlásokat fogalmazzon meg az érdekelt felek számára a gazdasági bizonyítékok ismertetésével kapcsolatban. Másodszor pedig, a bevált gyakorlatok az EUMSZ 101. és 102. cikkének alkalmazásával és a vállalatok egyesülésével kapcsolatos versenyügyekben folytatott vizsgálatokban alkalmazott gazdasági elemzések és adatok benyújtására vonatkoznak. Az idevágó szabályok, a bizonyítási követelmények és a Bizottság vizsgálati hatásköre ezekben a versenyügyekben nem hasonlítható össze a piacvédelmi vizsgálatokkal, amelyekre teljesen más szabályok vonatkoznak.
(487)
Számos fél vitatta a tanácsadó által alkalmazott módszereket, és azt állították, hogy azok nem felelnek meg az elfogadott tudományos szabványoknak. Amint azonban azt a fenti (481) preambulumbekezdésben említettük, a módszereket értékelték, és a kapott adatokat összevetették más adatokkal, illetve igazolták, majd ennek eredményeképpen más közzétett adatokkal összhangban lévőnek, és így ésszerűen megbízhatónak ítélték. Egyes érdekelt felek által megfogalmazott konkrét kérdéseket kétoldalúan tisztáztak, majd az eredményt a vizsgálat szabadon hozzáférhető iratai között elérhetővé tették, ahol az érdekelt felek megtekinthetik azt.
(488)
A CCCME azzal érvelt, hogy az adatösszesítés módszerét nem tisztázták. Az állítást elutasították, mivel a kapcsolódó információt betekintésre valamennyi érdekelt fél számára elérhetővé tették a szabadon hozzáférhető iratok között.
(489)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően több érdekelt fél is megismételte a Bizottság által kiválasztott tanácsadóval és a benyújtott adatok minőségével kapcsolatos aggályait. Ezzel kapcsolatban azt állították, hogy a tanácsadó által biztosított adatokat ad hoc alapon lehet megrendelni és megvásárolni, hogy megfeleljenek a potenciális ügyfelek különböző kéréseinek, ezért nem lehetnek objektívek. Továbbá a CCCME vitatta, hogy a tanácsadó által gyűjtött adatok az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében pozitív bizonyítéknak lennének tekinthetők, mivel az adatok nagyrészt hipotéziseken és becsléseken alapulnak. Emellett azt állították, hogy a benyújtott adatokat nem támasztották alá megfelelően az aktában szereplő bizonyítékok, és hogy nem voltak határozott, objektív és ellenőrizhető jellegűek.
(490)
Ezen állítások tekintetében a Bizottság a fenti (481)-(482) preambulumbekezdésre hivatkozik, amelyek további információkat tartalmaznak a tanácsadó kiválasztásával kapcsolatban. Emellett a Bizottság megállapítja, hogy a tanácsadót az akkor rendelkezésre álló legjobb információk alapján, és az eljárásra vonatkozó, a Bizottságra irányadó költségvetési rendelettel teljes összhangban választotta ki. Emellett a Bizottság emlékeztet arra, hogy nagyon fontos volt, hogy a tanácsadó megfelelő időben be tudja nyújtani a szükséges adatokat, mivel a Bizottságot kötötték a folyamatban lévő vizsgálat ideiglenes megállapításainak közzétételére vonatkozó határidők.
(491)
A benyújtott adatok minőségével és azzal kapcsolatban, hogy ezek az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében pozitív bizonyítéknak tekinthetők-e, amint az a fenti (482) preambulumbekezdésben említést nyert, a tanácsadó által alkalmazott adatgyűjtési módszert megvizsgálták, és megállapították, hogy kielégítő minőségű. Ezen túlmenően, amint az az említett preambulumbekezdésben is szerepel, a tanácsadó által biztosított adatokat lehetőség szerint összevetették más adatforrásokkal, és ésszerűen pontosnak találták. Végül pedig a Bizottság megállapítja, hogy a tanácsadó egyetlen adatbázissal rendelkezik, amelyet rendszeresen frissítenek, az ügyfelek igényeitől és kéréseitől függetlenül. Ugyanezt az adatbázist használják, amikor fotovillamossággal kapcsolatos statisztikákat állítanak össze és küldenek el a különböző ügyfeleknek, ezért el kellett utasítani azt az állítást, amely szerint az adatok nem voltak objektív jellegűek.
(492)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél azt állította, hogy a Bizottság nem tette közzé a felhasznált forrásokat és módszereket, valamint azokat a vállalatokat, amelyekkel a tanácsadó együttműködött a makrogazdasági adatok összegyűjtése érdekében. Egy másik érdekelt fél szintén azt állította, hogy a tanácsadó által alkalmazott módszer miatt az eredmények pontatlanok lehetnek. Több érdekelt fél is további tájékoztatást kért a tanácsadó által alkalmazott módszerről, például a kérdőívekkel/interjúkkal kapcsolatos átlagos válaszadási arányról, az egyes csatornákon keresztül gyűjtött adatok arányáról, az adatok ellenőrzésének módszeréről, az adatok előállításához használt becslésekről/hipotézisekről, azon vállalatok számáról, amelyek esetében becsléseket készítettek, és a tanácsadó alkalmazotti létszámának legalább a nagyságrendjéről.
(493)
Ezen állítások tekintetében a Bizottság felhívja a figyelmet arra, hogy az ideiglenes intézkedések nyilvánosságra hozatala után tájékoztatta az érdekelt feleket a tanácsadó által az adatok összesítése során használt módszerről és forrásokról, és az ideiglenes dömpingellenes intézkedések nyilvánosságra hozatala után válaszolt az érdekelt felek ezekkel kapcsolatos konkrét kérdéseire. A Bizottság úgy véli, hogy az érdekelt felek által a végleges nyilvánosságra hozatalt követően benyújtott további tájékoztatás iránti kérelmeket kielégítik az átmeneti vámok kivetése után rendelkezésre bocsátott információk, amennyiben ezt a titoktartási korlátozások lehetővé tették. Emellett a Bizottság hangsúlyozta, hogy a helyszínen ellenőrizte, hogy a tanácsadó hogyan gyűjtötte össze és összesítette az adatokat, valamint az adatok összesítése során használt alapvető hipotéziseket. Az ellenőrzés eredményei kielégítőek voltak, és a Bizottság megbizonyosodott az alapvető hipotézisek ésszerűségéről és a tanácsadó által biztosított adatok minőségéről. Emellett az érdekelt felek nem vitatták az adatokat.
(494)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy másik érdekelt fél kérte annak tisztázását, hogy a tanácsadó az adatgyűjtés során hány uniós gyártót vett figyelembe, valamint hogy van-e átfedés ezek és a Bizottság által ismert körülbelül 215 uniós gyártó között. Ezzel kapcsolatban a Bizottság tisztázza, hogy a tanácsadó által figyelembe vett uniós gyártók nagyrészt megegyeznek azokkal a gyártókkal, amelyek ebben a vizsgálatban az uniós gazdasági ágazatot képviselik, és amelyeket a fenti (475) preambulumbekezdés is megemlít.
(495)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél azt állította, hogy a Bizottság következetlenül végezte el a kár elemzését, mivel különválasztotta a modulok és az elemek vizsgálatát, miközben a kár és támogatási különbözet kiszámítását a modulok és az elemek esetében közös súlyozott átlagként állapították meg. Ezzel kapcsolatban a Bizottság megállapította, hogy bár a mutatókat az egyes terméktípusok esetében külön adták meg, az egyes mutatókkal kapcsolatos következtetések a vizsgált termék egészére vonatkoznak. Emlékeztet továbbá arra, hogy a modulok és az elemek egyetlen terméknek minősülnek, ezért a támogatási különbözetet és a kár megszüntetéséhez szükséges szintet ennek alapján állapították meg. Emiatt ezt az állítást elutasították.
(496)
Végül pedig egy másik érdekelt fél azt állította, hogy a makrogazdasági mutatók értékeinek vizsgálati időszakban történő kiszámítását helytelenül, a 2011. és 2012. év egyszerű átlaga alapján végezték, mivel ez a módszer nem objektív, és eredményei nem tükrözik a vizsgálati időszakban fennálló valós helyzetet. A Bizottság tisztázza, hogy az adatok egyszerű átlagát csak olyan esetekben használták, amikor az érintett időszakokban hasonló tendenciákat figyeltek meg. Amennyiben a tendenciák eltértek, a módszert ennek megfelelően módosították a piaci helyzet figyelembe vételével. Az érdekelt fél nem fejtette ki, hogy az alkalmazott módszer eredményei milyen mértékben nem felelnek meg a piaci realitásnak. Emiatt a fenti állításokat elutasították.
4.2. Az érintett uniós piac meghatározása
(497)
Az uniós gazdasági ágazat egy része vertikálisan integrált, és termelésének jelentős részét kötött felhasználásra szánták, különösen az elemek előállítása tekintetében.
(498)
Annak megállapításához, hogy az uniós gazdasági ágazatot lényeges kár érte-e, továbbá a felhasználás és más gazdasági mutatók meghatározása érdekében a Bizottság megvizsgálta, hogy figyelembe kell-e venni, és ha igen, milyen mértékben az uniós termelés során előállított hasonló termék későbbi felhasználását („kötött” felhasználás).
(499)
Az uniós gazdasági ágazat helyzetének lehető legteljesebb feltérképezése érdekében a Bizottság elemezte a hasonló terméket érintő teljes tevékenység adatait, és ezt követően meghatározta, hogy a termelés rendeltetése kötött felhasználás vagy a szabad piac volt-e.
(500)
Megállapítást nyert, hogy az uniós gazdasági ágazattal kapcsolatos következő gazdasági mutatók vizsgálatakor a teljes tevékenységet figyelembe kell venni (az uniós gazdasági ágazat kötött felhasználását is beleértve): felhasználás, értékesítési volumen, termelés, termelési kapacitás, kapacitáskihasználás, növekedés, befektetések, készletek, foglalkoztatás, termelékenység, pénzforgalom, a befektetések megtérülése, a tőkebevonási képesség és a kiegyenlíthető támogatások mértéke. Ennek az az oka, hogy a vizsgálat szerint ezeket a mutatókat a teljes tevékenység figyelembevételével ésszerű vizsgálni, mivel az érintett országból érkező behozatal miatti verseny ugyanúgy befolyásolja a kötött felhasználásra történő termelést. A továbbiakban a kötött és a szabad piacra együttesen „teljes piacként” hivatkozunk.
(501)
Az elemzés a jövedelmezőséget illetően a szabad piacra összpontosított, mivel megállapítást nyert, hogy a kötött piaci árak nem mindig tükrözik a piaci árakat, és nem befolyásolták ezt a mutatót.
(502)
Számos fél azzal érvelt, hogy külön kárfelmérést kellett volna végezni a kötött és a szabad piac tekintetében. Az egyik fél azzal érvelt, hogy a kötött piacon történő felhasználásra szánt elemekre vonatkozó adatokat ki kellett volna zárni a kárfelmérésből, mivel a támogatott behozatal azokra nem gyakorolt hatást.
(503)
A vizsgálat igazolta, hogy a támogatott termékek által kifejtett árnyomás következtében a vertikálisan integrált uniós gyártók támogatott termékek (elemek) behozatalára, valamint arra kényszerültek, hogy megszüntessék az importárnál magasabb árú ilyen termékek előállítását. A vizsgálat megállapította továbbá, hogy a szabad és a között piacon azonos ártendenciák figyelhetők meg, ami ugyancsak azt bizonyította, hogy az érintett behozatal mindkét piacra azonos hatást gyakorolt.
(504)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően több fél ismét azt állította, hogy a Bizottság nem készített megfelelő és ésszerű elemzést a kötött piacról, illetve ismét feltette a kérdést, hogy miért nem végeztek külön elemzést. Egy érdekelt fél azt állította, hogy nem adtak tájékoztatást a kötött felhasználásra szánt uniós termelés jelentőségéről. Emellett azt állították, hogy az ideiglenes dömpingellenes rendelet (106) preambulumbekezdése, amely szerint a kötött piaci árak nem mindig tükrözik a szabad piaci árakat, ellentmondott a fenti (503) preambulumbekezdésben olvasható következtetéseknek, amelyek szerint a szabad piac és a kötött piac árai hasonló tendenciát mutattak.
(505)
A Bizottság először is megállapítja, hogy az ideiglenes dömpingellenes rendelet (105) preambulumbekezdése megadja azokat az indokokat, amelyek miatt megfelelőnek ítélték az uniós gazdasági ágazat teljes tevékenységére vonatkozó kármutatók vizsgálatát, ideértve a kötött felhasználást is (kivéve a jövedelmezőséget). Ezzel kapcsolatban a Bizottság emlékeztet arra, hogy amint az az említett preambulumbekezdésben is szerepel, a vizsgálat kimutatta, hogy a kötött felhasználásra szánt termelést ugyanúgy érintette a kínai behozatallal való verseny, amit önmagában az érintett érdekelt felek sem vitattak. Ezért el kellett utasítani azt az állítást, hogy nem indokolták meg a külön elemzés hiányát. Hasonlóképpen e következtetés alapján azt is el kellett utasítani, hogy a kötött piaccal kapcsolatban is kellett volna ilyen külön elemzést készíteni.
(506)
Másodszor, bár a fentiek alapján a kötött felhasználásra szánt uniós termelés jelentőségét nem tekintették alapvető szempontnak, a Bizottság megállapítja, hogy a kötött felhasználásra szánt uniós elemgyártás a vizsgálati időszak teljes termelésének körülbelül a felét képviselte. Végül pedig a Bizottság tisztázza, hogy az, hogy a kötött piaci árak nem tükrözik a szabad piac árait, nem feltétlenül mond ellent annak, hogy mindkét ár hasonló tendenciát mutatott, mivel így is eltérő szinten lehetnek, vagy az áringadozások magasabb vagy alacsonyabb szintűek lehetnek, ezáltal pedig eltérő képet festenek. A fentiek alapján a kötött piaccal kapcsolatos állításokat elutasították.
(507)
Az érintett felek nem közöltek olyan információkat, amelyek érvényteleníthették volna ezt a megállapítást. Ezen indokok alapján a Bizottság az ilyen irányú állításokat elutasította.
4.3. Uniós felhasználás
(508)
Az uniós felhasználás magában foglalta az érintett termék teljes behozatali mennyiségét és a hasonló termék teljes uniós értékesítési mennyiségét, beleértve a kötött felhasználásra történő értékesítést is. Nem álltak rendelkezésre adatok az uniós gazdasági ágazat uniós piacon történő teljes értékesítésére vonatkozóan. Továbbá a modulok, elemek és lemezek uniós behozatalát olyan vámtarifaszámon tartják nyilván, amelybe beletartoznak a mostani vizsgálat körén kívüli más termékek is, a bejelentett behozatali mennyiségeket pedig tonnában adták meg. Emiatt a behozatal mennyisége és értéke az Eurostat segítségével nem volt meghatározható. Ezért az uniós felhasználási adatok a tanácsadó fenti adatain alapulnak, amelyeket összevetettek nyilvános adatforrásokkal, úgymint piackutatásokkal, nyilvánosan elérhető tanulmányokkal és a kitöltött kérdőívek ellenőrzött adataival.
(509)
Az uniós felhasználás alakulása:
1-a. táblázat
Modulok uniós felhasználása
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Teljes piac
5 465
12 198
19 878
17 538
Index (2009 = 100)
100
223
364
321
Forrás: Europressedienst.
1-b. táblázat
Elemek uniós felhasználása (MW)
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Teljes piac
2 155
3 327
4 315
4 021
Index (2009 = 100)
100
154
200
187
Forrás: Europressedienst.
(510)
A figyelembe vett időszakban a teljes uniós felhasználás a modulok esetében 221 %-kal, az elemek esetében pedig 87 %-kal nőtt 2009 és a vizsgálati időszak között, de 2011-hez viszonyítva a vizsgálati időszakban csökkent. Összességében a vizsgált termék uniós felhasználása a 2009-es szinthez képest jelentősen nőtt.
(511)
Az érdekelt felek egyike azzal érvelt, hogy a vizsgálatban érintett termék uniós felhasználására vonatkozó adatok a használt adatforrástól függően jelentősen eltérnek. Ez az érdekelt fél azzal érvelt, hogy megbízható adatok kizárólag szakosodott intézményektől vagy kutatóintézetektől származó információkon alapulhatnak. A vizsgálatban alkalmazott, a tanácsadó által közölt adatok megbízhatósága tekintetében a fenti (481)-(483) preambulumbekezdésben ismertetett indokokra és levont következtetésekre figyelemmel a Bizottság elutasította ezt az állítást.
(512)
Ugyanez az érdekelt fél azzal érvelt, hogy az uniós felhasználás nem alapulhat az Unióban elérhető modul-előállítási kapacitások egyszerű összeadásán, hanem az uniós gazdasági ágazat saját projektjeikre vonatkozó modulfelhasználást ki kell vonni azokból. Az érvelést elutasították, mivel a modulfelhasználást az Unión belül újonnan létesített kapacitások alapján határozták meg. Ez a modulfelhasználás meghatározásának általános gyakorlata. Az elemek esetében a felhasználást a modulok uniós termelése alapján állapították meg.
(513)
Egy másik érdekelt fél azzal érvelt, hogy a tanácsadó által leírt módszertanban elismerik, hogy nehezen lehet megbízható fogyasztási adatokat megállapítani. Azzal érvelt továbbá, hogy a behozatali adatok, valamint az uniós gazdasági ágazatból származó exportértékesítések vagy ellenőrizhetetlen becsléseken, vagy pedig hiányos adatokon alapultak, és hogy a Bizottság által végzett keresztellenőrzés nem volt elég annak megállapításához, hogy ezek az adatok megbízhatóak és pontosak voltak-e.
(514)
Amint az a fenti (481)-(482) preambulumbekezdésben említést nyert, az adatok, illetve az adatok gyűjtéséhez használt módszerek minőségét a Bizottság egy helyszíni ellenőrzés alkalmával ellenőrizte, amelynek alapján úgy ítélte meg, hogy az alkalmazott módszerek megfelelőek, az eredmények pedig pontosak és ésszerűen megbízhatóak voltak. Emiatt ezt az állítást elutasították.
4.4. Az érintett országból származó behozatal
4.4.1. Az érintett országból származó behozatal mennyisége és piaci részesedése
(515)
Az érintett országból származó, Unióba irányuló behozatal az alábbi táblázatban ismertetett adatoknak megfelelően alakult. A számadatokat adatvédelmi okokból kizárólag index és értéktartomány formájában tüntették fel. Ennek az az oka, hogy a Kínából származó összes behozatalból levonták annak az exportáló gyártónak a behozatalát, amelynek esetében - a fenti (472) preambulumbekezdésben foglaltak szerint - támogatást állapítottak meg.
2-a. táblázat
Modulok behozatala Kínából (MW)
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
A Kínából származó behozatal mennyisége
Index (2009 = 100)
100
251
462
408
A teljes piacból való részesedés
60-65 %
68-73 %
75-80 %
78-83 %
Forrás: Europressedienst.
2-b. táblázat
Elemek behozatala Kínából (MW)
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
A Kínából származó behozatal mennyisége
Index (2009 = 100)
100
273
491
506
A teljes piacból való részesedés
5-10 %
12-17 %
17-22 %
22-27 %
Forrás: Europressedienst.
(516)
A figyelembe vett időszak alatt az érintett országból az Unióba irányuló behozatal mennyisége jelentősen, hozzávetőleg 300 %-kal nőtt a modulok, és több mint 400 %-kal nőtt az elemek esetében. Ennek következtében jelentősen emelkedett az érintett országból származó, az Unióba irányuló behozatal piaci részesedése. Konkrétabban az érintett országból származó behozatal piaci részesedése a modulok esetében 60-65 %-ról 78-83 %-ra, az elemek esetében pedig 5-10 %-ról 22-27 %-ra nőtt. Összefoglalva az érintett termék Kínából származó behozatala 2009 és a vizsgálati időszak között a mennyiség és a piaci részesedés tekintetében is jelentősen nőtt.
(517)
Meg kell jegyezni, hogy az érintett országból érkező behozatal növekedése sokkal nagyobb mértékű volt, mint az érintett termék uniós felhasználásának növekedése. Emiatt az exportáló gyártók haszonhoz jutottak a növekvő uniós felhasználásból, és a nagyobb piaci részesedés következtében piaci helyzetük erősödött.
(518)
Az érdekelt felek egyike azzal érvelt, hogy a vizsgálatban érintett termék behozatali mennyiségeire vonatkozó adatok a használt adatforrástól függően jelentősen eltérnek. Ez az érdekelt fél azzal érvelt, hogy megbízható adatok kizárólag szakosodott intézményektől vagy kutatóintézetektől származó információkon alapulhatnak. A vizsgálatban alkalmazott adatok megbízhatósága tekintetében a fenti (481)-(483) preambulumbekezdésben ismertetett indokolásokra és következtetésekre figyelemmel a Bizottság ezt az érvelést elutasította.
(519)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél vitatta a Kínából származó teljes behozatal értékének meghatározására használt módszert és azt állította, hogy az a CIF szintjének megfelelő vámfizetés előtti ügyleteken alapult, ezért kétséges, hogy ezeket az ügyleteket uniós fogyasztásra szánták-e. Ezzel az állítással kapcsolatban a Bizottság egyértelművé kívánja tenni, hogy a teljes kínai behozatal tanácsadó által megadott értékét nem használták a megállapításokban, és hogy a vizsgálat során csak a behozatal mennyiségét és a behozatali árakat állapították meg. Mivel az érdekelt fél nem vitatta a behozatali árak megállapításához használt módszert, a Bizottság az alábbi (520)-(528) preambulumbekezdésre hivatkozik. Emiatt a fenti állítást elutasították.
4.4.2. A behozott termékek ára és az áralákínálás
(520)
Az érintett országból származó, Unióba irányuló behozatal átlagárai a következőképpen alakultak:
3-a. táblázat
Kínából származó modulok importára (EUR/kW)
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Behozatali árak
2 100
1 660
1 350
764
Index (2009 = 100)
100
79
64
36
Forrás: Europressedienst és a mintába felvettek ellenőrzött kitöltött kérdőívei.
3-b. táblázat
Kínából származó elemek importára (EUR/kW)
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Behozatali árak
890
650
620
516
Index (2009 = 100)
100
73
70
58
Forrás: Europressedienst és az ellenőrzött kitöltött kérdőívek.
(521)
A Kínából származó átlagos importár a figyelembe vett időszakban a modulok és az elemek tekintetében jelentősen esett. Modulok esetében az átlagos behozatali ár 64 %-kal csökkent, a 2009. évi 2 100 EUR/kW-ról a vizsgálati időszakban 764 EUR/kW-ra. A Kínából származó elemek átlagos importára hasonlóan 42 %-kal csökkent, 890 EUR/kW-ról 516 EUR/kW-ra.
(522)
Összefoglalva az érintett termék ára 2009 és a vizsgálati időszak között a mennyiséget és a piaci részesedést tekintve is jelentősen csökkent.
(523)
Az egyik független együttműködő importőr azt állította, hogy az importárakat az érintett termék saját uniós behozatalára vonatkozóan a vizsgálat során általa biztosított adatok alapján kellett volna meghatározni. Az ezen importőr által a vizsgálat során biztosított adatok azonban mindössze az összes uniós behozatal töredékének feleltek meg, és a több évet felölelő teljes vizsgálati időszakban Kínából származó összes behozatal átlagos importára tekintetében ebből nem lehetett érdemi következtetéseket levonni. Emiatt ezt az állítást elutasították.
(524)
Egy másik érdekelt fél azt állította, hogy az árak megállapítására használt módszert nem fejtették ki, ideértve különösen azt, hogy a különböző források adatait hogyan egyesítették és egyeztették össze. Azzal érvelt továbbá, hogy a behozatal költségeit a vizsgálat során gyűjtött ellenőrzött információk, nem pedig becslések alapján kellett volna megállapítani.
(525)
A Bizottság szerint a módszerrel kapcsolatban az érdekelt felek rendelkezésére bocsátott információkból kiderül, hogyan állapították meg a számadatokat. Ami a „behozatali” költségeket illeti, a Bizottság tisztázza, hogy kiigazították a helyszíni árakat, és így kapták meg a CIF-árakat. A becslést a vizsgálat során gyűjtött adatok segítségével megerősítették.
(526)
A vizsgálati időszakra jellemző áralákínálás mértékének megállapítása céljából a mintába felvett uniós gyártók által az Unió piacán független vevők számára történő értékesítés során alkalmazott, terméktípusonkénti eladási ár gyártelepi szintre igazított súlyozott átlagát összehasonlították az együttműködő kínai gyártók által az Unió piacán az első független vevőnek értékesített behozatal azon terméktípusonkénti, megfelelő súlyozott átlagárával, amelyet a behozatalt követő költségek - azaz a vámkezelés, kezelési és rakodási költségek - miatt megfelelően kiigazított CIF-paritás alapján állapítottak meg. A mintába felvett importőrök modulokra vonatkozó, behozatalt követő átlagos költségeit vették figyelembe, amennyiben ilyen adatok rendelkezésre álltak.
(527)
Az árakat típusonként hasonlították össze, a kereskedelem azonos szintjén lezajló ügyleteket vizsgálva, az adatokat szükség esetén kiigazítva, a visszatérítések és kedvezmények levonása után. Az összehasonlítás - a mintába felvett uniós gyártók vizsgálati időszak alatt lebonyolított forgalmának százalékában kifejezve - súlyozott átlagosan a modulok esetében [19,8-37,5 %-os], az elemek esetében [12,6-53,8 %-os], az érintett termékre összességében pedig [19,8-37,5 %-os] ár-alákínálási különbözetet mutatott ki.
(528)
Megjegyzendő, hogy egy mintába felvett exportáló gyártó esetében az elemek tekintetében negatív áralákínálást számítottak ki. Mivel azonban a kiviteli mennyiségek nem voltak jelentősek, ez nem tekinthető reprezentatívnak. Ezen túlmenően egy másik, mintába felvett exportáló gyártó vitatta a monokristályos elemek polikristályos elemek tekintetében történő kiigazításának forrását, jóllehet meggyőző indok nélkül. A konkrét kiigazítást nem vitatta az exportáló gyártó, és új információkat vagy bizonyítékot sem nyújtott be, ezért állítását a Bizottság elutasította.
4.5. Az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete
4.5.1. Általános megjegyzések
(529)
A Bizottság az alaprendelet 8. cikkének (4) bekezdése alapján minden olyan lényeges gazdasági tényezőt és indexet megvizsgált, amelyek az uniós gazdasági ágazat helyzetét befolyásolják. A fenti (14)-(22) preambulumbekezdésben foglaltak szerint az uniós gazdasági ágazatot ért kár vizsgálatához mintavételt alkalmaztak.
(530)
A kár elemzése céljából a Bizottság megkülönböztetést tett makrogazdasági és mikrogazdasági kármutatók között. A Bizottság a makrogazdasági mutatók elemzését a figyelembe vett időszak tekintetében a független tanácsadótól beszerzett információk alapján végezte el, amelyeket lehetőség szerint összevetettek más rendelkezésre álló forrásokkal és a mintába felvett uniós gyártók által a kérdőívekre adott ellenőrzött válaszokkal. A Bizottság a mikrogazdasági mutatókat a mintába felvett uniós gyártók kitöltött kérdőíveiben szereplő, ellenőrzött információk alapján elemezte.
(531)
E vizsgálat céljaira a következő makrogazdasági mutatók elemzése történt meg a hasonló termék összes uniós gyártója tekintetében: termelés, termelési kapacitás, kapacitáskihasználás, értékesítési volumen, piaci részesedés, növekedés, foglalkoztatás, termelékenység, a kiegyenlíthető támogatások összegének nagysága, valamint a gazdasági ágazat felépülése a korábbi támogatás vagy dömping hatása alól.
(532)
A hasonló termék mintába felvett uniós gyártói esetében a következő mikrogazdasági mutatókat elemezték: értékesítési egységárak, egységköltség, bérköltségek, készletek, nyereségesség, pénzforgalom, befektetések, befektetések megtérülése és tőkebevonási képesség.
(533)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy az érintett termék piaci feltételei eleve tagállamonként eltérőek, ezért a kár elemzését minden tagállam esetében elkülönítve kellene elvégezni. Ez az állítás nem megalapozott. Ezen túlmenően a vizsgálat nem tárt fel olyan konkrét körülményt, amely indokolná a kár tagállamonkénti elemzését. Emiatt ezt az állítást elutasították.
(534)
Néhány fél megkérdőjelezte a Bizottság által e vizsgálat céljára felhasznált makrogazdasági kármutatók általános megbízhatóságát. Azzal érveltek, hogy több mutató esetében a meghatározott tendenciák eltértek azoktól a tendenciáktól, amelyek a mintába felvett uniós gyártók esetében meghatározott hasonló mutatókra vonatkoznak. Külön hangsúlyt kapott az uniós termelés, termelékenység, értékesítés, átlagos bérköltségek és foglalkoztatás kérdése.
(535)
A makrogazdasági mutatókat az Unió összes gyártója vonatkozásában állapították meg. Amennyiben egyes uniós gyártók, illetve uniós gyártók egy csoportja (vagyis a mintába felvett uniós gyártók) vonatkozásában ugyanazokat az adatokat gyűjtik, a tendenciák nem feltétlenül egyeznek meg, mivel például a figyelembe vett vállalatok súlyát ilyen összehasonlítás során nem veszik figyelembe. Ezért az összes uniós gyártóra és a mintába felvett uniós gyártókra vonatkozó makrogazdasági mutatók összehasonlításának eredménye nem feltétlenül ad érdemi információkat, és ebből nem lehet arra következtetni, hogy az egyik vagy a másik adatcsoport megbízhatatlan. Az uniós gazdasági ágazatra vonatkozó makrogazdasági mutatók tendenciáinak és a mintába felvett uniós gyártókra vonatkozó ugyanazon konszolidált mutatók tendenciáinak összehasonlítása során 2011 és a vizsgálati időszak között több mutató esetében is megfigyelhetőek különbségek, például az uniós termelés, a termelési kapacitás, az értékesítési volumen, a foglalkoztatás és a termelékenység vonatkozásában. A mintába felvett uniós gyártók e mutatók mindegyike esetében jobban teljesítettek, mint a teljes uniós gazdasági ágazat. Ennek az az oka, hogy a vizsgálati időszakban számos uniós gyártó, amely nem szerepel a mintában, felhagyott a gyártással vagy fizetésképtelenné vált, ezáltal pedig negatív hatást gyakorolt az uniós szinten kiszámított makrogazdasági mutatóra. Emiatt a fenti állításokat elutasították.
(536)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy az ideiglenes dömpingellenes rendelet (153) preambulumbekezdésében szereplő következtetés, amely szerint az uniós gazdasági ágazat helyzetének elemzése valamennyi fő kármutató tekintetében egyértelműen negatív tendenciát mutatott, a tanácsadó által közölt adatokra alapult. Ezzel kapcsolatban tisztázták, hogy egyrészt az ideiglenes dömpingellenes rendelet 4-a-6-c. táblázataiban felsorolt makrogazdasági mutatók a tanácsadó által benyújtott adatokon alapultak, és ezeket az adatokat lehetőség szerint összevetették más rendelkezésre álló forrásokkal. Másrészt azonban az ideiglenes dömpingellenes rendelet 7-a-11-c. táblázataiban felsorolt mikrogazdasági mutatók a mintába felvett uniós gyártóktól gyűjtött adatokon alapultak, és a Bizottság a helyszínen ellenőrizte ezeket. Meg kell jegyezni továbbá, hogy az uniós gazdasági ágazat károsodását meghatározó tényezőket, például az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségi szintjét, az Unióra jellemző átlagos értékesítési árat, valamint az alákínálás kiszámítását a mintába felvett uniós gyártóktól, valamint az exportáló gyártóktól gyűjtött és a helyszínen ellenőrzött adatok alapján határozták meg. Emiatt a fenti állítást elutasították.
4.5.2. Makrogazdasági mutatók
4.5.2.1. Termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás
(537)
A figyelembe vett időszak során a teljes uniós termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás a következőképpen alakult:
4-a. táblázat
Modulok - termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás (MW)
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
A gyártási mennyiség
2 155
3 327
4 315
4 021
Index (2009 = 100)
100
154
200
187
Termelési kapacitás
4 739
6 983
9 500
9 740
Index (2009 = 100)
100
147
200
206
Kapacitáskihasználás
45 %
48 %
45 %
41 %
Forrás: Europressedienst.
4-b. táblázat
Elemek - termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás (MW)
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
A gyártási mennyiség
1 683
2 376
2 723
2 024
Index (2009 = 100)
100
141
162
120
Termelési kapacitás
2 324
3 264
3 498
3 231
Index (2009 = 100)
100
140
151
139
Kapacitáskihasználás
72 %
73 %
78 %
63 %
Forrás: Europressedienst.
(538)
A figyelembe vett időszakban a modulok teljes uniós gyártása 87 %-kal nőtt. A gyártási mennyiség 2011-ben volt a legmagasabb, majd a vizsgálati időszakban csökkent. A modulok uniós gyártása az ugyanazon időszak alatt több mint háromszorosára növekedett mértékű felhasználáshoz képest sokkal kisebb ütemben nőtt. A felhasználás jelentős növekedése mellett az uniós gyártók a figyelembe vett időszakban megkettőzték modulgyártási kapacitásaikat. Mindazonáltal a magasabb gyártási szint ellenére az uniós gazdasági ágazat kapacitáskihasználása 4 százalékponttal csökkent, és a vizsgálati időszakban csak 41 %-ot ért el.
(539)
A figyelembe vett időszakban a lemezek uniós gyártása összességében 20 %-kal nőtt. Volumene 2011-ben volt a legmagasabb, és ezt követően a vizsgálati időszakban csökkent. Az uniós elemgyártás az uniós felhasználás tendenciáját követte, és 2011-ig lassúbb emelkedést, majd pedig a vizsgálati időszakban határozottabb csökkenést mutatott. Az uniós felhasználás alakulásával párhuzamosan az uniós gazdasági ágazat előbb 51 %-kal növelte kapacitását 2011-ig, majd a vizsgálati időszakban ez csökkent. A figyelembe vett időszakban a kapacitás összességében 39 %-kal nőtt. A kapacitáskihasználási ráta 2011-ig emelkedett, ekkor 78 %-on tetőzött, majd pedig a vizsgálati időszakban 15 százalékponttal csökkent. Összességében az elemgyártás uniós gazdasági ágazat kapacitáskihasználása a figyelembe vett időszakban csökkent, és a vizsgálati időszakban 63 %-ot ért el.
(540)
Ezért az uniós gazdasági ágazat a megnövekedett felhasználásra reagálva bővítette kapacitását. Mindazonáltal az uniós gazdasági ágazat termelési szintjei a felhasználáséinál sokkal kisebb ütemben emelkedtek, aminek következtében az érintett termék tekintetében a kapacitáskihasználási ráta a figyelembe vett időszakban csökkent.
(541)
Az AFASE azt állította, hogy a fenti (537) preambulumbekezdésben meghatározott, modulokra és elemekre vonatkozó termelési volument, valamint az uniós gazdasági ágazat modulokra és elemekre vonatkozó, ugyanebben a preambulumbekezdésben megadott termelési kapacitását túlbecsülték, és más forrásokból (pl. EPIA, IMS és BNEF) származó adatokat nyújtott be, amelyek alacsonyabb mennyiségekre vonatkoztak. Ezek az adatok a fenti (537) preambulumbekezdésben szerepelnek.
(542)
A fenti (537) preambulumbekezdésben meghatározott termelési volumen a tőzsdén jegyzett és a tőzsdén nem jegyzett vállalatokra egyaránt kiterjedő információkon alapul. Az uniós termelés fenti, (537) preambulumbekezdésben meghatározott alakulása az uniós fogyasztás (509) preambulumbekezdésben meghatározott alakulásával is összhangban van. Ezzel szemben az AFASE által a termelési volumennel kapcsolatban benyújtott adatok eltérő tendenciákat mutattak az (509) preambulumbekezdés szerinti uniós fogyasztáshoz és az EPIA által az uniós fogyasztással kapcsolatban közzétett statisztikákhoz képest.
(543)
Ami a termelési kapacitást illeti, a vizsgálatból kiderült, hogy az (537) preambulumbekezdésben foglalt megállapítások olyan vállalatok termelési kapacitását is magukban foglalták, amelyek fizetésképtelenségi eljárást kezdeményeztek, illetve a vizsgálati időszakban leállították a termelést, ugyanakkor viszont nem adták el gyártóüzemeiket és gépeiket, ezért nagyon gyorsan újrakezdhetik a termelést. Hasonlóképpen és az (542) preambulumbekezdésben említettek szerint az (537) preambulumbekezdésben szereplő adatok a tőzsdén nem jegyzett vállalatoktól kapott adatokat is tartalmazták.
(544)
Végül pedig a független tanácsadótól kapott adatokat összevetették és ellenőrizték, és ezek ésszerűen elvárható pontosságúnak bizonyultak. A fentiek alapján az AFASE által más rendelkezésre álló források alapján benyújtott adatok nem feltétlenül mondanak ellent az ideiglenes dömpingellenes rendelet megállapításainak.
(545)
Mindenesetre az AFASE által benyújtott adatok elfogadása nem befolyásolná azt az általános következtetést, hogy az uniós gazdasági ágazat súlyos kárt szenvedett, mivel ezek a mutatók, vagyis az uniós termelés és az uniós termelési kapacitás ebben az esetben még határozottabb tendenciát mutatnának.
(546)
Az egyik együttműködő független importőr úgy érvelt, hogy a termelési volument, a termelési kapacitást és a kapacitáskihasználást csak a mintába felvett uniós gyártók adatai alapján kellett volna meghatározni. Mivel azonban ezek makrogazdasági mutatók, az összes uniós gyártó szintjén kell ezeket meghatározni ahhoz, hogy érdemi és teljes képet kaphassunk az uniós gazdasági ágazat helyzetéről. Emiatt ezt az állítást elutasították.
(547)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél arra kérte a Bizottságot, hogy tisztázza, hogy a tanácsadó hogyan számította ki az éves uniós termelést. Egy másik érdekelt fél arra kérte a Bizottságot, hogy alaposabban fejtse ki a teljes uniós termelési kapacitással kapcsolatos különböző adatok összeegyeztetését. Egy további érdekelt fél kifejtette, hogy a teljes uniós termeléssel és a termelési kapacitással kapcsolatos adatokat a mintába felvett uniós gyártóktól kellett volna megszerezni, mivel ez megbízhatóbb eredményt hozott volna. Ezzel kapcsolatban azt állította, hogy a nyilvánosan hozzáférhető adatok pontatlanok voltak ezen adatok bizalmas jellege miatt, és hogy minden kutatóközpontnak vagy tanácsadónak több becslés és hipotézis alapján kellett elvégeznie elemzését.
(548)
A Bizottság tisztázza, hogy az éves uniós termelést az uniós gyártók által a tanácsadónak benyújtott számadatok alapján számították ki. Ha egy adott uniós gyártótól egy adott év vonatkozásában nem sikerült megszerezni az éves termelésre vonatkozó adatokat, ezeket az előző évre vonatkozó kapacitáskihasználási rátának az adott év termelési kapacitására való alkalmazásával megbecsülték. Az intézmények emellett összehasonlították a tanácsadó által megszerzett számadatokat az uniós gazdasági ágazat szereplőinek a vizsgálat megindítása előtt elküldött kérdőívekre adott válaszaiban szereplő adatokkal. Az adatok hasonlóak voltak.
(549)
Ami az uniós termelési kapacitás tekintetében rendelkezésre álló különböző adatok összeegyeztetésével kapcsolatos további magyarázatokra vonatkozó kérést illeti, a Bizottság megállapítja, hogy ezt az információt már betekintés céljából rendelkezésre bocsátották az érdekelt felek számára hozzáférhető iratokban. Emiatt ezt a kérést elutasították.
(550)
Végül pedig az uniós termelés és a termelési kapacitás makrogazdasági mutató, ezért ezeket a teljes uniós gazdasági ágazat szintjén kell megállapítani, nem pedig a mintába felvett uniós gyártók szintjén.
(551)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél azzal érvelt, hogy a termelési adatok összegyűjtésére használt módszer (főként interjúk és a termelő létesítmények meglátogatása) nem tette lehetővé megbízható eredmények elérését, mivel ezek az adatok bizalmas jellegűek voltak, és ezért a vállalatok vonakodtak közzétételüktől. Ezért ezt a módszert nem lehet megfelelőnek tekinteni. Ezt állítólag megerősítette az is, hogy bár a tanácsadó sokkal több uniós gyártót vett figyelembe, mint a Bizottság a vizsgálat megindításának elején végzett helyzetfelmérés során, a tanácsadó által megállapított teljes termelési mennyiség mégis alacsonyabb, mint a Bizottság által a helyzetfelmérés céljából megállapított termelési mennyiség. Ez az érdekelt fél azt állította továbbá, hogy emiatt e kármutatóval kapcsolatos információk az alaprendelet 8. cikkének (1) bekezdése értelmében pozitív bizonyítéknak minősülnek.
(552)
A Bizottság először is tisztázza, hogy egyrészt a tanácsadó által, másrészt pedig a Bizottság által figyelembe vett gyártók száma nagyrészt megegyezett, ezért el kellett utasítani azt az állítást, amely szerint az eredmények következetlenek voltak. A Bizottság emlékeztet továbbá, hogy a tanácsadó által gyűjtött adatokat lehetőség szerint összevetették más nyilvánosan elérhető adatforrásokkal, és a becslések kellően megbízhatóak voltak. Bebizonyosodott tehát, hogy a tanácsadó által a termelési adatokkal kapcsolatban benyújtott információk az alaprendelet 8. cikkének (1) bekezdése értelmében pozitív bizonyítéknak minősülnek.
4.5.2.2. Értékesítési volumen és piaci részesedés
(553)
A figyelembe vett időszakban az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumene és piaci részesedése a következőképpen alakult:
5-a. táblázat
Modulok - értékesítési volumen és piaci részesedés (MW)
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Uniós piacon történő értékesítés volumene
1 037
1 890
2 683
2 357
Index (2009 = 100)
100
182
259
227
Piaci részesedés
19 %
15 %
13 %
13 %
Forrás: Europressedienst.
5-b. táblázat
Elemek - értékesítési volumen és piaci részesedés (MW)
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Teljes piaci értékesítés volumene
1 470
1 913
2 245
1 545
Index (2009 = 100)
100
130
153
105
Piaci részesedés
68 %
57 %
52 %
38 %
Forrás: Europressedienst.
(554)
A figyelembe vett időszakban a modulok értékesítési volumene 127 %-kal nőtt. Azonban a felhasználás 221 %-os növekedését figyelembe véve ez az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének a 2009. évi 19 %-ról a vizsgálati időszakban 13 %-ra való csökkenését jelentette. Az elemeket illetően az uniós gazdasági ágazat értékesítése kis mértékben, 5 %-kal nőtt, míg a felhasználás 87 %-kal, aminek következtében a 2009. évi 68 %-os piaci részesedés a vizsgálati időszakban 38 %-ra csökkent. A növekvő felhasználásra reagálva a modulok és az elemek uniós gazdasági ágazat általi értékesítése az érintett országból történő behozatalnál sokkal kisebb mértékben nőtt. Így az uniós gazdasági ágazat a növekvő felhasználásból nem tudott előnyt kovácsolni. Ennek következtében a figyelembe vett időszakban a modulok és az elemek piaci részesedése csökkent.
(555)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése a modulok esetében 2009-ben már csak 19 % volt, és hogy a figyelembe vett időszakra jellemző 6 százalékpontos csökkenés nem minősül kárnak.
(556)
A piaci részesedés figyelembe vett időszakra jellemző 6 százalékpontos csökkenését azzal együtt kell vizsgálni, hogy az uniós fogyasztás a modulok esetében ebben az időszakban több mint 200 %-kal növekedett. A fentiek alapján az uniós gazdasági ágazat még megnövekedett fogyasztás mellett sem tudta megfelelően növelni értékesítési mennyiségét, és veszített piaci részesedéséből. Emiatt ezt az érvet el kellett utasítani.
(557)
Az egyik érdekelt fél azzal érvelt, hogy az értékesítési adatok összegyűjtésére használt módszer (főként interjúk és a termelő létesítmények meglátogatása) nem tette lehetővé megbízható eredmények elérését, mivel ezek az adatok bizalmas jellegűek voltak, és ezért a vállalatok vonakodtak közzétételüktől. Ezért ezt a módszert nem lehet megfelelőnek tekinteni. Hasonlóképpen, nem minősülnek az alaprendelet 8. cikkének (1) bekezdése alapján pozitív bizonyítéknak. Amint az a fenti (482) preambulumbekezdésben említést nyert, a tanácsadó által gyűjtött adatokat lehetőség szerint összevetették más nyilvánosan elérhető adatforrásokkal, és megállapították, hogy a becslések kellően megbízhatóak. Bebizonyosodott tehát, hogy a tanácsadó által az értékelési adatokkal kapcsolatban benyújtott információk az alaprendelet 8. cikkének (1) bekezdése értelmében pozitív bizonyítéknak minősülnek.
4.5.2.3. Foglalkoztatás és termelékenység
(558)
A figyelembe vett időszakban a foglalkoztatás és termelékenység a következőképpen alakult:
6-a. táblázat
Modulok - foglalkoztatás és termelékenység
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Foglalkoztatottak száma
11 779
15 792
17 505
16 419
(Index 2009 = 100)
100
134
149
139
Termelékenység
(kW/alkalmazott)
183
211
247
245
(Index 2009 = 100)
100
115
135
134
Forrás: Europressedienst.
6-b. táblázat
Elemek - foglalkoztatás és termelékenység
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Foglalkoztatottak száma
5 281
5 937
5 641
4 782
(Index 2009 = 100)
100
112
107
91
Termelékenység
(kW/alkalmazott)
319
400
483
423
(Index 2009 = 100)
100
126
151
133
Forrás: Europressedienst.
(559)
A foglalkoztatás 2009 és a vizsgálati időszak között a modulok tekintetében 39 %-kal nőtt, az elemek vonatkozásában viszont 9 %-kal csökkent. Meg kell azonban jegyezni, hogy a modulok tekintetében a foglalkoztatás 2011-ig nőtt, majd a vizsgálati időszakban csökkent. Az elemek tekintetében a foglalkoztatás 2010-ig nőtt, majd 2011-ben és a vizsgálati időszakban csökkent. A teljes termelékenység kedvező tendenciát mutatott, a modulok tekintetében 34 %-kal, az elemek tekintetében pedig 33 %-kal nőtt. Ez részben annak köszönhető, hogy az uniós gazdasági ágazat erőfeszítéseket tett a Kínából származó támogatott behozatalra való reagálás érdekében.
(560)
Ezért a 2011 és a vizsgálati időszak közötti csökkenő uniós modulgyártással párhuzamosan ugyanebben az időszakban csökkent a foglalkoztatás a modulgyártásban. Az elemek tekintetében a foglalkoztatás 2010-ig nőtt, majd 2011-ben és a vizsgálati időszakban csökkent, miközben az uniós elemgyártás 2011-ig folyamatosan nőtt, majd ekkor esni kezdett.
(561)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél azt állította, hogy a teljes uniós foglalkoztatás figyelembe vett időszak tekintetében történő megállapítására használt módszer nem volt megfelelő. Ez az érdekelt fél azt állította, hogy amennyiben egy adott uniós gyártó foglalkoztatottsági adatai nem álltak rendelkezésre, azon uniós gyártók átlagos foglalkoztatását vették figyelembe, amelyek esetében rendelkezésre állt ez az információ. Ezt az állítást el kellett utasítani, mivel a teljes foglalkoztatás megállapítására használt módszer ettől eltérő volt, vagyis ha egy adott uniós gyártó esetében nem álltak rendelkezésre foglalkoztatási adatok, ezt a számadatot az ugyanazon vállalat által az előző év(ek)ben benyújtott adatok alapján becsülték meg. Amint az a fenti (482) preambulumbekezdésben említést nyert, ezt a módszert ellenőrizték, és ésszerűnek minősítették. Emiatt ezt az állítást elutasították.
4.5.2.4. A kiegyenlíthető támogatások összegének nagyságrendje és a múltbeli támogatást vagy dömpinget követő helyreállás
(562)
Valamennyi támogatási különbözet lényegesen meghaladja a minimális szintet. A kiegyenlíthető támogatások nagyságának az uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatását illetően - tekintve az érintett országból érkező behozatal nagyságát és árát - a hatás jelentősnek tekinthető.
(563)
Mivel az érintett termékre vonatkozóan ez az első szubvencióellenes eljárás, nem állnak rendelkezésre adatok a lehetséges korábbi dömping vagy támogatás hatásainak értékeléséhez.
4.5.3. Mikrogazdasági mutatók
4.5.3.1. Árak és az árat befolyásoló tényezők
(564)
A mintába felvett uniós gyártók független uniós vevőknek történő értékesítéskor érvényesített átlagos értékesítési árai a figyelembe vett időszakban a következőképpen alakultak:
7-a. táblázat
Modulok - átlagos uniós értékesítési árak
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Átlagos uniós értékesítési árak a szabad piacon
(EUR/KW)
2 198,75
1 777,15
1 359,35
1 030,83
(Index 2009 = 100)
100
81
62
47
Termelési költségek
(EUR/kW)
2 155,02
1 599,44
1 400,13
1 123,60
(Index 2009 = 100)
100
74
65
52
Forrás: kitöltött ellenőrzött kérdőívek.
7-b. táblázat
Elemek - átlagos uniós értékesítési árak
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Átlagos uniós értékesítési árak a szabad piacon
(EUR/KW)
1 525,09
1 160,99
777,62
474,91
(Index 2009 = 100)
100
76
51
31
Termelési költségek
(EUR/kW)
1 647,10
1 021,67
1 057,56
745,61
(Index 2009 = 100)
100
62
64
45
Forrás: kitöltött ellenőrzött kérdőívek.
(565)
A figyelembe vett időszakban az értékesítési árak élesen zuhantak, mégpedig a modulok tekintetében 53 %-kal és az elemek tekintetében 69 %-kal. Az értékesítési árak esése folyamatos volt a figyelembe vett időszakban, az árcsökkenés azonban a vizsgálati időszakban volt különösen jelentős, amikor az árak fenntarthatatlan szintekre zuhantak. A figyelembe vett időszakban a lemezek előállítási költsége 48 %-kal, az elemeké pedig 55 %-kal esett. Az uniós gazdasági ágazat a jobb költséghatékonyság érdekében tett folyamatos erőfeszítéseiből és a fő alapanyag, a poliszilícium árának a csökkenéséből sem tudott előnyt kovácsolni. Ez főként a támogatott behozatal egyre növekvő árnyomásának volt betudható, ami kedvezőtlenül hatott az uniós gazdasági ágazat értékesítési áraira, amelyek a hatékonyságnövekedésnél is nagyobb mértékben csökkentek. Ezt az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségének a lenti (579) preambulumbekezdésben ismertetett kedvezőtlen tendenciája is mutatja. A hasonló termék átlagos értékesítési ára és előállítási költségei összességében jelentősen csökkentek, ami az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségét drasztikusan csökkentette.
(566)
Egy érdekelt fél vitatta azt a megállapítást, amely szerint az átlagos értékesítési árak csökkenése drasztikusan csökkentette az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségét. Azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat átlagköltségei ugyanolyan mértékben csökkentek, ezért az ár csökkenése természetes. A fenti (565) preambulumbekezdés szerint azonban a vizsgálat során megállapították, hogy az uniós gazdasági ágazatra jellemző értékesítési ár csökkenése nagyobb mértékű volt, mint a termelés átlagköltsége, ezért a költségek ilyen mértékű csökkenését nem tükrözte az uniós gazdasági ágazat jövedelmezősége. Ezért igazolást nyert, hogy az uniós gazdasági ágazat értékesítési árainak csökkenése drasztikusan hatott az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségére, és az erre vonatkozó állításokat elutasították.
(567)
Egy másik fél vitatta az ideiglenes dömpingellenes rendelet (138) preambulumbekezdésében olvasható következtetést, amely szerint az árak a vizsgálati időszakban fenntarthatatlan szintekre zuhantak, mivel szerinte ezt a piaci erőknek kell eldönteniük. Ugyanez a fél a preambulumbekezdés másik következtetését is kifogásolta, amely szerint az uniós gazdasági ágazat nem tudta kihasználni a költségcsökkentés előnyeit a támogatott behozatal árnyomása miatt. Ezzel kapcsolatban az intézmények a következőket figyelték meg: a „fenntarthatatlan szint” arra utal, hogy az uniós gazdasági ágazat értékesítése veszteséges volt, ezért hosszú távon nem tudna fennmaradni. Ezért az a kérdés, hogy az árszint fenntartható-e, csupán az előállítási költségek és az árak közötti kapcsolat kérdése. Az az állítás, hogy „nem tudta kihasználni a költségcsökkentés előnyeit”, azt jelenti, hogy a költségek nem csökkentek olyan gyorsan, mint az árak. Ezt a két állítást alátámasztják az ideiglenes dömpingellenes rendelet (138) preambulumbekezdésében leírt bizonyítékok. Emiatt ezt az érvet el kellett vetni.
4.5.3.2. Bérköltségek
(568)
A mintába felvett uniós gyártók átlagos bérköltségei a figyelembe vett időszakban a következőképpen alakultak:
8-a. táblázat
Modulok - munkavállalónkénti átlagos bérköltség
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Munkavállalónkénti átlagos bérköltség (EUR)
38 194
40 793
41 781
42 977
(Index 2009 = 100)
100
107
110
113
Forrás: kitöltött ellenőrzött kérdőívek.
8-b. táblázat
Elemek - munkavállalónkénti átlagos bérköltség
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Munkavállalónkénti átlagos bérköltség (EUR)
49 677
49 357
49 140
49 350
(Index 2009 = 100)
100
99
99
99
Forrás: kitöltött ellenőrzött kérdőívek.
(569)
A modulok vonatkozásában a munkavállalónkénti átlagos bérköltség 2009 és a vizsgálati időszak között folyamatosan nőtt, összességében 13 %-kal. Az elemeket illetően az átlagos munkaerőköltség a figyelembe vett időszakban állandó volt, és 2009-2010 között kismértékben, 1 %-kal nőtt, majd azt követően a vizsgálati időszakig nem változott. A bérköltség emelkedése részben a termelékenység egyidejű növekedésével (modulok és elemek) és az infláció alakulásával magyarázható.
(570)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy a figyelembe vett időszakban nem volt infláció, és hogy ezért a bérköltségek összességében történő növekedését nem okozhatta ez a tényező.
(571)
Az érdekelt fél állításával ellentétben a vizsgálat kimutatta, hogy a figyelembe vett időszakban volt infláció, és hogy a bérköltség növekedése a modulokra korlátozódott, amit az infláció és a termelékenység növekedése is magyaráz.
(572)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat hátrányos helyzetét az okozta, hogy megnőttek a bérköltségek, és ezzel párhuzamosan csökkent a termelékenység. Először azonban meg kell jegyezni, hogy a bérköltség az elemek tekintetében stabil maradt, míg a termelékenység az elemek és a modulok tekintetében egyaránt nőtt. Ezért utóbbi növekedése a megnőtt termelékenységgel magyarázható. Emellett a vizsgálat kimutatta, hogy a bérköltség nem képviseli a termelési költségek jelentős részét, ahogy az már az ideiglenes dömpingellenes rendelet (203) preambulumbekezdésében is szerepelt. Emiatt ezt az érvet el kellett vetni.
4.5.3.3. Készletek
(573)
A mintába felvett uniós gyártók készleteinek szintje a figyelembe vett időszakban a következőképpen alakult:
9-a. táblázat
Modulok - készletek
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Zárókészlet (kW)
28 612
40 479
74 502
65 415
(Index 2009 = 100)
100
141
260
229
Forrás: kitöltött ellenőrzött kérdőívek.
9-b. táblázat
Elemek - készletek
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Zárókészlet (kW)
16 995
23 829
76 889
68 236
(Index 2009 = 100)
100
140
452
402
Forrás: kitöltött ellenőrzött kérdőívek.
(574)
A figyelembe vett időszakban a készletek jelentősen növekedtek, a modulok tekintetében 129 %-kal, az elemek tekintetében pedig 302 %-kal. A modulok vonatkozásában a készletek folyamatosan emelkedtek a 2011. évi igen magas szintig (160 %-kal), míg a vizsgálati időszakban csökkentek, de a figyelembe vett időszak kezdetéhez viszonyítva továbbra is igen magas szinten maradtak. Az elemek esetében a változás még jelentősebb volt: a készletek 2009 és 2011 között több mint 350 %-kal nőttek. A készletek hasonlóképpen csökkentek a vizsgálati időszakban, de a figyelembe vett időszak kezdetéhez viszonyítva továbbra is igen magas szinten maradtak.
(575)
A vizsgálat megállapította, hogy a jelenlegi kedvezőtlen helyzet miatt az uniós gyártók a hasonló termékekből kisebb készletet tartanak, és megrendelésre gyártanak. Ezért a hasonló termék tekintetében a készlet emelkedése nem minősül releváns tényezőnek annak megállapításakor, hogy az uniós gazdasági ágazatot jelentős kár érte-e.
(576)
Egy érdekelt fél azzal érvelt, hogy a készleteknek az ideiglenes dömpingellenes rendelet (141) preambulumbekezdésében megadott értéke félrevezető volt, mivel a készleteket MW helyett kW-ban fejezték ki, ellentétben az uniós gazdasági ágazat termelési volumenével.
(577)
Annak megállapítása során, hogy az uniós gazdasági ágazatot jelentős kár érte-e, nem volt jelentősége annak, hogy a készleteket kW-ban vagy MW-ban fejezték-e ki. Ezt az érvet ennek megfelelően elutasították.
(578)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően több érdekelt fél is azt állította, hogy a készleteket a teljes uniós gazdasági ágazat tekintetében kellett volna megállapítani, és a csupán tíz uniós gyártóra vonatkozó számadatok nem reprezentatívak. A Bizottság tisztázza, hogy a készletekre vonatkozó mutató mikrogazdasági mutatónak minősül, ezért vállalatonként gyűjtött információk alapján kell megállapítani, ebben az esetben a teljes uniós gazdasági ágazat szempontjából reprezentatívnak minősülő uniós gyártókból álló minta alapján. Emiatt a fenti állítást elutasították.
4.5.3.4. Jövedelmezőség, pénzforgalom, befektetések, befektetések megtérülése és tőkebevonási képesség
(579)
A figyelembe vett időszakban a jövedelmezőség és a pénzforgalom a következőképpen alakult:
10-a. táblázat
Modulok - jövedelmezőség és pénzforgalom
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Az Unióban a független vevőknek történő értékesítések jövedelmezősége (az árbevétel %-ában)
2 %
10 %
-3 %
-9 %
Pénzforgalom
13 %
10 %
12 %
3 %
Forrás: kitöltött ellenőrzött kérdőívek.
10-b. táblázat
Elemek - jövedelmezőség és pénzforgalom
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Az Unióban a független vevőknek történő értékesítések jövedelmezősége (az árbevétel %-ában)
-8 %
12 %
-36 %
-57 %
Pénzforgalom
75 %
52 %
-0,3 %
-46 %
Forrás: kitöltött ellenőrzött kérdőívek.
(580)
A mintában szereplő uniós gyártók jövedelmezőségét a hasonló termék független vevőknek történő értékesítéséből származó, adózás előtti nettó eredményben kifejezve állapították meg, az érintett árbevétel százalékában.
(581)
A jövedelmezőség meredek esést mutatott, és a hasonló termék tekintetében a figyelembe vett időszakban veszteségbe fordult át. A modulok esetében a jövedelmezőség 11 százalékponttal, az elemek tekintetében pedig 49 százalékponttal esett.
(582)
A hasonló termék jövedelmezősége 2009-2010 között emelkedett, de 2011-ben jelentősen csökkent, amikor az uniós gazdasági ágazat veszteségeket realizált, majd a vizsgálati időszakban jelentős mértékben tovább csökkent. A veszteségek különösen magasak voltak az elemek tekintetében.
(583)
A mintába felvett uniós gyártók tevékenységük önfinanszírozó képességét kifejező nettó pénzforgalmának alakulása hasonlóan kedvezőtlen tendenciát mutatott 2009 és a vizsgálati időszak között. A pénzforgalom a modulok tekintetében 10 százalékponttal csökkent, míg 2011-ben enyhén növekedett, legerősebb csökkenése pedig 2011 és a vizsgálati időszak között következett be. Az elemek tekintetében a pénzforgalom csökkenése még határozottabb volt, mint a modulok esetében, és a vizsgálati időszak alatt jelentősen kedvezőtlen szintet ért el. Ennélfogva a hasonló termék pénzforgalma a figyelembe vett időszakban csökkent.
(584)
Az alábbi számadatok a mintába felvett uniós gyártók befektetéseinek, illetve a befektetések megtérülésének a teljes piachoz viszonyított alakulását mutatják a figyelembe vett időszakban:
11-a. táblázat
Modulok - befektetések és befektetések megtérülése
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Befektetések (EUR)
12 081 999
50 105 017
64 643 322
32 730 559
(Index 2009 = 100)
100
415
535
271
Befektetések megtérülése
-15 %
19 %
-15 %
-17 %
Forrás: kitöltött ellenőrzött kérdőívek.
11-b. táblázat
Elemek - befektetések és befektetések megtérülése
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Befektetések (EUR)
31 448 407
34 451 675
10 234 050
6 986 347
(Index 2009 = 100)
100
110
33
22
Befektetések megtérülése
-4 %
10 %
-20 %
-19 %
Forrás: kitöltött ellenőrzött kérdőívek.
(585)
A fenti táblázat azt mutatja, hogy az uniós gazdasági ágazat 2009 és a vizsgálati időszak között 171 %-kal növelte befektetéseit. Ez főleg a jelentős kapacitásbővítéshez kapcsolódott. Azonban ugyanezen időszak alatt az uniós gazdasági ágazat 78 %-kal csökkentette befektetéseit az elemek vonatkozásában; a befektetések főként a K+F-hez, illetve a gyártási technológia és folyamat fejlesztéséhez kapcsolódtak, és céljuk a hatékonyság javítása volt. Mivel az uniós gazdasági ágazat a figyelembe vett időszakban nem tudott további befektetéseket finanszírozni az elemek tekintetében, a vizsgálati időszakban a befektetések szintje meglehetősen alacsony volt. Mivel a befektetéseket lényegében a pénzforgalom és a vállalatközi hitelek finanszírozzák, a pénzforgalom csökkenése közvetlen hatást gyakorolt a végzett befektetések szintjére.
(586)
A befektetések megtérülését a befektetés nettó könyv szerinti értéke százalékában megadott haszonnal fejezik ki. A hasonló termék esetében a befektetések megtérülése hasonlóan kedvezőtlen tendenciát mutatott, mint 2009 és a vizsgálati időszak között mindhárom terméktípus többi pénzügyi teljesítménymutatója. Az elemek tekintetében a befektetések megtérülése - noha 2009-2010 között emelkedés mutatkozott - 2011-ben jelentősen csökkent, és negatív szintet ért el. A modulok esetében a befektetések megtérülése a teljes figyelembe vett időszakban negatív szinteken volt, 2010 kivételével, amikor is 19 %-ot ért el. A figyelembe vett időszakban összességében csökkent, a vizsgálati időszakban -17 %-ig, azaz az elemek tekintetében 1 %-kal, azonban továbbra is igen alacsony, -19 %-os szinten maradt. A figyelembe vett időszakban a hasonló termékek esetében a befektetések megtérülése negatív tendenciát mutatott.
(587)
A tőkebevonási képességet a teljes piac tekintetében elemezték és rámutattak, hogy a hasonló termék tekintetében az uniós gazdasági ágazat pénzeszköztermelő képessége egyre romlott, ami az uniós gazdasági ágazat pénzügyi helyzetének gyengüléséhez vezetett.
(588)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy a fent ismertetett beruházási adatok túl alacsonyak voltak az uniós gazdasági ágazat (538) preambulumbekezdésben megadott termelési kapacitásához képest. Ezen állítás alátámasztására az érdekelt fél közölte, hogy tud egy olyan beruházásról, amelyet egy uniós gyártó hajtott végre a kapacitás növelésére, amely sokkal magasabb költséggel járt. Az érdekelt fél azt a következtetést vonta le, hogy ezért az uniós gazdasági ágazat termelési kapacitását túlbecsülték. A Bizottság megállapítja, hogy ezt az állítást nem támasztották alá bizonyítékokkal, ami a szóban forgó uniós gyártó által végrehajtott beruházást illeti. Az ideiglenes dömpingellenes rendeletben megadott beruházási adatok a mintába felvett uniós gyártók által benyújtott valós és ellenőrzött információkon alapulnak. Meg kell jegyezni, hogy ez az állítás a mintába felvett uniós gyártók összes beruházását és a teljes uniós gazdasági ágazat kapacitáskihasználását hasonlítja össze, ami nem megfelelő összehasonlítási alap, mivel nem a teljes uniós gazdasági ágazat összes beruházását vették figyelembe. Emiatt ezt az érvet el kellett vetni.
4.5.3.5. A kárra vonatkozó következtetés
(589)
Az uniós gazdasági ágazat helyzetének elemzése a fő kármutatók tekintetében egyértelműen negatív tendenciát mutatott. A figyelembe vett időszakban az általánosságban növekvő felhasználás mellett az össztermelés a modulok és az az elemek tekintetében nőtt. Noha az értékesítés volumene nőtt, a vizsgálati időszakban csökkent az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése, a felhasználás figyelembe vett időszakban való nagyobb mértékű növekedése következtében. A figyelembe vett időszakban az átlagos értékesítési ár élesen zuhant, kedvezőtlen hatást gyakorolva valamennyi pénzügyi teljesítménymutatóra, úgymint a jövedelmezőségre, a pénzforgalomra, a befektetések megtérülésére és a tőkebevonási képességre.
(590)
A figyelembe vett időszakban az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumene összességében nőtt. Azonban az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumenének emelkedését az átlagos értékesítési ár rendkívüli mértékű csökkenése kísérte.
(591)
A figyelembe vett időszakban az érdekelt felek Kínából származó behozatala mennyiség és piaci részesedés tekintetében is nőtt. Ezzel egyidejűleg a behozatali árak folyamatosan estek, jelentősen alákínálva az uniós gazdasági ágazat uniós piaci átlagárainak.
(592)
Több érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat és különösen a mintába felvett uniós gyártók jól teljesítettek. Azt állították, hogy bizonyos kármutatók alakulása, nevezetesen a gyártási mennyiség, a termelési kapacitás, az értékesítés és a foglalkoztatás, de még a mintába felvett egyes gyártók jövedelmezősége is növekvő tendenciát mutatott, és nem utal jelentős kárra. Ezeket az állításokat a vizsgálat eredményei nem támasztották alá, az ugyanis egyértelmű csökkenő tendenciát mutatott ki számos olyan kármutató tekintetében, amelyek jelentőséggel bírnak azon következtetés szempontjából, hogy az uniós gazdasági ágazatot jelentős kár érte.
(593)
A fentiekre figyelemmel a vizsgálat megerősítette különösen azt a tényt, hogy az értékesítési árak az előállítási költségek alatt maradnak, ami kedvezőtlen hatást gyakorol az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségére, amely a vizsgálati időszakban negatív szintet ért el. Megállapítást nyert, hogy az uniós piacra irányuló támogatott behozatal folytatódása esetén az uniós gazdasági ágazat veszteségei miatt a hasonló termék számottevő uniós termelése valószínűleg végleg megszűnne. Ezt megerősíteni látszanak a vizsgálati időszak alatti és az utáni fejlemények, azaz hogy egyes vállalatok fizetésképtelenséget jelentettek, és/vagy a termelést ideiglenesen vagy véglegesen leállították.
(594)
A fentiek figyelembevételével azt a következtetést lehet levonni, hogy az uniós gazdasági ágazatot az alaprendelet 8. cikkének (4) bekezdése értelmében jelentős kár érte.
5. OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉS
5.1. Bevezetés
(595)
A Bizottság az alaprendelet 8. cikkének (5) és (6) bekezdésével összhangban megvizsgálta, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárt az érintett országból származó támogatott behozatal okozta-e. A támogatott behozatal mellett az olyan ismert tényezőket is megvizsgálták, amelyek kárt okozhattak az uniós gazdasági ágazatnak, nehogy az egyéb tényezők által okozott esetleges kárt a támogatott behozatalnak tulajdonítsák.
(596)
Néhány érdekelt fél azt állította, hogy az érintett termék piaci feltételei tagállamonként eltérőek, ezért az okozati összefüggés elemzését az egyes tagállamok szintjén elkülönítve kellene elvégezni.
(597)
A nemzeti támogatási rendszerek bizonyos mértékig meghatározzák a tagállami piac méretét. A vizsgálat azonban azt is megállapította, hogy a kereslet nem kizárólag a támogatási rendszerektől függ. Földrajzi elhelyezkedéstől (benapozottságtól) és egy adott helyen a villamos energia árától függően a napelempanelek elérni látszanak a hálózattal való egyenértékűséget (vagyis azt az állapotot, amikor a napenergia előállításának költsége megegyezik a hagyományos energia előállításának költségével), vagy legalábbis ehhez közelítenek, ami azt jelenti, hogy egyes beruházásokra a támogatási rendszerektől függetlenül is sor kerül. Ezért nem lehet azt megállapítani, hogy a piaci feltételek kizárólag a támogatási rendszereken múlnak, és emiatt ezt az állítást elutasították.
(598)
Több érdekelt fél is azt állította, hogy az okozati összefüggéssel kapcsolatos elemzés nem választotta szét, nem különböztette meg, és nem számszerűsítette a támogatott behozatal káros hatásait a többi ismert tényező hatásaihoz viszonyítva, amelyek szintén kárt okoznak az uniós gazdasági ágazat számára. Emellett azt állították, hogy a Bizottság nem végzett átfogó elemzést ezekről az egyéb ismert tényezőkről.
(599)
Ezzel az állítással kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a Bizottság - bevett gyakorlatának megfelelően - először megvizsgálta, hogy a támogatott behozatalok és az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár között volt-e okozati kapcsolat, másodszor pedig, hogy az egyéb ismert tényezők bármelyike megszakította-e az okozati összefüggést az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett jelentős kár és a támogatott behozatal között. Ebben az elemzésben értékelték, megkülönböztették és különválasztották az egyéb ismert tényezők által az uniós gazdasági ágazat helyzetére gyakorolt hatásokat a támogatott behozatal által okozott káros hatásokhoz viszonyítva, annak érdekében, hogy az ezen tényezők által okozott kárt ne a támogatott behozatal hatásának tulajdonítsák. Megállapították, hogy ezek közül egyiknek sem volt olyan jelentős hatása - ha volt egyáltalán hatása - a gazdasági ágazat helyzetére, amely ellentmondott volna annak a következtetésnek, hogy az értékelt jelentős kárt a támogatott behozatalnak kell tulajdonítani. Ezen indokok alapján a Bizottság elutasította az érvet.
(600)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően több érdekelt fél is fenntartotta a fenti érveket. Ezzel kapcsolatban azt állították, hogy a Bizottságnak megalapozott és megfelelő magyarázat segítségével konkrétan meg kell állapítania, hogy a támogatott behozataltól eltérő tényezők által okozott kárt nem ennek a behozatalnak tulajdonítják.
(601)
Ebben a vizsgálatban az összes tény figyelembe vétele után azt a következtetést vonták le, hogy önmagában véve a támogatott behozatal okozott jelentős kárt az uniós gazdasági ágazat számára. Ezzel kapcsolatban a többi ismert tényező hatásainak számszerűsítése nem volt lehetséges, ezért az ideiglenes dömpingellenes rendelet (164)-(222) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően minőségi értékelést végeztek. Végül megerősítést nyert, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárt a támogatott behozatal okozta. A többi tényező által az uniós gazdasági ágazat által tapasztalt kedvezőtlen változásra gyakorolt hatást tulajdonképpen kismértékűnek kell tekinteni. Meg kell jegyezni, hogy az alaprendelet 8. cikkének (5) és (6) bekezdése értelmében nincs arra vonatkozó kötelezettség, hogy milyen formában kell elvégezni a betudhatósági és be nem tudhatósági elemzéseket. Viszont a 8. cikk (5) és (6) cikke értelmében ezeket az elemzéseket úgy kell elvégezni, hogy külön lehessen választani a támogatott behozatal káros hatásait a más tényezők által okozott káros hatásoktól. A vizsgálat nem tárt fel arra vonatkozó bizonyítékokat, hogy az összes többi ismert tényező, amely hozzájárulhatott volna az okozott kárhoz, együtt vagy külön megszakította volna a támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár közötti okozati összefüggést. A fenti elemzés alapján megerősítést nyert, hogy a többi ismert tényező nem mond ellent annak a megállapításnak, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárt a támogatott behozatalnak kell tulajdonítani. Emiatt ezeket az érveket elutasították.
(602)
Néhány érdekelt fél azt állította, hogy a nemzeti támogatási rendszerek, a benapozottság és a villamos energia árai (ideértve a szabályozási célú díjakat is) tagállamonként eltérnek, valamint hogy minden piac különböző piaci szegmensekből áll (ezek a lakossági - maximum 40 kW-os - berendezések, a kereskedelmi és ipari - 40 kW és 1 MW közötti - berendezések és a közüzemi szektor - 1 MW és 10 MW közötti - berendezései). Ezért azt állították, hogy az okozati összefüggéssel kapcsolatos elemzést külön kellene elvégezni egyrészt az egyes tagállamok, másrészt pedig a nagy villamosenergia-fogyasztók, illetve a lakossági szektor tekintetében.
(603)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően néhány érdekelt fél megismételte állítását, amely szerint az okozati összefüggéssel kapcsolatos elemzést külön kellene elvégezni az egyes tagállamok tekintetében, de ezzel kapcsolatban nem adtak meg további érveket vagy új bizonyítékokat.
(604)
A vizsgálat szerint az értékesítési és importárak az egész Unióban hasonlóak. Ezért feltehető, hogy a vizsgált terméknek valóban egyetlenegy piaca van. A vizsgálat nem tárta fel továbbá, hogy az egyes tagállamokban vagy régiókban a gyártók erre a piacra összpontosították volna tevékenységüket, vagy hogy a támogatott behozatal egyetlen tagállamra vagy régióra összpontosult volna. Emellett az érdekelt felek egyike sem érvelt azzal, hogy a támogatást és a kárt tagállamonként kellene elemezni, ami pedig az okozati összefüggéssel kapcsolatos tagállamonkénti elemzés elvégzésének előfeltétele lenne. A vizsgálat nem tárt fel arra utaló bizonyítékot, hogy ez lett volna a megfelelő megközelítés, különösen mivel a figyelembe vett terméket Unió-szerte hasonló árakon értékesítették. Emellett a Bizottság megállapítja, hogy a benapozottság ugyanazon tagállam különböző régiói között eltérhet, például Dél-Franciaország benapozottsága magasabb, mint Észak-Franciaországé, illetve ugyanazon tagállam különböző régióiban eltérő támogatási rendszereket alkalmazhatnak (mint pl. Belgiumban), és ezért ezek a tényezők ugyanazon tagállam különböző régióiban eltérő hatást gyakorolhatnak a keresletre. Az egyes tagállamok, illetve régiók szabályozási keretei közötti különbségek és a körülmények, például a benapozottság tekintetében fennálló különbségek nem indokolnak külön elemzést az okozati összefüggéssel kapcsolatosan, ami miatt külön kellene választani a kár és a támogatás elemzését. Ezért az érvelést el kellett utasítani.
(605)
Egy másik érdekelt fél úgy érvelt, hogy bár a többi tényező is fontos, a kereslet meghatározásakor a nemzeti támogatási rendszerek a legfontosabbak. Ugyanez a fél azt is vitatta, hogy a hálózati egyenértékűség akár csak néhány területen is megvalósult volna, mivel a vizsgálati időszak óta a modulok ára nőtt, míg a villamos energia ára csökkent. Azzal érvelt továbbá, hogy - legalábbis bizonyos tagállamokban - a szabályozási, gazdasági és műszaki feltételek nem teszik lehetővé a hálózathoz való csatlakozást, ezért ezekben a tagállamokban lényegtelen, hogy elérték-e a hálózati egyenértékűséget. Ez a fél azonban fenti állításait nem támasztotta alá bizonyítékokkal. Mindenesetre a fenti érvelés megerősíti, hogy a nemzeti támogatási rendszerekkel és a hálózati egyenértékűséggel kapcsolatos helyzet bizonyos mértékben eltérhet a tagállamok között. Emellett a benyújtott információk egyike sem volt olyan jellegű, hogy tagállamonként külön elemzést tett volna szükségessé. Az érveket ezért elutasították.
(606)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően ugyanez az érdekelt fél megismételte ezt az állítást, és olyan információkat nyújtott be, amelyek állítása szerint bizonyítják a tagállamonként és szegmensenként eltérő piaci feltételek fennállását. A benyújtott információk azonban nem tekinthetők egyértelműnek, mivel mindössze egy Power Point bemutató formájában ismertették ezeket, alátámasztó bizonyítékok nélkül, ezért nem igazolták, hogy indokolt lenne az elemzések tagállamonként külön történő elvégzése. Ezért az említett érdekelt fél állítását elutasították.
(607)
Ezek alapján a Bizottság megállapította, hogy az okozati összefüggéssel kapcsolatos elemzés tagállamonkénti, illetve régiónkénti és szegmensenkénti elvégzése nem felelne meg a piaci valóságnak.
(608)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság következetlenül végezte el az okozati összefüggéssel kapcsolatos elemzést, mivel a kárelemzést külön végezte el a modulok és az elemek tekintetében, miközben az okozati összefüggéssel kapcsolatos elemzésben nem különböztették meg a terméktípusokat. Ezzel kapcsolatban a Bizottság megállapította, hogy bár a kármutatókat az egyes terméktípusok esetében valóban külön adták meg, az egyes mutatókkal kapcsolatos következtetések a vizsgált termék egészére vonatkoznak. A Bizottság emlékeztet továbbá arra, hogy a modulok és az elemek egyetlen terméknek minősülnek, ezért az okozati összefüggéssel kapcsolatos elemzést ennek megfelelően végezték el. Emiatt ezt az állítást elutasították.
5.2. A támogatott behozatal hatása
(609)
A vizsgálat igazolta, hogy a figyelembe vett időszakban drámai módon nőtt a Kínából származó támogatott behozatal, a modulok esetében körülbelül 300 %-kal, az elemek tekintetében pedig körülbelül 400 %-kal, vagyis ezek piaci részesedése a 2009-ben jellemző [60 %-65 %]-ról a vizsgálati időszakban jellemző [78 %-83 %]-ra növekedett a modulok, és a 2009-ben jellemző [5 %-10 %]-ról a vizsgálati időszakban jellemző [22 %-27 %]-ra az elemek esetében. Ez igazolja, hogy az érintett termék behozatalának volumene és piaci részesedése a figyelembe vett időszakban drámai módon nőtt. Egyértelmű időbeli egybeesést mutat a támogatott behozatal növekedése és az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének csökkenése. A vizsgálat azt is megállapította, hogy - amint az a fenti (527) preambulumbekezdésben is említésre került - a támogatott behozatal a figyelembe vett időszakban az uniós gazdasági ágazat árai alá kínált.
(610)
A vizsgálat szerint a támogatott behozatal árai a modulok esetében 64 %-kal, az elemek esetében pedig 42 %-kal csökkentek a figyelembe vett időszakban, és az alákínálás emelkedését okozták. Az uniós gazdasági ágazat ilyen árnyomás mellett jelentős erőfeszítéseket tett a termelési költségek csökkentésére. Ezen erőfeszítések ellenére a kínai behozatali árak kivételesen alacsony szintje arra kényszerített az uniós gazdasági ágazatot, hogy értékesítési árait tovább - nem jövedelmező szintre - csökkentse. A figyelembe vett időszakban tehát az uniós gazdasági ágazat jövedelmezősége drámai módon csökkent, és a vizsgálati időszakban veszteségeket mutatott.
(611)
A fentiek alapján megállapítható, hogy a kínai behozatal jelenléte és a Kínából származó támogatott behozatal piaci részesedésének folyamatosan az uniós gazdasági ágazat árai alá kínáló árak mellett történő növekedése meghatározó szerepet játszott az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárban, ami különösen az ágazat gyenge pénzügyi helyzetében és a kármutatók többségének romlásában mutatkozik meg.
(612)
Egy érdekelt fél vitatta, hogy megfelelő összefüggés lenne az érintett termék Kínából származó támogatott behozatala és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár között. Egyrészt azzal érvelt, hogy 2009 és 2010 között az uniós gazdasági ágazat haszonkulcsa az elemek tekintetében jelentősen megnőtt (az ágazat a veszteséget követően 12 %-os nyereséget ért el), míg a kínai behozatal 36 %-kal olcsóbb árakat kínált az uniós gazdasági ágazat árainál, és ugyanebben az időszakban megduplázta piaci részesedését. Másrészt viszont 2010 és 2011 között a kínai behozatal piaci részesedése csupán 6 százalékponttal nőtt, habár a fogyasztás ugyanebben az időszakban ennél sokkal jobban emelkedett, és az uniós gazdasági ágazat mégis 36 %-os veszteséget realizált. Ez a fél továbbá úgy érvelt, hogy a vizsgálati időszak tekintetében az elemek egyéb harmadik országokból való behozatala a kínai behozataléval megegyező áron történt, az előbbi exportőrök mégis olyan mértékű piaci részesedésre tettek szert, amely megfelel az uniós gazdasági ágazat által elvesztett piaci részesedésnek.
(613)
A vizsgálat szerint a figyelembe vett időszakban folyamatosan nőtt Kína piaci részesedése a modulok és az elemek tekintetében (a modulok esetében 17 százalékponttal, az elemek esetében 17 százalékponttal). Sőt, amint az a (609) preambulumbekezdésben említést nyert, a Kínából származó támogatott behozatal jelentősen nőtt, míg az importárak csökkentek. Ezzel párhuzamosan az uniós gazdasági ágazat a figyelembe vett időszakban veszített piaci részesedéséből, és a fenti (589)-(593) preambulumbekezdések alapján az összes fő kármutató negatív tendenciát mutatott. Bebizonyosodott tehát, hogy egyértelmű időbeli egybeesés van a támogatott behozatal növekedése és az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének csökkenése között.
(614)
A fent említett időbeli összefüggést az egyes terméktípusok esetében külön-külön állapították meg. Emellett a behozatal által az uniós gazdasági ágazat haszonkulcsára gyakorolt hatásnak a figyelembe vett időszak egyes éveire lebontott elemzése nem hoz használható eredményeket, mivel nem kell minden egyes év vonatkozásában megállapítani a támogatás és a jelentős kár meglétét, valamint az okozati kapcsolatot. A támogatott behozatal és a jelentős kár közötti összefüggést megfelelően szemlélteti a figyelembe vett időszak egészére vonatkozó fejlemények elemzése is.
(615)
Meg kell jegyezni továbbá, hogy az uniós gazdasági ágazat jövedelmezősége az egyike az alaprendelet 8. cikkének (4) bekezdésében említett olyan tényezőknek, amelyeket meg kell vizsgálni a támogatott behozatal által az uniós gazdasági ágazat helyzetére gyakorolt hatás vizsgálata során. Önmagában az a tény, hogy az uniós gazdasági ágazat jövedelmező volt egy adott évben, nem feltétlenül jelenti azt, hogy az ágazatot nem érte jelentős kár. Emellett az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése csökkenésének, valamint a támogatott behozatal piaci részesedése növekedésének nem kell pontosan egybeesnie ahhoz, hogy okozati kapcsolatot lehessen megállapítani a kár és a támogatott behozatal között. Végül pedig az uniós gazdasági ágazat hátrányos helyzetében potenciálisan szerepet játszó egyéb tényezőket (pl. egyéb harmadik országokból történő behozatal vagy a fogyasztás alakulása) az alábbi (619)-(732) preambulumbekezdésben egyenként vizsgáljuk meg és tárgyaljuk.
(616)
Az uniós gazdasági ágazat árait leszorító, jelentős mennyiségű támogatott behozatal növekedése és az uniós gazdasági ágazat fokozottan ingatag helyzete a fenti (609)-(611) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően ebben az esetben is egyértelműen jelzi az okozati összefüggést. A támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár közötti összefüggés hiányával kapcsolatos állításokat ezért elutasították.
(617)
Ugyanez az érdekelt fél a végleges nyilvánosságra hozatalt követően is vitatta az okozati összefüggéssel kapcsolatos elemzést, mivel az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségét nem az egyes évek (különösen 2010) vonatkozásában, hanem a teljes figyelembe vett időszak vonatkozásában elemezték.
(618)
Ezzel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a figyelembe vett időszak részét képező egyetlen év különválasztásával nem lehet helytálló következtetéseket levonni az okozati összefüggéssel kapcsolatban, ha közben figyelmen kívül hagyjuk az uniós gazdasági ágazat alakulását a teljes figyelembe vett időszak során, valamint a támogatott behozatal alakulásával való összefüggését. Az így elvégzett elemzés nem adhat teljes képet, és nem teszi lehetővé helytálló következtetések levonását. Így a jövedelmezőségi ráták, amelyek az uniós gazdasági ágazat által 2010-ben elért többi pénzügyi mutatót is növelték, azért voltak magasak, mert az uniós fogyasztás különösen erős emelkedést mutatott a nagyvonalú támogatási rendszereknek köszönhetően, amelyek lehetővé tették az uniós gazdasági ágazat számára, hogy értékesítései ugyanabban az évben a legnagyobb mértékű javulást mutassák, ez azonban csak átmeneti jellegű volt, és semmiképpen sem lett volna fenntartható ennél az ágazattípusnál. Emiatt ezt az érvet el kellett vetni.
5.3. További tényezők hatása
5.3.1. Egyéb harmadik országokból származó behozatal
(619)
Az egyéb harmadik országokból származó behozatal volumene a figyelembe vett időszakban a modulok esetében 19 %-kal nőtt, míg a piaci részesedés ugyanezen időszakban 18,4 %-ról 6,8 %-ra csökkent. Kína után Tajvan a második legnagyobb exportőr.
(620)
Az elemek esetében az egyéb harmadik országokból érkező behozatal volumene a figyelembe vett időszakban 186 %-kal nőtt, ami a piaci részesedés terén a 2009. évi kb. 24 %-ról a vizsgálati időszakban kb. 36 %-ra történő növekedést jelent. Az elemeket tekintve Kína után Tajvan a második legnagyobb exportőr, a többi harmadik országból érkező behozatalt és piaci részesedést messze felülmúlva, de még mindig nem érve el Kína szintjét.
(621)
A modulok és az elemek harmadik országokból érkező behozatalának ára átlagosan meghaladta a kínai behozatal átlagos egységárát. A Tajvanról érkező behozatal tekintetében rendelkezésre álló információk azt jelzik, hogy a modulok átlagos behozatali ára magasabb a kínai behozatal átlagáránál, míg az elemek behozatali átlagára a kínai elemek behozatali átlagárával azonos tartományba esett. Mindazonáltal - mivel nem álltak rendelkezésre részletes áradatok terméktípusonként - az átlagárak összehasonlítása jelzésként használható, de határozott következtetések ezen az alapon nem vonhatók le. A figyelembe vett időszakban az elemek Tajvanról történő behozatala folyamatosan emelkedett, és ennek következtében a piaci részesedés mintegy 14 %-kal nőtt. Ezért még ha el is fogadjuk, hogy a Tajvanról behozott elemek hozzájárulhattak az uniós gazdasági ágazatot ért kárhoz, nem lehet olyan következtetést levonni, hogy ez a behozatal megszakította volna az okozati összefüggést a Kínából származó támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár között, mivel a Kínából behozott elemek mennyisége kissé magasabb volt, mint a Tajvanról származó behozatal. Ami az árakat illeti, habár az indikatív átlagárak ugyanabba a tartományba esnek, erre nem lehet következtetést alapozni, mivel nem áll rendelkezésre információ a behozott elemek egyes típusairól. Azonban a vizsgált termék tekintetében - a piaci részesedés növekedése ellenére - a mennyiség összességében alacsonyabb volt a Kínából behozott mennyiségnél, az árszint pedig az elemek kivételével a vizsgálati időszakban általánosságban magasabb volt. Ennek alapján és különös figyelemmel a behozatal egyéb harmadik országokból érkező mennyiségére, piaci részesedésére és - az uniós gazdasági ágazatéhoz hasonló vagy annál magasabb - árszintjére, megállapítható, hogy a harmadik országbeli behozatal nem szakította meg az okozati összefüggést a támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár között.
(622)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően több érdekelt fél is benyújtotta észrevételeit az egyéb harmadik országokból származó behozatalra vonatkozó megállapításokkal kapcsolatban. Ezek az érdekelt felek azonban nem tártak fel új információkat és azokat alátámasztó bizonyítékokat, amelyek módosították volna a kapcsolódó megállapításokat.
(623)
Ezek az érdekelt felek főként az elemek Tajvanról származó behozatalának mennyiségét hangsúlyozták. Az érintett termék Tajvanról származó behozatalának abszolút mennyisége (1 132 MW) a teljes uniós fogyasztásnak (21 559 MW) csupán kis részét képviseli (kevesebb mint 5 %), valamint a kínai behozatalhoz képest (15 005 MW) is alacsony. Ezért a Tajvanról származó behozatal csupán elhanyagolható mértékben járult hozzá - ha hozzájárult egyáltalán - az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kárhoz, és nem szakította meg az okozati összefüggést.
12. táblázat
Egyéb harmadik országokból származó behozatal és piaci részesedések
MODULOK
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Az összes egyéb harmadik országból származó behozatal volumene (MW)
1 003
1 702
1 385
1 195
(Index 2009 = 100)
100
169
138
119
Minden más harmadik országból származó import piaci részesedése
18,4 %
14,0 %
7,0 %
6,8 %
Átlagos behozatali ár EUR/kW
2 385,34
1 852,23
1 430,90
1 218,41
(Index 2009 = 100)
100
78
60
51
A Tajvanról származó behozatal volumene (MW)
49
144
140
135
(Index 2009 = 100)
100
294
286
276
A Tajvanról származó behozatal piaci részesedése
0,9 %
1,2 %
0,7 %
0,8 %
Átlagos behozatali ár EUR/kW
2 102,04
1 659,72
1 350,00
1 125,93
(Index 2009 = 100)
100
79
64
54
Az USA-ból származó behozatal volumene (MW)
140
180
51
60
(Index 2009 = 100)
100
129
36
43
Az USA-ból származó behozatal piaci részesedése
2,6 %
1,5 %
0,3 %
0,3 %
Átlagos behozatali ár EUR/kW
2 400,00
1 872,22
1 431,37
1 233,33
(Index 2009 = 100)
100
78
60
51
Az Ázsia többi részéből származó behozatal volumene (MW)
720
1.140
1.029
879
(Index 2009 = 100)
100
158
143
122
Az Ázsia többi részéből származó behozatal piaci részesedése
13,2 %
9,3 %
5,2 %
5,0 %
Átlagos behozatali ár EUR/kW
2 400,00
1 870,18
1 440,23
1 229,81
(Index 2009 = 100)
100
78
60
51
A világ többi részéből származó behozatal volumene (MW)
94
238
165
121
(Index 2009 = 100)
100
253
176
129
A világ többi részéből származó behozatal piaci részesedése
1,7 %
2,0 %
0,8 %
0,7 %
Átlagos behozatali ár EUR/kW
2 404,26
1 869,75
1 442,42
1 231,40
(Index 2009 = 100)
100
78
60
51
Forrás: Europressedienst.
ELEMEK
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Az összes egyéb harmadik országból származó behozatal volumene (MW)
510
884
1 100
1 457
(Index 2009 = 100)
100
173
216
286
Minden más harmadik országból származó import piaci részesedése
23,7 %
26,6 %
25,5 %
36,2 %
Átlagos behozatali ár EUR/kW
1 166,67
1 072,40
751,82
553,88
(Index 2009 = 100)
100
92
64
47
A Tajvanról származó behozatal volumene (MW)
235
400
540
997
(Index 2009 = 100)
100
170
230
424
A Tajvanról származó behozatal piaci részesedése
10,9 %
12,0 %
12,5 %
24,8 %
Átlagos behozatali ár EUR/kW
948,94
1 100,00
670,37
514,54
(Index 2009 = 100)
100
116
71
54
Az USA-ból származó behozatal volumene (MW)
40
40
40
33
(Index 2009 = 100)
100
100
100
83
Az USA-ból származó behozatal piaci részesedése
1,9 %
1,2 %
0,9 %
0,8 %
Átlagos behozatali ár EUR/kW
1 350,00
1 050,00
825,00
636,36
(Index 2009 = 100)
100
78
61
47
A Japánból származó behozatal volumene (MW)
60
154
170
145
(Index 2009 = 100)
100
257
283
242
A Japánból származó behozatal piaci részesedése
2,8 %
4,6 %
3,9 %
3,6 %
Átlagos behozatali ár EUR/kW
1 350,00
1 051,95
829,41
641,38
(Index 2009 = 100)
100
78
61
48
A világ többi részéből származó behozatal volumene (MW)
175
290
350
282
(Index 2009 = 100)
100
166
200
161
A világ többi részéből származó behozatal piaci részesedése
8,1 %
8,7 %
8,1 %
7,0 %
Átlagos behozatali ár EUR/kW
1 348,57
1 051,72
831,43
638,30
(Index 2009 = 100)
100
78
62
47
Forrás: Europressedienst.
5.3.2. A Kínából származó nem támogatott behozatal
(624)
A Kínából származó nem támogatott behozatalt alaposan megvizsgálták, és megállapították, hogy az nem gyakorolt jelentős hatást az uniós gazdasági ágazat helyzetére, de alkalmas az okozati összefüggés megszakítására a támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár között.
5.3.3. Az uniós felhasználás alakulása
(625)
Amint az a fenti (509) preambulumbekezdésben említésre került, a figyelembe vett időszakban az uniós felhasználás a modulok esetében 221 %-kal, az elemek esetében pedig 87 %-kal nőtt. A felhasználás 2011-ben tetőzött, és a vizsgálati időszakban csökkent, noha továbbra is lényegesen magasabb szinten maradt, mint a figyelembe vett időszak kezdetén, 2009-ben. Az uniós gazdasági ágazat nem tudott előnyt kovácsolni a felhasználás e növekedéséből, mivel piaci részesedése a modulok esetében 19 %-ról 13 %-ra, az elemek esetében pedig 68 %-ról 38 %-ra csökkent ugyanebben az időszakban. Ugyanakkor Kína piaci részesedése meredek emelkedést mutatott 2011-ig, utána igen magas szinten stabilizálódott a vizsgálati időszakban, amikor is a felhasználás esett. Ezért figyelembe véve, hogy az uniós felhasználás vizsgálati időszakban történő csökkenése ellenére a Kínából származó támogatott behozatal (a modulok tekintetében) megőrizte, illetve (az elemek tekintetében) növelte piaci részesedését az uniós gazdasági ágazat rovására, nem vonható le az a következtetés, hogy a felhasználás esése olyan mértékű lett volna, hogy megszakította volna az okozati összefüggést a támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár között. Emellett a vizsgálat kimutatta, hogy mivel az uniós gazdasági ágazat kapacitása mindenképpen sokkal alacsonyabb volt, mint a fogyasztás szintje, a vizsgálati időszakban zsugorodó fogyasztás nem játszhatott szerepet az uniós gazdasági ágazat hátrányos helyzetében.
(626)
A rendelkezésre álló információk alapján nehezen állapítható meg, hogy a tagállami támogatási rendszerek milyen mértékben hajtják fel a keresletet. Valójában - ahogy az az alábbi (632) preambulumbekezdésben megemlítésre kerül - többféle támogatási rendszer létezik, és ezek, illetve a kereslet kölcsönhatása igen összetett, emiatt a pontos hatás számszerűsítése nehézségekbe ütközik. A rendelkezésre álló bizonyítékok azonban azt is jelzik, hogy támogatási programok hiányában is lesz kereslet a napenergiára, és ez idővel nőni is fog, noha alacsonyabb szinteken, mint a támogatási programok megléte esetén. Ezzel összefüggésben több fél érvelt azzal, hogy a hálózati egyenértékűség az Unió egyes régióiban már megvalósult vagy csaknem megvalósult.
(627)
Egy érdekelt fél úgy érvelt, hogy a Kínából származó behozatal nem fedte le a fogyasztás teljes növekedését, és hogy az uniós gazdasági ágazat annak ellenére, hogy a modulok esetében 2009 és 2010 között veszített piaci részesedéséből, még így is növelte jövedelmezőségét. Emellett úgy érvelt, hogy 2009-ben, amikor az elemek Kínából történő behozatala csak 8 %-os piaci részesedéssel rendelkezett, az uniós gazdasági ágazat még így is 8 %-os veszteséget tapasztalt.
(628)
Amint az a fenti (609)-(616) preambulumbekezdésekben már említést nyert, annak ellenére, hogy a vizsgálati időszakban csökkent az uniós fogyasztás, a Kínából származó támogatott behozatal a figyelembe vett időszakban (modulok esetében) megtartotta, illetve (elemek esetében) növelte piaci részesedését az uniós gazdasági ágazat kárára. Ezért nem lehet arra következtetni, hogy a fogyasztás csökkenése olyan jellegű, hogy megtörné a támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár közötti okozati összefüggést. Emellett a vizsgálat kimutatta, hogy mivel az uniós gazdasági ágazat kapacitása mindenképpen sokkal alacsonyabb volt, mint a fogyasztás, a vizsgálati időszakban zsugorodó fogyasztás nem játszhatott szerepet az uniós gazdasági ágazat hátrányos helyzetében. Emiatt ezt az állítást elutasították.
(629)
Egy másik érdekelt fél vitatta, hogy az uniós kereslet nemzeti támogatási rendszerek hiányában is megmaradna. Ez a fél úgy érvelt, hogy összefüggés van a kereslet és a támogatási rendszerek között, és hogy ilyen rendszerek nélkül a fotovillamossági projektek nem lennének jövedelmezőek, ezért a napelemek iránti kereslet is megszűnne. Ez a fél azonban nem nyújtott be olyan bizonyítékokat, amelyek cáfolnák a fenti (626) preambulumbekezdésben olvasható megállapításokat. Az ezzel kapcsolatos új információk hiányában ezt az állítást elutasították.
(630)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azzal érvelt, hogy nincs jelentősége annak, hogy az uniós gazdasági ágazat kapacitása nem tudta kielégíteni az uniós keresletet, mivel az uniós gazdasági ágazat által értékesített modulok mennyisége a fogyasztással együtt csökkent, és megismételte, hogy az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett jelentős kárt a fogyasztás 2011 és a vizsgálati időszak közötti csökkenése okozta. Habár 2011 és a vizsgálati időszak között valóban hasonló tendenciát mutatott a modulok uniós fogyasztásának és értékesítési mennyiségének csökkenése, ezt a támogatott kínai árak alakulásával összefüggésben kell vizsgálni, amely jelentősen alákínált az uniós gazdasági ágazat árainak, ezáltal pedig arra kényszerítette az uniós gazdasági ágazatot, hogy veszteségesen értékesítsen. Ezzel kapcsolatban a Bizottság emlékeztet arra, hogy amint az az ideiglenes dömpingellenes rendelet (111) preambulumbekezdésekben említést nyert, a Kínából származó behozatal (a modulok esetében) megtartotta, vagy pedig (az elemek esetében) növelte piaci részesedését, miközben a fogyasztás csökkent. Ezzel egyidejűleg a kínai behozatali árak számottevően estek, és jelentősen alákínáltak az uniós gazdasági ágazat értékesítési árainak. Emiatt ezt az állítást elutasították.
5.3.4. Betáplálási tarifák mint a támogatási programok fő példái
(631)
Több érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kár oka a tagállamokban bevezetett betáplálási tarifák csökkentésével függ össze. Ezek a csökkentések állítólag a napelemes berendezések telepítésének a visszaszorulását és a vizsgált termék iránti kereslet csökkenését eredményezték az uniós piacon, és ez okozta a jelentős kárt az uniós gazdasági ágazatnak.
(632)
A tagállamok betáplálási tarifákat, a forgalmazható zöld bizonyítványok tekintetében kvótakötelezettségeket, vissza nem térítendő beruházási támogatásokat és adóösztönzőket vezettek be a megújulóenergia-termelés támogatására. Egyes tagállamokban az uniós strukturális alapokból is adtak támogatásokat. A napenergia tekintetében a leggyakrabban alkalmazott támogatási eszközöket a betáplálási tarifák képezték. A Bizottság elemzése a támogatási programok e típusára összpontosít.
(633)
A betáplálási tarifák olyan pénzügyi támogatási eszközök, amelyek célja kötelező nemzeti célszámok elérése a megújuló energia felhasználása tekintetében, a megújuló energiaforrásból előállított energia támogatásáról szóló 2009/28/EK (102) irányelvben előírtak szerint. A támogatás szintje és a betáplálási tarifák működési módja tagállamonként változó. A betáplálási tarifák révén a hálózatüzemeltetők kötelesek olyan áron átvenni a napenergiát, amely biztosítja, hogy megtérüljenek a napenergiát előállítók (rendszerint a napelemes berendezések tulajdonosai) költségei, és ésszerű megtérülési rátát érjenek el. A betáplálási tarifák más támogatási rendszerekhez hasonlóan az EUMSZ 107. és 108. cikke szerint állami támogatási ellenőrzés hatálya alá tartoznak, ami biztosítja, hogy ne kerülhessen sor a villamosenergia-termelők túlkompenzációjára.
(634)
A nemzeti különbségek ellenére az uniós betáplálási tarifák alakulásával kapcsolatban három jelenség figyelhető meg: i. a betáplálási tarifák csökkenése; ii. a betáplálási tarifarendszer teljes felfüggesztése (Spanyolország); és iii. kapacitásplafonok („plafonok”) bevezetése a finanszírozásra jogosult telepítések, illetve átfogóan tagállamonként a támogatott új kapacitások évenkénti telepítése vonatkozásában. A plafonértékeket láthatólag főként 2012-ben vezették be, és ezért igen valószínű, hogy a vizsgálati időszak alatti felhasználásra nem voltak hatással. Ezért az elemzés a betáplálási tarifák Spanyolországban nemrég bevezetett felfüggesztésére és a tarifák legtöbb tagállamban történő csökkentésére összpontosult. A Bizottság elemezte, hogy ezek hatást gyakoroltak-e az uniós piaci keresletre, és hogy ezek okozhatták-e az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárt. E tekintetben úgy ítélte meg, hogy a betáplálási tarifák alakulásának a modulok iránti keresletre gyakorolt hatása az elemekkel kapcsolatos helyzet tekintetében is reprezentatív. Valójában - mivel az elemek a modulgyártásban nélkülözhetetlenek, és mivel azokat semmiféle más gyártási eljárásban nem használják - a modulok iránti kereslet csökkenése automatikusan kiváltja az elemek iránti kereslet csökkenését is.
(635)
Noha a vizsgálat megerősítette a betáplálási tarifák és a felhasználás közötti okozati összefüggést, a vizsgálat megállapította, hogy a felhasználás 2011. évi és a vizsgálati időszak alatti csökkenésének nem volt része a Kínából származó támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár közötti okozati összefüggés megszakításában, amint azt a fenti (625) preambulumbekezdés részletesen ismerteti. A vizsgálat valójában azt igazolta, hogy noha az uniós gazdasági ágazat helyzete romlott, az exportáló gyártók képesek voltak magas (80 %-os) piaci részesedés fenntartására a modulok esetében, és kissé még növelni is tudták azt az elemek tekintetében (a 2011. évi 20 %-ról a vizsgálati időszak alatt 22 %-ra). Ezen túlmenően meg kell jegyezni, hogy az uniós gazdasági ágazat által a modulokért felszámított átlagár a figyelembe vett időszakban 53 %-kal csökkent, főként a támogatott behozatal jelentős emelkedése és az uniós piacon ez által kifejtett jelentős árnyomás miatt. Ezért az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségének csökkenése nem tudható be főként a betáplálási tarifák csökkentésének.
(636)
A Bizottság elismerte tehát, hogy a betáplálási tarifák keresletet generáltak a napenergia iránt, és a betáplálási tarifák nemrég (Spanyolországban) bevezetett felfüggesztése és más tagállamokban történő csökkentése visszafogta a vizsgált termék vizsgálati időszak alatti felhasználását, és ezzel hozzájárulhatott az uniós gazdasági ágazatot ért kárhoz. Azonban a felhasználás vizsgálati időszak alatti csökkenése nem volt olyan mértékű, hogy megtörje az okozati összefüggést a támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár között.
(637)
Több fél azzal érvelt, hogy a betáplálási tarifák csökkentése miatt a napenergiával kapcsolatos beruházási lehetőségek elvesztették vonzerejüket a befektetők számára, és ezzel visszafogták az érintett termék iránti uniós piaci keresletet.
(638)
Noha a vizsgálat megerősítette a betáplálási tarifák és a napenergetikai ágazat beruházási szintje közötti kapcsolatot, azt is kimutatta, hogy a napenergiával kapcsolatos befektetések sokkal kevésbé függenek ezektől a magas benapozottságú régiókban - ahol a napenergia előállítása hatékonyabb -, illetve a magas villamosenergia-árakkal jellemzett régiókban. A vizsgálat valójában azt támasztotta alá, hogy befektetésekre a betáplálási tarifarendszer felfüggesztése ellenére még mindig sor kerül (pl. Spanyolországban). Emellett a vizsgálat azt igazolta, hogy a napenergetikai beruházási lehetőségek az alacsonyabb betáplálási tarifák ellenére is vonzóak maradtak. A fentiek alapján ezt az állítást elutasították.
(639)
Több fél is azt állította, hogy a betáplálási tarifák alakulása erősen leszorította az árakat, ezáltal pedig az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségét is. Egy érdekelt fél azt állította, hogy csak a betáplálási tarifák alakulása által a keresletre gyakorolt hatást vizsgálták, pedig elemezhették volna az árakra gyakorolt hatást is. Ugyanezzel összefüggésben több érdekelt fél is úgy érvelt, hogy a legtöbb tagállam már 2010-ben jelentős csökkentéseket hajtott végre, és ezáltal leszorította a modulok árát.
(640)
Ezzel az állítással kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a tagállamok különböző időpontokban és eltérő gyorsasággal csökkentették a betáplálási tarifákat, és hogy nem könnyű általános képet festeni a teljes Unió vonatkozásában. Függetlenül attól, hogy a betáplálási tarifák mikor érték el a legalacsonyabb szintet, az uniós áraknak és jövedelmezőségnek a figyelembe vett időszakban megfigyelt jelentős csökkenése nem magyarázható kizárólag vagy elsősorban a betáplálási tarifák csökkentésével. Először is a Németország és Olaszország tekintetében gyűjtött információk alapján, amelyek együtt a 2011. évi uniós fogyasztás körülbelül 75 %-át képviselték, az átlagos értékesítési ár csökkenése jelentősebb volt, mint a betáplálási tarifák vizsgálati időszakban történő csökkenése. Másodszor, az összegyűjtött bizonyítékok szerint az uniós gazdasági ágazatnak néhány ország, például Olaszország tekintetében még az igen nagyvonalú betáplálási tarifák mellett is jelentősen csökkentenie kellett árait. Végül pedig a vizsgálati időszakban az uniós gazdasági ágazatnak az előállítási költségnél alacsonyabb értékesítési árakat kellett alkalmaznia, ami főként annak köszönhető, hogy az uniós kereslet 80 %-át a kínai exportáló gyártók elégítik ki, ezért befolyásolni tudják az árképzési mechanizmust.
(641)
Ez a vizsgálat megállapította továbbá, hogy 2011 előtt a magasabb betáplálási tarifák és a modulok árának uniós csökkenése együttesen rendkívül vonzóvá tette a napenergiába történő beruházást, mivel a beruházók nagyon magas megtérülésre számíthattak. Ezért nagyon sok beruházás valósult meg, és ezáltal megnőtt a napelemek iránti kereslet. A megnőtt kereslet miatt a befizetett betáplálási tarifák teljes összege is jelentősen megnőtt, és a legtöbb tagállam csökkentette a meglévő betáplálási tarifákat, hogy elkerüljék többek között a villamosenergia-költségek növekedését. Ez azt bizonyítja, hogy a betáplálási tarifák csökkentése a csökkenő árak eredménye is lehetett, nem pedig fordítva. Emiatt ezt az állítást elutasították.
(642)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél azt állította, hogy ellentmondás van a fenti (640) preambulumbekezdés, amely szerint nehéz a teljes uniós kereslet átfogó értékelése és a fenti (608) preambulumbekezdés között, amely szerint a tagállamonként elvégzett, okozati összefüggéssel kapcsolatos elemzés nem hozna érdemi eredményeket. Ezzel kapcsolatban a Bizottság egyértelművé kívánja tenni, hogy a fenti (640) preambulumbekezdésben leírt értékelésben nem az uniós keresletről van szó, ahogy azt az érdekelt fél állítja, hanem az kerül említésre, hogy nehéz átfogó képet alkotni a betáplálási tarifák alakulásáról az egész EU tekintetében. Ebből az következik, hogy nincs ellentmondás a két preambulumbekezdés között, Ezért ezt az érvet elutasították.
(643)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél azt állította, hogy még magas betáplálási tarifák esetén is számottevően csökkenhet a modulok ára a technológiai fejlesztések, a méretgazdaságosság, a költségcsökkentések és a növekedő globális termelési kapacitás miatt. Ezzel az állítással kapcsolatban a Bizottság kifejtette, hogy az összegyűjtött bizonyítékok alapján az olaszországi gyártóknak akkor is az előállítási költségek alatti szintre kellett csökkenteniük az áraikat, amikor a betáplálási tarifák magasak voltak. A fent említett tényezők ugyan valóban hatással lehettek az átlagköltségekre, azonban nem magyarázzák azt, hogy az uniós gyártóknak miért kellett az előállítási költségek alatti szintre csökkenteniük áraikat. Ezért a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy főként a támogatott kínai behozatal szorította le az árakat nem fenntartható szintre, és elutasította ezt az állítást.
(644)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél azt állította, hogy semmi nem bizonyítja a fenti (641) preambulumbekezdésben levont következtetést, amely szerint a betáplálási tarifák csökkentése a csökkenő árak eredménye is lehetett, nem pedig fordítva.
(645)
A Bizottság megállapítja, hogy a fenti (641) preambulumbekezdésben levont következtetések a vizsgálat során rendelkezésre álló információkon alapultak, és a leírt forgatókönyv az érintett piacon fennálló körülmények alapján valóban ésszerűnek tekinthető. Ezért ezt az érvet elutasították.
(646)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a felek egyike nem értett egyet azzal a következtetéssel, amely szerint az uniós gyártókra gyakorolt árleszorító nyomást elsősorban a támogatott behozatal fejtette ki, és azt állította, hogy a betáplálási tarifák csökkentése kényszerítette az uniós gyártókat áraik csökkentésére. Ugyanez az érdekelt fél megismételte, hogy a betáplálási tarifák csökkentése során a fotovillamos rendszerek ára a betáplálási tarifák csökkenésével összhangban csökkent, ezáltal a projektfejlesztők költségei nem nőttek, ami végül árnyomást gyakorolt az uniós gyártókra.
(647)
Mivel ezeket az állításokat nem támasztották alá meggyőző bizonyítékokkal, a Bizottság fenntartotta a fenti (640)-(641) preambulumbekezdésben foglalt elemzését és következtetéseit.
(648)
Ugyanez a fél azt állította, hogy a piacokat a betáplálási tarifák alakulása irányítja, és információkat nyújtott be az Egyesült Királyságban 2012-ben és 2013-ban telepített fotovillamos létesítmények számáról. Az érdekelt fél által benyújtott információ az Egyesült királyság kormányának közleménye volt az Egyesült Királyság központi betáplálásitarifa-nyilvántartásának heti új bejegyzéseiről. A Bizottság megállapítja, hogy ezek az információk nagyrészt a vizsgálati időszakon kívüli időszakra és csupán egyetlen tagállamra vonatkoztak, míg a jelenlegi vizsgálat a teljes uniós piacra összpontosít. Mindenesetre a Bizottság nem vitatja, hogy a betáplálási tarifák szintje befolyásolja a keresletet, mivel a kisebb benapozottságú helyszíneken végrehajtott befektetések jövedelmezősége a betáplálási tarifák szintjétől függ. Annak megállapításához azonban, hogy a betáplálási tarifák vizsgálati időszakban jellemző szintje okozta volna a kárt, az érdekelt feleknek be kellett volna bizonyítaniuk, hogy az uniós gyártók árainak kárt nem okozó szintre való növelése azt jelentette volna, hogy az uniós gyártók nem tudták volna értékesíteni a szóban forgó terméket, mivel a fotovillamos rendszerekbe való beruházás nem lett volna megvalósítható ezeken az árakon. Nem nyújtottak be ezzel kapcsolatban bizonyítékot. Ezért ezt az érvet elutasították.
(649)
Több fél is azt állította, hogy az alacsony betáplálási tarifák miatt a fotovillamossági projektekkel kapcsolatos befektetések csak a Kínából behozott, olcsóbb napelemek felhasználásával voltak gazdaságilag életképesek. Ezért azzal érveltek, hogy a betáplálási tarifák csökkentése jelentős kárt okozott az uniós gazdasági ágazatnak. Egy másik fél úgy érvelt, hogy a betáplálási tarifák szintje befolyásolja a modulok árát meghatározó mechanizmusokat.
(650)
Meg kell jegyezni, hogy tagállamonként, illetve régiónként eltér, hogy egy modulnak mennyibe kell kerülnie ahhoz, hogy egy projekt gazdaságilag még életképes legyen, és ez több tényezőtől is függ, például a betáplálási tarifáktól, más szabályozási ösztönzőktől, a benapozottságtól, a hagyományos villamos energia árától stb. Emellett a vizsgálat kimutatta, hogy a jelenlegi telepítések egyre kevésbé támaszkodik a betáplálási tarifákra, mivel a fotovillamosság hálózati egyenértékűségét bizonyos típusú létesítmények Európa több régiójában is - például Olaszország, Spanyolország, Portugália, Dél-Franciaország és Görögország nagy részén - valószínűleg már elérték. A fenti okok miatt az erre vonatkozó állításokat elutasították.
(651)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy a Bizottság nem vizsgálta meg, hogy az uniós gazdasági ágazat felkészült-e arra, hogy az állami támogatási rendszereket hirtelen megszüntetik vagy csökkentik. Ezt az állítást nem támasztották alá. Meg kell azonban jegyezni, hogy az összegyűjtött bizonyítékok alapján nincs olyan információ, amely arra utalna, hogy az uniós gazdasági ágazat ésszerűtlenül reagált volna a piaci jelzésekre (vagyis a fogyasztás alakulására) és más elérhető információkra (vagyis a támogatási rendszerek csökkentésére). Emiatt ezt az állítást elutasították.
(652)
Az egyik érdekelt fél úgy érvelt, hogy a betáplálási tarifák csökkentése azért okozta az uniós gazdasági ágazat értékesítéseinek visszaesését, mert a befektetések csak a megfizethető kínai árakon voltak életképesek. Az összegyűjtött bizonyítékok valóban csak enyhe csökkenést mutatnak az uniós gazdasági ágazat vizsgálati időszakban megfigyelt értékesítéseiben, ellentétben az abban az esetben várható helyzettel, ha a fotovillamossági projektek csak a kínai modulokkal lettek volna megvalósíthatóak. Sőt, az uniós gazdasági ágazatban a modulok értékesítése 2011-ig nőtt, majd a vizsgálati időszakban enyhén csökkent, ugyanazt a tendenciát követve, mint a fogyasztás. Emiatt ezt az állítást elutasították.
(653)
Egy érdekelt fél azzal érvelt, hogy a betáplálási tarifák csökkentése kényszerítette az uniós gazdasági ágazatot árai csökkentésére, hogy fenntartsák a befektetők érdeklődését a fotovillamos energia iránt, és megtartsák a kereslet és növekedés lendületét.
(654)
A vizsgálat azt igazolta, hogy az uniós gazdasági ágazat elsősorban a támogatott behozatal és nem a betáplálási tarifák csökkenése miatt kényszerült az árak csökkentésére. Ezt jelzi az a tény, hogy az uniós gazdasági ágazat áraiban a legjelentősebb csökkenés 2010-2011-ben következett be, még azelőtt, hogy a betáplálási tarifák jelentős csökkentésére sor került volna. Valójában a Kínából származó, az uniós gazdasági ágazat árainak jelentősen alákínáló támogatott behozatal kényszerítette az uniós gazdasági ágazatot árainak egyre alacsonyabb szintre csökkentésére. Emiatt ez az érv elvetésre került.
(655)
Egy másik érdekelt fél azzal érvelt, hogy az ideiglenes dömpingellenes rendelet (174) és (175) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások, amelyek szerint a betáplálási tarifák megváltoztatása nem szakította meg az okozati kapcsolatot, nem rendelkeznek ténybeli vagy jogi alappal, és nincsenek összhangban az alaprendelet 8. cikkének (5) bekezdésével, mivel a Bizottság nem értékelte a betáplálási tarifák csökkentése által okozott kár mértékét, és mivel úgy véli, hogy az uniós gazdasági ágazat árainak jelentős csökkenése kizárólag a támogatott kínai behozatal következménye volt. Ugyanez a fél azzal is érvelt, hogy a modulok és az elemek árának csökkenése világszintű jelenség volt, és nem a kínai behozatal által kifejtett nyomás következménye.
(656)
Azzal az állítással kapcsolatban, hogy a Bizottság nem értékelte a betáplálási tarifák csökkentése által okozott kárt, a fenti (628) és (629), valamint a (640) és (641) preambulumbekezdésre hivatkozunk, amelyben a Bizottság azt a következtetést fogalmazta meg, hogy sem a kereslet csökkenése, sem pedig a betáplálási tarifák által az uniós árakra gyakorolt hatás nem volt olyan jellegű, hogy megszakítsa az okozati kapcsolatot az uniós gazdasági ágazatot ért kár és a Kínából származó támogatott behozatal között, függetlenül attól, hogy ezt a betáplálási tarifák csökkentése okozta-e, és ha igen, milyen mértékben. Ezért elutasították azt az állítást, amely szerint a Bizottság megállapításai nem rendelkeznek ténybeli alappal. Azzal az állítással kapcsolatban, hogy a modulok és az elemek árának csökkenése világszintű jelenség volt, a fenti (619)-(621) preambulumbekezdésre hivatkozunk, amely szerint a Kínától eltérő egyéb országokból származó behozatal mennyiségét és árait is értékelték. Habár valóban megfigyelhető volt egy világszintű csökkenő tendencia a modulok és az elemek áraiban, a Kínából származó támogatott behozatal árai ezt a csökkenő tendenciát a veszteség szintjéig mélyítették. A fentiek alapján ezt az állítást elutasították.
(657)
Összegzésül: a betáplálási tarifák fontos tényezői voltak az uniós fotovillamossági piac alakulásának, és a betáplálási tarifák megléte befolyásolta a vizsgált termék felhasználását. A vizsgálat azonban azt igazolta, hogy a felhasználás a betáplálási tarifák csökkenése ellenére nem csökkent számottevően. Emellett a vizsgálat azt igazolta, hogy az uniós árak csökkenésének fő oka nem a betáplálási tarifák csökkenése volt. Ezért a Bizottság megállapította, hogy a betáplálási tarifák alakulása nem olyan jellegű, hogy megszakítaná a támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár közötti okozati összefüggést.
5.3.5. Az uniós gazdasági ágazatnak nyújtott egyéb pénzügyi támogatás
(658)
Néhány érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárt az okozta, hogy csökkent az uniós gazdasági ágazat pénzügyi támogatása. Ezen állítás alátámasztására az egyik uniós gyártónak a figyelembe vett időszak előtt (2003-2006 között) nyújtott, vissza nem térítendő támogatás alapján adtak át információkat.
(659)
Az átadott bizonyíték nem mutatott okozati összefüggést az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár és az egyik uniós gyártónak a figyelembe vett időszakot megelőzően nyújtott, vissza nem térítendő támogatás között. Ezen túlmenően ez az információ, mivel a figyelembe vett időszakot megelőző időszakra vonatkozik, nemigen bír jelentőséggel. Ezért nem lehetett okozati összefüggést megállapítani az uniós gazdasági ágazatnak nyújtott vissza nem térítendő támogatás és az azt ért jelentős kár között. Emiatt ez az érvelés elvetésre került.
5.3.6. Többletkapacitás
(660)
Olyan állításra is sor került, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárt az okozta, hogy az uniós piacon és a világpiacon általában többletkapacitások vannak. Azt állították továbbá, hogy a világpiaci többletkapacitás miatt az uniós gazdasági ágazat jelenleg konszolidálódik, és az ágazatot ért kár a termelő létesítmények túlságosan nagy számának következménye. Ezen túlmenően több érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár összefüggésben állt az uniós gazdasági ágazat saját maga által kiépített többletkapacitásával. Ezzel szemben néhány érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárt az okozta, hogy az uniós gazdasági ágazat nem hajtotta végre a szükséges kapacitásbővítési beruházásokat.
(661)
Noha az uniós gazdasági ágazat valóban növelte termelési kapacitását, teljes termelési volumene nem fedte le az uniós piacon a figyelembe vett időszakban megnövekedett felhasználási szinteket. Ezért az uniós gazdasági ágazat termelési kapacitásának növekedése ésszerű volt és a piaci fejleményekhez, azaz a felhasználás növekedéséhez igazodott. Ezért ez nem tekinthető az ágazatot ért kár okának.
(662)
Hasonlóképpen és ugyanezen az alapon nem nyert igazolást az az érv, hogy az uniós gazdasági ágazat nem végzett kapacitásbővítési beruházásokat. Ezzel szemben azonban - amint az fentebb már említésre került - az uniós gazdasági ágazat a figyelembe vett teljes időszakban fokozatosan bővítette a kapacitást, és mindvégig volt rendelkezésre álló többletkapacitása is, ami arra utal, hogy képes volt a kereslet növekedésének kiszolgálására. Emiatt ezt az érvet el kellett vetni.
(663)
Néhány érdekelt fél azt állította, hogy a piac valamennyi szereplője - beleértve az upstream és a downstream ágazatokat - nehéz helyzetben volt a világpiaci többletkapacitás és az ebből eredő piaci változások miatt. E tekintetben azzal érveltek, hogy a vizsgált termék olyan tömegcikké vált, amelynek egyes gyártói már nem képesek az ár meghatározására, hanem az ár a kereslet és kínálat világpiaci alakulásának függvénye. Állították, hogy ez a helyzet, nem pedig a támogatott behozatal okozta az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárt.
(664)
A vizsgálat megerősítette, hogy a világpiacon - főként Kínában - többletkapacitás van. Az a piaci változás, amely a vizsgált terméket állítólag tömegcikké tette, nem indokolná a tisztességtelen árképzési magatartást és a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokat. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy az uniós gazdasági ágazat a vizsgált terméket több mint 20 éve gyártja és értékesíti, míg az érintett termék kínai gazdasági ágazata csak a közelmúltban (az elmúlt évtized közepe táján) alakult ki, elsősorban az uniós betáplálási tarifák és más szakpolitikai kezdeményezések, illetve az ezekből eredő kínálatbővülés hatására. Emiatt a fenti érvek elvetésre kerültek.
(665)
Egy érintett fél azt állította, hogy a többletkapacitás az árak racionalizálásához vezetett. Ezzel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy egyrészt a többletkapacitás valóban „árversenyhez” és az uniós gazdasági ágazat árainak leszorításához vezetett, amely átlagosan meghaladta a termelési költségek csökkentésének mértékét. Másrészt azonban az uniós gazdasági ágazat kapacitásának növelése a piaci fejleményeket követte, és indokoltnak minősül. Emellett az elemek esetében a termelési kapacitás növelése alacsonyabb szintű volt, mint a modulok esetében. Ezért az erre vonatkozó állítást el kellett utasítani.
(666)
Egy másik érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárt az okozta, hogy az uniós gazdasági ágazat csak a szakosodott beruházásokra összpontosított, és nem hajtotta végre a szükséges kapacitásbővítési beruházásokat és költségcsökkentéseket. Ezt az állítást nem erősítették meg a vizsgálat eredményei sem, amelyek szerint az uniós gazdasági ágazat a figyelembe vett időszakban növelte termelési kapacitását és hatékonyságát. Emiatt ezt az állítást elutasították.
(667)
Továbbá egy érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat annak ellenére növelte termelési kapacitását, hogy már egyébként is alacsony volt a kapacitáskihasználási arány, ezáltal magának okozott kárt. Ez az állítás azonban a mintába felvett uniós gyártók beruházásainak tendenciáját és a teljes uniós gazdasági ágazat kapacitáskihasználásának tendenciáját hasonlítja össze, ami nem megfelelő összehasonlítási alap. Emellett a vizsgálat szerint az uniós gazdasági ágazat nem növelte olyan mértékben termelési kapacitását, hogy az meghaladta volna az uniós fogyasztás alakulását, Ezért ezt az érvet elutasították.
(668)
Emellett az összegyűjtött bizonyítékok szerint az új gépekkel kapcsolatos beruházások révén az uniós gazdasági ágazat csökkentette termelési költségeit, és a költségek terén versenyképesebbé vált. Emiatt ezt az érvet el kellett vetni.
(669)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően néhány érdekelt fél vitatta, hogy az uniós gazdasági ágazat által végzett kapacitásbővítések ésszerűek voltak-e, és követték-e a piaci fejleményeket, különösen az uniós fogyasztást. A modulok esetében azonban a figyelembe vett időszak során a termelési kapacitás 106 %-kal, míg az uniós fogyasztás 221 %-kal, vagyis több mint kétszeresére nőtt. Hasonlóképpen, az elemek esetében a figyelembe vett időszak alatt a termelési kapacitás 39 %-kal, míg az uniós fogyasztás 87 %-kal nőtt. Ez bizonyítja, hogy a kapacitás sokkal kisebb mértékben nőtt, mint a fogyasztás, ezért a kapacitásbővítés nem tekinthető ésszerűtlennek, mivel az Unióban sohasem volt többletkapacitás. Emellett a kapacitásbővítések ésszerűségével kapcsolatos elemzést nem az egyes évek tekintetében kell elvégezni, hanem a teljes figyelembe vett időszak során megfigyelt tendenciát kell figyelembe venni. A kapacitásbővítések tehát jellemzően a beruházás elvégzése után csupán bizonyos idő elteltével válnak teljesen működőképessé, és az egyes évekre lebontott elemzés torz képet adhat. Ezért ezt az érvet elutasították.
5.3.7. A nyersanyagárak hatása
(670)
Több érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár összefüggésben állt a poliszilícium - a lemezgyártás fő alapanyaga - árának alakulásával. Azzal érveltek, hogy az uniós gazdasági ágazat hosszú távú fixáras szállítási szerződéseket kötött, és emiatt nem tudta kihasználni a poliszilícium árának a figyelembe vett időszak során bekövetkezett csökkenését.
(671)
A vizsgálat igazolta, hogy noha az uniós gazdasági ágazat a poliszilíciumra hosszú távú szállítási szerződéseket kötött, e szerződések feltételeit a legtöbb esetben újratárgyalták a poliszilícium árának alakulása alapján, és a szerződéses árak az azonnali piaci árak közelébe vagy néha az alá csökkentek.
(672)
Néhány érdekelt fél azzal érvelt, hogy az uniós gazdasági ágazat, vagy legalábbis annak egy része nem tudta kihasználni a poliszilícium árának a vizsgálati időszak során bekövetkezett csökkenését, mivel a nyersanyagra hosszú távú szerződéseket kötött. Ezek a felek azt állították, hogy a poliszilíciumra és/vagy lemezekre vonatkozó hosszú távú szerződések újratárgyalása vagy felbontása szankciókat vont maga után. Ezen állítás bizonyítására ezek a felek a sajtóban megjelent cikkeket nyújtottak be, amelyek szerint néhány uniós gyártó ellen eljárás indult, vagy felbontották a szerződéseiket. Néhány fél olyan információkat közölt, amelyek állításuk szerint megerősítik, hogy a hosszú távú szerződéseket nem lehetett újratárgyalni.
(673)
A poliszilícium a lemezgyártás fő nyersanyaga. A vizsgálat megállapította, hogy a poliszilícium ára 2008-ban megnőtt, és elérte az 500 USD/kg árat, de 2009-ben ismét csökkent, 2009 végén elérte a körülbelül 50-55 USD/kg-os árat, 2010-ben és 2011 elején pedig csak enyhe emelkedő tendenciát mutatott. Az árak a vizsgálati időszakban jelentősen csökkentek, és elérték a 30 USD/kg-ot (JRC Scientific and Policy Reports, „PV Status Report” [Jelentés a fotovillamos ágazat helyzetéről], 2012.). Meg kell jegyezni, hogy a poliszilícium árának az uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatása csak elhanyagolható lehetett, mivel az elemek és modulok gyártásának költségére gyakorolt hatások az értékteremtési lánc egészén eloszlottak. Emellett a fent említett, sajtóban megjelent cikkek a vizsgálati időszak utáni fejleményeket ismertették, és ezek nem érintették az uniós gazdasági ágazat vizsgálati időszakban fennálló helyzetét, ezért nem lehet ezeket figyelembe venni. Bizonyítható, hogy az uniós gazdasági ágazat nem csupán a hosszú távú szerződésekben szereplő árakat tudta újratárgyalni, hanem e hosszú távú szerződésekkel kapcsolatos szerződési szankciókat is.
(674)
Egy érdekelt fél azt állította továbbá, hogy az is elegendő, ha csak néhány uniós gyártót érintettek a hosszú távú szerződések, és hogy a teljes uniós gazdasági ágazat helyzete lényegtelen. Azt állította, hogy nem szükségszerű, hogy a magasabb költségek az összes gazdasági szereplőt ugyanúgy érintik. Ez az állítás figyelmen kívül hagyja azt a megállapítást, hogy a poliszilícium átlagos ára a teljes uniós gazdasági ágazat tekintetében sok esetben nem volt magasabb, mint a piaci ár vagy az azonnali ár, és hogy ezért nem tartozik az ügyhöz az a kérdés, hogy a magasabb költségek az összes gyártót érintik, vagy csak néhányat közülük. Ezért ezt az érvet elutasították.
(675)
Egy másik érdekelt fél azt kérte, hogy a Bizottság válassza szét, különböztesse meg és számszerűsítse az összes olyan tényező hatásait, amelyek befolyásolják az uniós gazdasági ágazat helyzetét; különösen a poliszilícium árának jelentős csökkenését kellene külön megvizsgálni. Ezzel kapcsolatban úgy érveltek, hogy az eladási árak csökkenését nem a Kínából származó behozatal által kifejtett árnyomás, hanem a poliszilícium árának csökkenése okozta. Az uniós gazdasági ágazat átlagos eladási árai sokkal nagyobb mértékben csökkentek, mint a gyártás átlagköltsége, amelyre hatással lehet a nyersanyagok árának csökkenése. Ezért ezt az érvet elutasították.
(676)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően néhány érdekelt fél ismét azt állította, hogy a vizsgálat szerint a poliszilícium árának csökkenése által az uniós gazdasági ágazat költségeire gyakorolt hatást nem csökkentett és nem oszlott el az értékteremtési láncban. Azonban amint az a fenti (255) preambulumbekezdésben említést nyert, a poliszilícium a lemezgyártás fő nyersanyaga, tehát az elemek vagy modulok előállításának költségére gyakorolt hatások mindenképpen eloszlanak az értékteremtési láncban. Az érdekelt felek nem nyújtottak be olyan bizonyítékokat, amelyek megcáfolták volna ezt a megállapítást. Emellett a vizsgálat kimutatta, hogy a poliszilícium árának a figyelembe vett időszakban megfigyelt csökkenését tükrözték az elemek és modulok előállításának a mintába felvett uniós gazdasági szereplőknél felmerülő átlagköltségei is, amelyek a poliszilícium árához hasonló mértékben csökkentek. Az érdekelt felek egyike megkérdőjelezte az uniós gazdasági ágazatra a szállítói szerződések újratárgyalása miatt állítólag kirótt szankciók hatását is. Ezzel kapcsolatban nem kizárt, hogy néhány gyártónak bírságot kellett fizetnie a lemezek szállítására vonatkozó szerződések felbontása miatt a figyelembe vett időszakban. A Bizottság azonban nem talált azzal kapcsolatos bizonyítékot, hogy ezek a szankciók befolyásolták volna az uniós gazdasági ágazat egészének helyzetét, vagy hogy reprezentatívak lennének. A szóban forgó érdekelt fél sem nyújtott be ilyen bizonyítékot. Habár emiatt nem lehet teljesen kizárni, hogy ezek a szankciók néhány uniós gyártóra negatív hatást gyakorolhattak, az uniós gazdasági ágazat helyzetére gyakorolt hatás legfeljebb elhanyagolható lehet, ezért nem szakítja meg az okozati összefüggést a támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár között. Ezért az érvelést el kellett utasítani.
(677)
Egy másik érdekelt fél azt állította, hogy a vizsgált termék értékesítési árának csökkenése részben a poliszilícium árának csökkenésének köszönhető. Ezzel kapcsolatban azonban meg kell jegyezni, hogy a vizsgálat kimutatta, hogy a kínai behozatal támogatásban részesült, és jelentősen alákínált az uniós gazdasági ágazat árainak. Ezért ez az árcsökkenés túlmutat a gyártási költségeknek a nyersanyagárak csökkenésével magyarázható csökkenésén. Ha az árcsökkenést csupán a nyersanyagárak csökkenése okozná, az uniós gazdasági ágazat nem kényszerült volna arra, hogy az előállítási költségek alá csökkentse értékesítési árait. A fenti állítást ezért el kellett utasítani.
(678)
Egy másik érdekelt fél ismét azt állította, hogy egy uniós gyártó ellen a vizsgálati időszak után lefolytatott eljárás már a vizsgálati időszak alatt is befolyásolhatta az érintett uniós gyártó helyzetét. Ez az érdekelt fél azonban nem fejtette ki, hogy ez a vizsgálati időszak utáni esemény hogyan és milyen mértékben lehetett hatással a gyártó helyzetére a vizsgálati időszakban. Hasonlóképpen, ez a vizsgálat nem talált olyan bizonyítékot, amely ilyen hatásra utalt volna. A fenti állítást ezért elutasították.
(679)
Ugyanez az érdekelt fél megkérdőjelezte a fent említett megállapításokat, mivel állítása szerint nem ismertettek bizonyítékokat. A vizsgálat eredményei azonban tényeken és pozitív bizonyítékokon alapultak, amelyek nem bizalmas változata az összes érdekelt fél számára rendelkezésre áll.
(680)
A fentiek alapján megállapítást nyert, hogy még ha egyes uniós gyártókat érintettek is a hosszú távú szerződések, az uniós gazdasági ágazat egészét ezek nem sújtották, és az ágazat képes volt teljes egészében kihasználni a nyersanyagok árának csökkenését. A hosszú távú szerződésekről ezért nem volt megállapítható, hogy megszakították volna az okozati összefüggést a támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár között.
5.3.8. Az ágazat saját magának történő károkozása: az automatizálás, a méret, a méretgazdaságosság, a konszolidáció, az innováció, a költséghatékonyság és az uniós gazdasági ágazat általi behozatal hatása
(681)
Több érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kár oka a gyártási folyamat magas fokú automatizálása volt. Azt állították, hogy a kis méretű gyártók hátrányba kerültek a nagyobb, vertikálisan integrált gyártókkal szemben, és ezért a kis méretű gyártókat ért kár nem tudható be a támogatott behozatalnak. Ezzel összefüggésben állították továbbá, hogy az uniós gazdasági ágazat összességében kisméretű volt, és emiatt nem tudta kihasználni a méretgazdaságosságot.
(682)
A vizsgálat igazolta, hogy az uniós piacon még a kis méretű gyártók is magas szinten automatizálták gyártási folyamataikat, ami kedvező hatást gyakorolt az előállítási költségekre. A legtöbb uniós gyártó a gyártási folyamat egy adott részére (elemekre vagy modulokra) szakosodott, ami a specializáció révén növelte versenyképességüket a gyártott konkrét terméktípus vonatkozásában. Ezért el kellett vetni azt az érvelést, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kárt a magas fokú automatizáció okozta volna.
(683)
Néhány érdekelt fél azt állította, hogy az árnyomás az uniós gazdasági ágazat és a kínai gazdasági ágazat konszolidációjához vezetett, és ez volt az oka az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárnak. A vizsgálat azonban azt igazolta, hogy a konszolidáció inkább a támogatott behozatal és a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok következménye volt. Ezen túlmenően ez a fél nem támasztotta alá bizonyítékokkal, hogy a konszolidációs folyamat milyen mértékig lehetett a kár oka.
(684)
Állították továbbá, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kár oka az uniós gazdasági ágazat vertikális integrációjának hiánya. Rendes piaci feltételek mellett a vertikálisan integrált gyártóknak az értékteremtési lánc egésze tekintetében általánosságban nagyobb biztonsággal kellene rendelkezniük. A vizsgálat azonban azt igazolta, hogy a vertikális integráció előnyeit az uniós gazdasági ágazat azon része sem tudta teljesen kihasználni, amely vertikálisan integrált volt, mivel a támogatott behozatal árnyomása rendkívül erős volt. Emellett az uniós gazdasági ágazat - a vertikálisan integrált gyártók sem - a támogatott behozatal miatt nem tudta teljes mértékben kihasználni a magas kapacitáskihasználási rátát a méretgazdaságosság megvalósítása céljából. A vizsgálat továbbá nem tárt fel semmiféle összefüggést a vertikális integráció és a magasabb jövedelmezőségi ráták között, mivel az erős árnyomás ezt az összefüggést megváltoztatta.
(685)
Néhány érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazatban hiányzott a műszaki innováció, illetve új technológiákba történő beruházás. Mindazonáltal a vizsgálat nem tár fel ezeket az állításokat megerősítő ténybeli bizonyítékokat. A vizsgálat éppen ellenkezőleg azt igazolta, hogy az uniós gazdasági ágazat beruházásainak a zömét új gépekre és K+F-re fordították, és hogy világszinten nincs jelentős technológiai eltérés a termékek között.
(686)
Emellett egy érdekelt fél azt állította, hogy a jelentős kárt az elégtelen projektvégrehajtás (sikertelen projektek) okozta. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy az érv nem volt megalapozott. Ezen túlmenően a sikertelen projektek inkább a támogatott behozatal következményének tekinthetők. Az érvet ezért el kellett vetni.
(687)
Több érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat nem volt képes költségeit időben ésszerűsíteni ahhoz, hogy reagálni tudjon a világpiaci változásokra. Más felek azt állították, hogy a bérköltségek és általános vállalati költségek az Unióban magasabbak, mint Kínában.
(688)
A vizsgálat igazolta, hogy az uniós gazdasági ágazat gyártási költségei a figyelembe vett időszak alatt folyamatosan csökkentek. A termelékenység nőtt a modulok és az elemek tekintetében. Amint az fentebb említésre került, a Kínából származó támogatott behozatal és az uniós piacra ebből eredő erős árnyomás következtében az uniós gazdasági ágazat nem tudta kihasználni a költségcsökkentés előnyeit.
(689)
Meg kell jegyezni, hogy Kína exportáló gyártói a nyersanyag (poliszilícium) és a használt gépek tekintetében semmiféle komparatív előnyt sem élveznek, mivel mindkettőt jobbára az Unióból importálják. A bérek és az általános vállalati költségek - ideértve az értékcsökkenést is - a vizsgálati időszakban a modulok teljes költségének átlagosan 10 %-át sem érték el, és nem tekinthető úgy, hogy jelentős szerepük lenne. A villamosenergia-költségek a vizsgálati időszakban a modulok teljes költségének átlagosan 1 %-át sem érték el, és nem tekinthető úgy, hogy jelentős szerepük lenne. Emellett az az állítás, hogy a kínai gyártók a legújabb berendezéseket használták, nem volt megalapozott.
(690)
Emellett azt állították, hogy egyes uniós gyártók az elemeket és/vagy modulokat az érintett országból szerzik be, és ezeket sajátjukként tovább értékesítik az uniós piacon. Az ezekből az ügyletekből származó kárt nem szabad a támogatott behozatalnak tulajdonítani. A vizsgálat azonban megállapította, hogy az érintett termék uniós gazdasági ágazat általi behozatala kiegészítő jellegű és az uniós termeléshez képest kisebb volumenű volt a teljes uniós gyártáshoz képest, ezért esetleges hatása elhanyagolható lenne, és nem lehet úgy tekinteni, hogy megszakította a támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár közötti okozati összefüggést.
(691)
Ezért az uniós gazdasági ágazatnak - ahhoz, hogy felvehesse a versenyt a Kínából származó behozatal csökkenő tendenciát mutató áraival - jelentős erőfeszítéseket kellett tennie a termelési költségek racionalizálása érdekében. Az uniós gazdasági ágazat erőfeszítései ellenére ez a költségracionalizálás a támogatott behozatal jelentős alákínálása következtében nem jelentkezhetett az eladási árakban.
(692)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kárt az okozta, hogy az ágazat nem eléggé méretgazdaságos. Azt állították, hogy a kis méretű gyártók hátrányba kerültek a nagyobb, vertikálisan integrált gyártókkal szemben, és ezért az e gyártókat ért kár nem tudható be a támogatott behozatalnak. Egy másik érdekelt fél azt állította, hogy a gyártási folyamat automatizálása költséges, ezért a méretgazdaságosság még inkább fontos a gyártási költség csökkentéséhez.
(693)
A vizsgálatból kiderült, hogy az uniós gazdasági ágazat a támogatott behozatal miatt nem tudta teljes mértékben kihasználni a magas kapacitáskihasználási arányt a méretgazdaságosság megvalósítására, és még a nagyobb és vertikálisan integrált gyártók sem. A vizsgálat mindenesetre nem tárt fel semmiféle összefüggést a méret, a vertikális integráció és a magasabb jövedelmezőségi ráták között, mivel a támogatott behozatal által kifejtett erős árnyomás ezt az összefüggést megváltoztatta. A vizsgálat kimutatta, hogy a méretgazdaságosság előnyei megszűnnek egy olyan piacon, ahol a kihasználási arány alacsony, ami a kínai gyártókra is igaz volt. Ezért az érveket elvetették.
(694)
Emellett egy érdekelt fél azt állította, hogy a befektetők és a bankok nem finanszíroznak olyan projekteket, amelyek esetében a modulok gyártója túl kicsi, mivel a nagyobb gyártók jobb garanciákat nyújtanak, és nagyobb megtérülést ígérnek. A beruházók és a bankok vonakodnak tehát olyan fotovillamossági projektek finanszírozásától, amelyek keretében uniós gyártású modulokat használnak. A vizsgálat azonban igazolta, hogy a beruházóknak és a bankoknak a nagyobb gyártási kapacitással rendelkező kínai gyártók finanszírozása iránt mutatkozó esetleges preferenciái annak a torzulásnak az eredményei, amelyet a támogatott behozatal hozott létre az uniós piacon. Amint az fentebb említést nyert, a gyártóberendezések mérete nem játszik szerepet, ha a kihasználási arány alacsony marad. Ezért ezt az érvet elutasították.
(695)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat kedvezőtlen költségszerkezettel rendelkezik kínai versenytársaihoz képest, mivel utóbbiak alacsonyabb bér-, villamosenergia- és értékcsökkenési költségekkel számolhattak, továbbá újabb berendezésekkel rendelkeztek. Az érdekelt fél azonban nem tudott olyan új információkat vagy bizonyítékokat benyújtani, amelyek e tekintetben ellentmondtak volna e vizsgálat eredményeinek. Az az állítás pedig, miszerint a kínai gyártók a legújabb berendezéseket használták, ellentétes az ideiglenes dömpingellenes rendelet (203) preambulumbekezdésében foglalt megállapításokkal, amelyek szerint az exportáló kínai gyártók nem élveztek semmiféle komparatív előnyt, főleg mivel a gépeket és berendezéseket az Európai Unióból importálták. Ezért a Bizottság a fenti állításokat elutasította.
(696)
Egy másik fél azt állította, hogy a kínai gyártók komparatív előnyt élveztek a poliszilícium ára, valamint a méretgazdaságosság tekintetében, és ez a gépek esetében alacsonyabb költségekkel járt. Ez a fél azonban nem nyújtott be új információkat vagy bizonyítékokat ezzel kapcsolatban. E fél ezen állítását tehát el kellett utasítani.
(697)
Emellett egy érdekelt fél azt állította, hogy egyes uniós gyártók az elemeket és/vagy modulokat az érintett országból szerzik be, és ezeket sajátjukként tovább értékesítik az uniós piacon. Azt kérte, hogy az ezekből az ügyletekből származó kárt ne tulajdonítsák a támogatott behozatalnak. A vizsgálat azonban megállapította, hogy az érintett termék uniós gazdasági ágazat általi behozatala kiegészítő jellegű és az uniós termeléshez képest korlátozott volumenű volt a teljes uniós gyártáshoz képest, ezért esetleges hatása elhanyagolható lenne, és nem lehet úgy tekinteni, hogy megszakította a támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár közötti okozati összefüggést.
(698)
Egy független importőr úgy érvelt, hogy figyelembe kell venni az elemzésben azt is, hogy növekedett a foglalkoztatottak száma. Ezzel az állítással kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a modulok tekintetében a foglalkoztatás 2009 és 2011 között nőtt, majd a vizsgálati időszakban csökkent. Az elemek tekintetében a foglalkoztatás 2010-ig nőtt, majd 2011-ben csökkent, a vizsgálati időszakban pedig tovább esett. Meg kell jegyezni továbbá, hogy a modulok tekintetében a foglalkoztatás az uniós gyártás tendenciáját követte. Az elemek tekintetében, mivel a kínai behozatal piaci részesedése az egész időszak során nőtt az uniós gazdasági ágazat kárára, az uniós gazdasági ágazat nem tudott a várakozásoknak megfelelően előnyt kovácsolni a megnövekedő fogyasztásból. Ezért a foglalkoztatás 2011-es és a vizsgálati időszakban megfigyelhető csökkenése azzal függ össze, hogy a vállalkozások fizetésképtelenné váltak, vagy leállították az elemgyártást.
(699)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kárt az okozta, hogy a vállalatok kis méretűek voltak, és nem értek el méretgazdaságosságot. Amint az a fenti (685) preambulumbekezdésben és az ideiglenes dömpingellenes rendelet (195) és (196) preambulumbekezdésében említést nyert, a mérettel és ezáltal a méretgazdaságossággal járó előnyök már a világpiacon sincsenek meg, mivel a kapacitáskihasználtság általában alacsony, és világszerte jelentős többletkapacitások vannak. A fenti állítást ezért elutasították.
(700)
Ugyanez az érdekelt fél ismét azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kárt az okozta, hogy az uniós gazdasági ágazat nem tudott árelőnyt elérni. Ez az érdekelt fél azt állította, hogy ez különösen annak tudható be, hogy a legtöbb uniós gyártó vertikálisan integrált. Ez az érdekelt fél nem nyújtott be azonban további információt arról, hogy a vertikális integráció hogyan gyakorolhatott negatív hatást a gyártók költségstruktúrájára. Ezt az állítást ezért elutasították.
(701)
Emiatt a fent említett összes érvet el kellett vetni.
5.3.9. A fotovillamos vékonyréteg termékek és más fotovillamos technológiák miatti verseny
(702)
Több érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kár oka a fotovillamos vékonyréteg termékek és más fotovillamos technológiák miatti verseny volt, mivel ezek a technológiák helyettesíthetőek, és rendeltetésük azonos. Úgy érveltek továbbá, hogy a vékonyréteg versenyben állt a vizsgált termékkel, különösen a talajra telepített és a kereskedelmi/ipari tetőre telepített rendszerek tekintetében, amelyek a teljes uniós fotovillamossági piac jelentős részét képezik.
(703)
A vizsgálat azt igazolta, hogy a fotovillamos vékonyréteg termékek más nyersanyagból készülnek, és azokhoz nem használnak kristályos szilícium lemezeket. Átalakítási hatékonyságuk és hatásos teljesítményük a kristályos szilícium modulokéhoz képest általánosságban sokkal alacsonyabb. Ennek következtében nem használhatóak nehezen megközelíthető helyeken, például háztetőkön, ezért az érintett termékkel nem teljesen helyettesíthetőek. A vizsgálat kimutatta továbbá, hogy habár a fotovillamos vékonyréteg termékek olcsóbbak, mint a vizsgált termék, a teljes uniós napenergetikai ágazat piaci részesedésének csupán kis részét képezik a vizsgált időszakban. Emiatt - noha lehet némi verseny a vékonyréteg termékek és az érintett termék között - ez a verseny korlátozottnak tekinthető.
(704)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél megismételte, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárt valószínűleg a vékonyréteg termékekkel való verseny okozta. Ezzel kapcsolatban az érdekelt fél elismerte, hogy Németországban a vékonyréteg termékek piaci részesedése a teljes napenergetikai piacon a vizsgálati időszak nagy részében jelentős volt, és csak 2012 elején kezdett csökkenni.
(705)
A vizsgálat valóban kimutatta, hogy a vékonyréteg termékek átlagára alacsonyabb volt, mint a vizsgált termék átlagára.
(706)
Azonban, amint az a fenti (703) preambulumbekezdésben említést nyert, a vékonyréteg termékek átalakítási hatékonysága és hatásos teljesítménye a kristályos szilícium modulokénál sokkal alacsonyabb, ezért e termékek közötti verseny - ha van ilyen - nem járulhat hozzá az uniós gazdasági ágazatot ért kárhoz, mivel az uniós napenergetikai piacon a kristályos szilícium modulok technológiája dominál. A Közös Kutatóközpont fotovillamossággal kapcsolatos 2012. évi jelentése („PV Status Report 2012”) szerint a poliszilícium árának csökkenése következtében a vékonyréteg az utóbbi években veszített piaci részesedéséből a kristályos szilícium modulok javára.
(707)
Emiatt ezek az érvek elvetésre kerültek.
5.3.10. A pénzügyi válság és hatásai
(708)
Azt állították, hogy a pénzügyi válság és a gazdasági recesszió kedvezőtlen hatást gyakorolt az uniós gazdasági ágazat finanszírozáshoz való hozzáférésére, és ez okozta az uniós gazdasági ágazatot ért kárt.
(709)
Az uniós gazdasági ágazat tőkebevonási képessége jelentősen csökkent a figyelembe vett időszak alatt. Mivel a napenergetikai ágazat tőkeigényes, kulcsfontosságú a tőkebevonás képessége. A gazdasági recesszió bizonyos mértékben hatást gyakorolt az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzetére. A vizsgálat azt igazolta azonban, hogy az uniós piac 2009-2011 közötti bővülése ellenére az uniós gazdasági ágazat helyzete romlott, a Kínából származó, az uniós gazdasági ágazat eladási árainak jelentősen alákínáló támogatott behozatal következtében. Ezért a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a pénzügyi válság esetleges hatásait súlyosbította a Kínából származó támogatott behozatal emelkedése, és hogy a finanszírozás korlátozott elérhetősége jórészt a kedvezőtlen piaci hangulat és az uniós gazdasági ágazat támogatott behozatal miatti helyzetének és kilátásainak a következménye volt.
(710)
Megvizsgálták továbbá, hogy az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kárt az okozta-e, hogy az uniós gazdasági ágazat nem szerzett megfelelő finanszírozást, amikor még jövedelmező volt. A vizsgálat igazolta, hogy 2010-ben például az uniós gazdasági ágazat még jövedelmező volt, és a beruházások szintje 2009-hez képest 315 %-kal nőtt a modulok, 10 %-kal pedig az elemek tekintetében. Mivel a fotovillamos ágazat tőkeintenzív, az uniós gazdasági ágazat várhatóan folyamatosan megfelelő finanszírozás megszerzésére törekszik majd annak érdekében, hogy javítsa költséghatékonyságát, és versenyre keljen a tisztességtelen támogatott behozatallal. Ezért megállapították, hogy a finanszírozáshoz való hozzáférés hiánya a torz helyzetnek eredménye volt, nem pedig kiváltó oka.
(711)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél megismételte, hogy a pénzügyi válság káros hatásait el kell különíteni, meg kell különböztetni, és nem szabad a támogatott behozatalnak tulajdonítani. Ez az érdekelt fél a nyilvánosan hozzáférhető információkra utal, amelyek szerint legalább egy uniós gyártó főként a pénzügyi válságnak tulajdonította a hátrányos helyzetét. A jelenlegi vizsgálat megállapításait konkrét vállalati adatokra alapozta, amelyek jóval túlmutatnak az egyes vállalatok nyilvános kimutatásain. Ezért az említett nyilvános kimutatás nem cáfolhatja azokat a megállapításokat, amelyek szerint noha a pénzügyi válság gyakorolt bizonyos hatást az uniós gazdasági ágazat helyzetére, nem tudta megszakítani az okozati összefüggést a támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár között. A fenti állítást ezért el kellett utasítani.
(712)
Egy másik érdekelt fél azt állította, hogy azt is figyelembe kell venni, hogy az uniós gazdasági ágazat és a kínai exportáló gyártók finanszírozáshoz való hozzáférése eltérő. Ez az érdekelt fél azt állította, hogy ez volt az egyik fő oka az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárnak, nem pedig a támogatott behozatal. Azonban az, hogy több kínai exportáló gyártó számára kedvezményes finanszírozást nyújtanak, torzítja a piacot, és ez lehet az egyik fő oka annak, hogy a kínai exportáló gyártók támogatott áron exportálhatják az érintett terméket. Ezért ez a tényező nem szakíthatja meg az okozati összefüggést a támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár között. Emiatt ezt az állítást elutasították.
(713)
Mindezek alapján megállapították, hogy noha a pénzügyi válság bizonyos mértékben kihatott az uniós gazdasági ágazat helyzetére, nem tudta megszakítani az okozati összefüggést a támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár között. Az érveket ezért elutasították.
5.3.11. Az uniós gazdasági ágazat exportteljesítménye
(714)
Néhány érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat exportra történő értékesítései a figyelembe vett időszakban - a modulok esetében különösen 2009-2011 között, az elemek esetében pedig 2009 és 2012 első negyedéve között - jelentősen visszaestek, és ez okozta az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárt.
(715)
Azonban - ahogy azt az alábbi táblázat mutatja - a modulok exportvolumene a vizsgálati időszakban látható enyhe csökkenés ellenére jelentős maradt, és a vizsgálati időszak alatti átlagos árszintek a modulok átlagköltsége felett maradtak a figyelembe vett időszak egészében. Emiatt ez nem okozhatta az uniós gazdasági ágazatot ért kárt. Az elemeket illetően az exportvolumen a teljes elemgyártásnak mindössze 12 % körüli részét tette ki. Ezért a vizsgálati időszak idején érvényes alacsony árak ellenére ez csak korlátozottan befolyásolhatta az uniós gazdasági ágazat helyzetét. Az e tekintetben felhozott érveket ezért el kellett vetni.
13-a. táblázat
Modulok
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
A modulok exportvolumene (MW)
989
1 279
1 157
1 148
(Index 2009 = 100)
100
129
117
116
Átlagos exportár (EUR/kW)
2 500
1 900
1 470
1 230
(Index 2009 = 100)
100
76
59
49
Forrás: Europressedienst.
13-b. táblázat
Elemek
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Az elemek exportvolumene (MW)
62
320
315
238
(Index 2009 = 100)
100
516
508
384
Átlagos exportár (EUR/kW)
1 350
1 050
830
640
(Index 2009 = 100)
100
78
61
47
Forrás: Europressedienst.
(716)
Ennek alapján megállapítást nyert, hogy az uniós gazdasági ágazat exportteljesítménye nem járulhatott hozzá az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárhoz. Ezért a felek e tekintetben felhozott érveit el kellett vetni.
5.3.12. Az uniós palagázkészletek felfedezése
(717)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kárt a palagázkészletek felfedezése okozta, és az olcsó palagáz növekvő uniós kitermelésének a kilátása visszavetette a megújuló energiával kapcsolatos projektekbe történő állami és magánberuházásokat.
(718)
A vizsgálat megállapította, hogy a vizsgált termék felhasználása a figyelembe vett időszakban jelentősen nőtt, amint az a fenti (509) preambulumbekezdésben említést nyert. Emellett a vizsgálat során nem derült fény olyan tárgyi bizonyítékra, amely szerint az uniós gazdasági ágazatot ért kár az uniós palagázkészletek felfedezésének lenne betudható. Emiatt ezt az állítást elutasították.
5.3.13. Az Európai Unió kibocsátáskereskedelmi rendszere (ETS)
(719)
Ugyanez a fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kárt az okozta, hogy az Európai Unió kibocsátáskereskedelmi rendszerében a szén-dioxid-kibocsátási egységek alacsony ára miatt a napenergia-termelésbe történő beruházások szintje alacsony.
(720)
Erre vonatkozó bizonyítékot azonban nem nyújtottak be, és a vizsgálat nem tárt fel ezeket az állításokat megerősítő ténybeli körülményeket. A vizsgálat éppen ellenkezőleg azt igazolta, hogy a vizsgált termék felhasználása a figyelembe vett időszak alatt jelentősen nőtt. Emiatt az érv elvetésre került.
5.3.14. Gazdálkodási döntések
(721)
Néhány érdekelt fél azt állította, hogy a jelentős kárt az uniós gyártók közül legalább egynek az esetében a rossz gazdálkodási döntések okozták. Ezeket az állításokat az éves beszámolókra, a vállalat egyik részvényese által a többi részvényesnek küldött levélben szereplő egyes információkra és egy sajtóban megjelent cikkre alapozták.
(722)
Az ügy irataiban szereplő információk közül semmi nem utalt arra, hogy az érintett vállalat gazdálkodási döntései szokatlanok vagy meggondolatlanok lettek volna, illetve hogy az egész uniós gazdasági ágazatra kihatottak volna. Az e tekintetben felhozott érvek ezért elvetésre kerültek.
5.3.15. Egyéb kormányzati politikák
(723)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárt kormányzati politikák - úgymint a megújulóenergia-politika, az innovációt ösztönző politikák, a bürokrácia csökkentését célzó politikák, a kereskedelemtámogatási politikák és a hálózati hozzáférés szabályozása - okozták, mivel ezek a politikák az exportáló gyártók számára előnyösek. Azonban - még ha igaz is lenne, hogy e politikák közül egyesek elősegítik a más harmadik országokból történő behozatalt és a napenergetikai ágazat általános növekedését - ezek a politikák az uniós gazdasági ágazat számára is előnyösek. Ezek a politikák ráadásul nem értelmezhetők úgy, hogy az Unióba irányuló behozatalra kárt okozó, támogatott áron kell, hogy sor kerüljön. Az e tekintetben felhozott érvek ezért elvetésre kerültek.
5.3.16. Egyéb érvek
(724)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár oka az első gyártókat érintő hátrány és az Európai Bizottság politikai támogatásának hiánya volt az utóbbi években. Ez a fél azt állította továbbá, hogy a nemzeti támogatási rendszereken kívül az egyes piacokon a népesség, a GDP, a villamosenergia-fogyasztás, a finanszírozási lehetőségek és a hálózathoz való kapcsolódás lehetősége is fontos tényező. Ez a fél azonban nem tudta alátámasztani állításait, ezért elutasították ezeket.
(725)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően ugyanez az érdekelt fél megismételte, hogy az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kárt az első gyártókat érintő hátrány okozta. Ezt az állítást azonban nem elemezték és nem támasztották alá, ezért el kellett utasítani.
5.4. Azon további tényezők együttes értékelése, amelyekről megállapítható, hogy hozzájárultak a kárhoz
(726)
A vizsgálat kimutatta, hogy a kárhoz az alábbi egyéb tényezők is hozzájárulhattak: az érintett termék behozatala Tajvanról; a betáplálási tarifák csökkenése; néhány uniós gyártó poliszilíciumra vonatkozó, hosszú távú szerződései; a pénzügyi és gazdasági válság.
(727)
Amint az a fenti 5.3.1. és 5.3.7. szakaszban is említést nyert, a Tajvanról érkező behozatal és néhány uniós gyártó poliszilíciumra vonatkozó, hosszú távú szerződéseinek lehetséges hatása legfeljebb elhanyagolható, mivel esetleges hatásuk az értékteremtési láncban eloszlott.
(728)
A pénzügyi és gazdasági válság tekintetében a vizsgálat kimutatta, hogy az uniós gazdasági ágazatnak elsősorban a támogatott behozatal miatt vannak nehézségei a beruházásokhoz szükséges tőke megszerzésével kapcsolatban, és az uniós gazdasági ágazat ezért nem tudta jövedelmező áron értékesíteni termékeit, amikor az uniós piac erős növekedést mutatott (2009-2011).
(729)
A betáplálási tarifák tekintetében a harmadik felek nem tudták bizonyítani, hogy a betáplálási tarifák szintje olyan alacsony volt a vizsgálati időszakban, hogy megakadályozták volna az uniós gyártókat abban, hogy kárt nem okozó áron értékesítsék termékeiket. Az intézmények úgy vélik, hogy a betáplálási tarifák csökkentése megmagyarázhatja a csökkenő keresletet, mivel a beruházások bizonyos helyszíneken már nem voltak életképesek. Viszont nem tudják megszakítani az okozati összefüggést, még más olyan tényezőkkel együttvéve sem, amelyekről bebizonyosodott, hogy hozzájárultak a kárhoz, mivel így is olyan szinten voltak, hogy az uniós gyártók támogatott behozatal hiányában is kárt nem okozó áron értékesíthették volna termékeiket.
(730)
Ezért a támogatás és a kár közötti okozati összefüggés a kárhoz hozzájáruló négy egyéb tényező együttes hatását figyelembe véve is megmarad.
5.5. Az okozati összefüggésre vonatkozó következtetés
(731)
A vizsgálat megállapította az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár és a Kínából származó támogatott behozatal közötti okozati összefüggést. A kár egyéb lehetséges okait - úgymint az egyéb harmadik országokból érkező behozatal, a Kínából származó nem támogatott behozatal, a felhasználás, a betáplálási tarifák, az uniós gazdasági ágazatnak nyújtott egyéb pénzügyi támogatások, a többletkapacitás, a nyersanyagárak hatása, az ágazat saját magának történő károkozása, a vékonyréteg termékek részéről érkező verseny, a pénzügyi válság és hatásai, az uniós gazdasági ágazat exportteljesítménye, az uniós palagázkészletek felfedezése, a gazdálkodási döntések, az Európai Unió kibocsátáskereskedelmi rendszere, más kormányzati politikák - elemezték, ám egyikről sem volt megállapítható, hogy megszakítja a Kínából származó támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár között megállapított okozati összefüggést.
(732)
A támogatott behozatalon kívül a többi károkozó tényező hatásait is elemezték, egyenként és együttesen is. Ezek alapján a Bizottság megállapította, hogy az uniós gazdasági ágazat hátrányos helyzetét befolyásoló összes tényező (vagyis a harmadik országokból származó behozatal, a betáplálási tarifák, a nyersanyagárak hatása, a pénzügyi válság) együttes értékelése sem magyarázza meg az uniós gazdasági ágazatot ért kárt, különösen az érintett termék Kínából származó olcsó behozatalának nagy mennyiségű beáramlása miatti alacsony árak és pénzügyi veszteség tekintetében. A fenti elemzés alapján - amely megfelelően kiemelte és elhatárolta az uniós gazdasági ágazat helyzetére hatást gyakorló összes ismert tényező és a támogatott behozatal hatását - ezért megállapítást nyert, hogy okozati összefüggés állt fenn a Kínából származó támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár között.
6. AZ UNIÓS ÉRDEK
6.1. Előzetes megjegyzések
(733)
A Bizottság az alaprendelet 31. cikke alapján megvizsgálta, hogy a kárt okozó támogatással kapcsolatos fenti megállapítások ellenére fennáll-e olyan kényszerítő erejű ok, amelynek alapján arra a következtetésre lehet jutni, hogy ebben a konkrét esetben a kiegyenlítő intézkedések elfogadása nem szolgálná az Unió érdekét. E célból és az alaprendelet 31. cikkének (1) bekezdése értelmében az uniós érdek elemzését az összes érintett érdek értékelésére alapozták, beleértve az uniós gazdasági ágazatnak, a fotovillamos ágazat upstream és downstream piacain jelen lévő vállalatoknak, illetve az érintett termék importőreinek, felhasználóinak és fogyasztóinak az érdekeit is.
(734)
A párhuzamosan folyó dömpingellenes vizsgálat megindítását követően mintegy 150 gazdasági szereplő jelentkezett, akiket jelen vizsgálat keretében megfelelően figyelembe vettek. Egyedi kérdőíveket küldtek a független importőröknek, a downstream gazdasági szereplőknek (beleértve egy nyersanyagtermelőt és a vizsgált termék gyártási berendezéseinek szállítóit), az upstream gazdasági szereplőknek (beleértve a projektfejlesztőket és a telepítőket) és a BEUC-nek, amely egy fogyasztóvédelmi szervezet. A fotovillamos ágazat különféle szereplőit (az uniós gazdasági ágazatot, upstream és downstream gazdasági szereplőket) képviselő három szervezet is közölt információkat.
(735)
Azt állították, hogy az uniós érdek értékelése a gazdasági szereplők nem reprezentatív számára épült.
(736)
A Bizottság a következőképpen lépett kapcsolatba a különböző gazdasági szereplőkkel.
(737)
Az upstream és downstream gazdasági szereplők esetében: amint az a fenti (734) preambulumbekezdésben említést nyert, a Bizottság egyedi kérdőívet küldött körülbelül 150 gazdasági szereplőnek, köztük azoknak a független importőröknek, amelyek a vizsgálat megindítása után jelentkeztek, és ezáltal lehetőséget kaptak arra, hogy közöljék a Bizottsággal a vonatkozó adatokat. Huszonegy kitöltött kérdőív érkezett be. Emellett nem csak a kérdőívekre adott válaszokat, hanem az érdekelt felek által a határidőn belül benyújtott, ellenőrizhető és megfelelően alátámasztott észrevételeket és beadványokat is figyelembe vették a vizsgálat során, függetlenül attól, hogy ezek a felek válaszoltak-e a kérdőívre. Az AFASE például tagjai nevében észrevételeket nyújtott be a Bizottsághoz - ezek a fotovillamos ágazat gazdasági szereplői, akiket szintén elemeztek.
(738)
A független importőrök tekintetében a fenti (25) preambulumbekezdés alapján a Bizottság kapcsolatba lépett mind a 250 független importőrrel, amelyeket a panaszos nevezett meg, és az alaprendelet 27. cikkével összhangban kiválasztott egy ideiglenes mintát, amely kiterjedt a rendelkezésre álló idő alatt célszerűen kivizsgálható lehető legnagyobb reprezentatív importmennyiségre. Az ellenőrzés alapján azonban az ideiglenesen kiválasztott vállalatok közül csupán egy bizonyult valóban független importőrnek. A vizsgálat egy későbbi szakaszában olyan további független importőröket is megkérdeztek, amelyek a vizsgálat megindításakor benyújtottak mintavételi formanyomtatványt, de nem kerültek bele a mintába, hogy hajlandók lennének-e együttműködni a vizsgálatban. Közülük hatan igennel válaszoltak és kaptak egy kérdőívet, öten be is küldték válaszukat, a válaszok közül pedig három volt megfelelően teljes. A független importőrök végleges mintája tehát négy független importőrből áll, amelyek az érintett termék behozatalának 2-5 %-át képviselik. Ezzel az alacsony aránnyal kapcsolatban figyelembe kell venni, hogy az érintett termék Unióba irányuló behozatalának nagy részét nem független importőrök végzik.
(739)
Összefoglalva tehát az uniós érdek elemzése során a Bizottság az alábbi információkra támaszkodott:
-
a kérdőívre adott válaszok nyolc mintába felvett uniós gyártótól és négy mintába felvett független importőrtől, továbbá nyolc olyan upstream és tizenhárom olyan downstream gazdasági szereplőtől (hét projektfejlesztő/telepítő; hat olyan szolgáltató, amely a fotovillamos ágazatban is tevékeny), amelyeket abból a 150 gazdasági szereplőből választottak ki, amelyek a vizsgálat megindításakor jelentkeztek és megkapták az egyedi kérdőíveket;
-
a nyolc uniós gyártó, egy független importőr, két upstream gazdasági szereplő, négy downstream gazdasági szereplő (projektfejlesztők/telepítők) és egy szövetség telephelyén végzett helyszíni ellenőrzések során ellenőrzött adatok (lásd az ideiglenes dömpingellenes rendelet (17) preambulumbekezdését és a fenti (29) preambulumbekezdést)
-
más érdekelt felek, köztük szövetségek által benyújtott, az uniós érdekkel kapcsolatos adatok, valamint a fotovillamos ágazat európai fejlődésével kapcsolatos nyilvános adatok, különösen az EPIA „Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017” (A fotovillamos ágazat jövője a világpiacon 2013-2017 között) című kiadványa.
6.2. Az uniós gazdasági ágazat érdeke
(740)
A vizsgálati időszakban az uniós gazdasági ágazat közvetlenül mintegy 21 000 főt foglalkoztatott a hasonló termék gyártásában és értékesítésében.
(741)
A vizsgálat megállapította, hogy az uniós gazdasági ágazatot jelentős kár érte, amelynek oka a vizsgálati időszakban az érintett országból érkező támogatott behozatal volt. Emlékeztetni kell arra, hogy több kármutató kedvezőtlen tendenciát jelzett a figyelembe vett időszak alatt. Különösen az együttműködő uniós gyártók pénzügyi teljesítményéhez kapcsolódó kármutatók - vagyis a jövedelmezőség, a pénzforgalom, a befektetések megtérülése - esetében mutatkoztak súlyos hatások. A modulok és az elemek uniós gyártói 2011-ben és a vizsgálati időszakban valójában veszteséget termeltek. Ezért néhány uniós gyártó eleve gyártó létesítményei bezárására kényszerült, mások pedig a fizetésképtelenség küszöbén álltak. Intézkedések hiányában igen valószínűnek tűnik az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzetének további romlása.
(742)
A kiegyenlítő intézkedések elrendelése várhatóan helyreállítaná az uniós piacon a tisztességes kereskedelmi feltételeket, és lehetővé tenné az uniós gazdasági ágazat számára, hogy a hasonló termék árát hozzáigazítsa a termelési költségekhez, és ezzel javítsa jövedelmezőségét. Az ideiglenes intézkedések elrendelése várhatóan azt is lehetővé tenné az uniós gazdasági ágazat számára, hogy a figyelembe vett időszak alatt elvesztett piaci részesedésének legalább egy részét visszanyerje, ami kedvező hatással lenne általános pénzügyi helyzetére. Ezen túlmenően az uniós gazdasági ágazat tőkéhez való hozzájutása javulna, és további K+F beruházásokra és innovációra nyílna lehetősége a fotovillamossági piacon. Végezetül a vizsgálat azt is jelezte, hogy üzleti tevékenységüket azok az uniós gyártók is újrakezdhetik, amelyek a gyártással a kínai behozatal nyomására kényszerültek felhagyni. Összességében - e forgatókönyv szerint - nem csak az uniós gazdasági ágazat (vizsgálati időszakban) meglévő 21 000 munkahelye lenne biztosítva, hanem reális lehetőség nyílna a termelés további bővítésére és a foglalkoztatás növelésére.
(743)
Intézkedések hiányában a piaci részesedés további csökkenése várható, és az uniós gazdasági ágazat jövedelmezősége tovább eshet. Ez rövid és középtávon nem lenne fenntartható. Ennek következtében a piacról már kivonulni kényszerült nagyszámú uniós gyártón túlmenően más gyártók is fizetésképtelenséggel szembesülhetnek, ami rövid- és középtávon az uniós gazdasági ágazat eltűnését eredményezné, és ennek a meglévő munkahelyekre is jelentős hatása lenne.
(744)
Néhány érdekelt fél vitatta, hogy az uniós gazdasági ágazat számára előnyösek lennének a kiegyenlítő intézkedések, és azzal érveltek, hogy i. az intézkedések csökkenteni fogják az Unióban a fotovillamos termékek iránti keresletet, ezért az uniós gazdasági ágazat nem fogja tudni növelni eladásait, ii. az uniós gazdasági ágazat gyártó létesítményei kicsik, ezért nem tud kielégíteni bizonyos típusú berendezések iránti keresletet, például a tetőre telepített kereskedelmi és a talajra telepített nagyméretű berendezések esetében, iii. az uniós gyártók nem ígérnek megtérülést, iv. az elemekre vonatkozó vám kivetése gyakorlatilag megnöveli a modulok gyártási költségét az uniós gyártók számára, ezért az utóbbiak kevésbé lesznek keresettek a fogyasztók körében, v. a kínai behozatal jelentős csökkenése esetén egyéb harmadik országok gyártói valószínűleg kihasználják, hogy csökken a Kínából származó behozatal.
(745)
Azzal az állítással kapcsolatban, hogy az intézkedések miatt csökkenni fog a fotovillamos termékek iránti kereslet az Unióban, emiatt pedig az uniós gazdasági ágazat nem tudja majd növelni eladásait, meg kell jegyezni, hogy az érdekelt felek nem nyújtottak be ellenőrizhető bizonyítékot az intézkedések végrehajtása és a fotovillamos termékek iránti kereslet csökkenése közötti közvetlen kapcsolat létezéséről, holott bizonyított, hogy az utóbbit számos tényező befolyásolja.
(746)
Válaszul arra az állításra, amely szerint az uniós gazdasági ágazat gyártó létesítményei kicsik, és ezért nem tud kielégíteni bizonyos típusú berendezések iránti keresletet, például a tetőre telepített kereskedelmi és a talajra telepített nagyméretű berendezések esetében, meg kell jegyezni, hogy a vizsgálat szerint az uniós gazdasági ágazat rendelkezik mind a kereskedelmi-ipari berendezések (40 kW és 1 MW között), mind a közüzemi berendezések (1 MW és 10 MW között) szállításához szükséges kapacitással. Emellett a vizsgálat nem mutatta ki, hogy a különböző gyártók által előállított termékeket ne lehetne ugyanabban a projektben felhasználni. Emiatt ezt az állítást elutasították.
(747)
Nem volt megalapozott az az állítás sem, hogy az uniós gazdasági ágazatnak nem származna előnye az intézkedésekből, mert az uniós gyártók nem ígérnek gyors megtérülést, és a beruházási alapok nem finanszíroznak olyan projekteket, amelyekben uniós gyártású modulokat használnak. Mindenesetre a várakozások szerint az intézkedések bevezetése helyreállítja majd a tisztességes piaci viszonyokat, ami pedig meggyőzheti a bankszektor beruházóit arról, hogy az uniós gazdasági ágazat képes életképes projektek kidolgozására. Ezen indokok alapján a Bizottság az érvet elutasította.
(748)
Azzal az állítással kapcsolatban, hogy az elemekre vonatkozó vámok kivetése gyakorlatilag megnöveli a modulok gyártási költségeit az uniós gyártók számára, és a fogyasztók szemében az utóbbiak kevésbé lesznek keresettek, habár nem kizárt, hogy az árak bizonyos mértékű növekedése előfordulhat a vámok kivetése után, azt is figyelembe kell venni, hogy a rendelkezésre álló források szerint a modulok és az elemek ára csökkenő tendenciát mutat. Így az árak csökkenő tendenciája miatt valószínűleg csökkenni fog a modulok ára, még akkor is, ha az elemek költsége megnő az intézkedések nyomán. A szóban forgó gyártók dönthetnek úgy is, hogy Kína helyett az Unióból szerzik be az elemeket. Végül pedig az intézkedések bevezetése várhatóan növelni fogja az uniós elemgyártók kapacitáskihasználását, ezáltal megnő méretgazdaságosságuk, és csökkennek költségeik. Emiatt ezt az állítást elutasították.
(749)
A vizsgálat nem erősítette meg azt az állítást, hogy a kínai behozatalnak az intézkedések bevezetése miatti jelentős csökkenése esetén az uniós gazdasági ágazat helyett várhatóan egyéb harmadik országok használják majd ki a helyzetet. A vizsgálat nem tárt fel egyértelmű bizonyítékot arról, hogy egyéb harmadik országok az uniós piacra irányítanák exportjukat, különös tekintettel arra, hogy a rendelkezésre álló források előrejelzései szerint az egyéb harmadik országok piaca várhatóan bővülni fog, különösen Ázsiában. Végül pedig nincs arra utaló jel, hogy még ha az egyéb harmadik országokból származó behozatal nőne is a kínai behozatal csökkenése miatt, az uniós gazdasági ágazat ne tudna versenyezni az ezen országokból érkező behozatallal.
(750)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően néhány érdekelt fél azzal érvelt, hogy nem reális arra számítani, hogy fenntartható uniós ágazat alakul ki a modulok és elemek gyártására, mivel nincs olyan racionális szemléletű beruházó, amely az uniós gyártókba fektetné pénzét, amelyek állítólag kedvezőtlen költségstruktúrával rendelkeznek, és ezért nem tudnak versenyképes áron termelni. A vizsgálat nem erősítette meg, hogy az uniós gazdasági ágazat kedvezőtlen költségstruktúrával rendelkezik, ahogy azt az ideiglenes dömpingellenes rendelet (202) és (203) preambulumbekezdése kifejti. Ezért a támogatott behozatal megszűnése és a termelési kapacitások jobb kihasználása méretgazdaságossághoz fog vezetni, és lehetővé teszi az uniós gazdasági ágazat fenntarthatóvá válását. A fentiek alapján az érvelést elutasították.
(751)
A felek egyike azzal érvelt, hogy az uniós keresletet a betáplálási tarifák alakulása irányítja, és a befektetések várható megtérülése is ehhez kapcsolódik. Konkrétan azt állította, hogy ha a vámok miatt nőnek az árak az Unióban, és a betáplálási tarifák nem követik ezt a növekvő tendenciát, akkor a kereslet csökkenni fog, és az uniós gazdasági ágazatnak nem származik előnye a kivetett vámokból.
(752)
A fenti állításra a Bizottság azt válaszolja, hogy a betáplálási tarifák szintje és a fotovillamos berendezések telepítése iránti kereslet közötti összefüggés ellenére a vizsgálat során gyűjtött információk szerint a jövőbeli kereslet egyre kevésbé fog a betáplálási tarifáktól és más támogatási rendszerektől függni, mivel bizonyos típusú létesítmények addigra várhatóan az EU több részén is elérik a fotovillamos hálózati egyenértékűséget. Továbbá a befektetések várható megtérülését a tisztességes piaci árakra kell alapozni. Végül pedig habár nem kizárt, hogy az intézkedések bevezetése nyomán előfordulhat az árak bizonyos mértékű növekedése, meg kell jegyezni, hogy a rendelkezésre álló források szerint az árak átfogó tendenciája csökkenő jellegű. Ezt az érvet ennek megfelelően elutasították.
(753)
Az érdekelt felek rámutattak, hogy mivel a napelemek iránti keresletet a támogatási programok, különösen a betáplálási tarifák, valamint a villamos energia árának fogyasztói szintje (amely meghatározza a hálózati egyenértékűséget) hajtják fel, a kereslet árrugalmassága nagyon magas lehet. Noha az árak jelentős növekedése valóban a kereslet számottevő csökkenéséhez vezethet a piac érdekelt felek által is említett sajátos jellege miatt, ezt az érvet el kell utasítani, mivel az alábbi okok miatt nagyon valószínűtlen, hogy az intézkedések jelentős árnövekedést eredményeznének. Először is, az összes rendelkezésre álló forrás megerősíti, hogy az érintett termék árának a vizsgálati időszakban és azóta tapasztalt jelentős csökkenése folytatódni is fog. Másodszor, a Bizottság által elfogadott kötelezettségvállalás gazdasági hatása az, hogy a kínai exportáló gyártók az érintett terméket minimális, 60 c/W alatti importáron fogják szállítani, amely jóval alacsonyabb a vizsgálati időszak során megfigyelt árnál, és olyan mennyiségben, amely nagyjából megfelel a jelenlegi piaci részesedésüknek. Ezen az árszinten a kereslet várhatóan jelentősen csökkenni fog, ami elegendő keresletet biztosíthat a támogatási rendszerek által jelenleg nyújtott támogatás, és a hálózati egyenértékűség jelenlegi szintje mellett is. Továbbá a villamos energia végfelhasználói ára várhatóan nő majd, míg az érintett termék ára csökkenni fog. A kötelezettségvállalás egy indexációs képlettel biztosítja, hogy az érintett termék árának további csökkenését figyelembe vegyék a minimális importár meghatározása során. Ezért ezt az érvelést el kellett utasítani.
(754)
Több érdekelt fél is azzal érvelt, hogy az uniós gazdasági ágazat érdeke nem fontos, mivel az upstream és downstream ágazatok által teremtett többletérték sokkal fontosabb, mint az uniós gazdasági ágazat által a fotovillamossági értékteremtési láncban teremtett többletérték. A Bizottság nem vitatja azt a megállapítást, amely szerint a fotovillamos ágazat különböző szegmensei eltérő értéktöbbletet teremtenek. A vizsgálat megállapította, hogy az uniós gazdasági ágazat a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok következtében jelentős kárt szenvedett. Néhány uniós gyártó valóban már létesítményei bezárására kényszerült, és intézkedések hiányában további károk várhatóak. Mivel a fotovillamos ágazat összes szegmense szorosan kapcsolódik egymáshoz, az uniós termelés eltűnése a teljes fotovillamos ágazat számára káros lenne, mivel teljes mértékben a külső kínálatra lenne ráutalva. Ezért, valamint az ellátás biztonsága érdekében a Bizottság elutasította az érvelést.
(755)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél megismételte azt az állítást, hogy az érintett termék uniós gyártóihoz képest az upstream és downstream ágazatok által teremtett többletérték is fontos annak eldöntésében, hogy kivessenek-e kiegyenlítő vámokat. Ezzel kapcsolatban megállapítást nyert, hogy az uniós érdek értékelése során az intézmények nem vetették össze a vámok pozitív és negatív következményeit, amelyek érinthetik a különböző gazdasági szereplőket. Habár az upstream és downstream ágazatokra gyakorolt hatás csak kismértékű, az intézkedések lehetővé teszik majd az uniós ágazat számára, hogy a káros támogatás hatásait követően helyreálljon.
(756)
Egy fél vitatta az intézkedések bevezetésével biztosítható munkahelyek számát. Azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat körülbelül 6 000 főt foglalkoztat, nem pedig 25 000-et, amint az az ideiglenes dömpingellenes rendelet (229) preambulumbekezdésében szerepel.
(757)
Bizonyítékot azonban nem szolgáltattak ennek alátámasztására, ezért az állítást elutasították. A Bizottság tisztázza, hogy a lemezeknek a vizsgált termékek köréből történő kizárása esetén az uniós gazdasági ágazatban foglalkoztatott személyek száma a vizsgálati időszakban körülbelül 21 000 volt. Az érdekelt felek nem bizonyították, hogy az uniós gazdasági ágazatban foglalkoztatott személyek száma a vizsgálati időszak óta jelentősen változott volna.
(758)
Következésképpen a vizsgálat igazolta, hogy az uniós gazdasági ágazat jelentős kárt szenvedett a Kínából származó támogatott behozatal miatt, mivel a beruházásokat nem tudta jövedelmező eladások segítségével fedezni. Az intézkedések bevezetése várhatóan helyreállítja az uniós piacon a tisztességes kereskedelmi feltételeket, és lehetővé teszi az uniós gazdasági ágazat számára, hogy egyenlő feltételek mellett versenyezhessen. A Kínából származó behozatal várható csökkenése lehetővé teszi majd az uniós gazdasági ágazat számára, hogy növelje eladásait az Unióban, és ezáltal rövidtávon jobban kihasználja a rendelkezésére álló termelési kapacitásokat. Ez pedig méretgazdaságossághoz vezethet. Habár elképzelhető, hogy a hasonló termék ára az intézkedések nyomán rövid idő alatt megnő, az árak összességében csökkenő tendenciája várhatóan fennmarad, köszönhetően egyrészt a vizsgált termék előállítási költségeinek további csökkenésének, másrészt pedig a harmadik országok olyan gyártói által kifejtett versenynyomásnak, amelyek szintén beszállnának az uniós piacon folyó versenybe.
(759)
Ennek megfelelően a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy a végleges kiegyenlítő intézkedések bevezetése az uniós gazdasági ágazat érdekét szolgálná.
6.3. A független importőrök érdeke
(760)
Amint az a fenti (26) preambulumbekezdésben említést nyert, a mintába felvett importőrök helyzetét is megvizsgálták.
(761)
Összességében a vizsgálati időszakban a négy együttműködő független importőr által az érintett termékkel kapcsolatban végzett tevékenység ezek teljes üzleti tevékenységének 60-100 %-át tette ki. Emellett a négy együttműködő független importőr az importált modulok mennyiségének 16-100 %-át szerezte be Kínából, közülük pedig csak egy importált kizárólag az érintett országból. A vizsgálati időszakban az érintett termékhez kapcsolódó tevékenység tekintetében a négy együttműködő importőr jövedelmezősége átlagosan 2,3 % körüli volt.
(762)
Egy érv szerint az érintett termékre vonatkozó intézkedések elrendelése kedvezőtlenül fogja érinteni az importőrök üzleti tevékenységét. Először is a vámok kivetése nem feltétlenül eredményezi a Kínából történő behozatal megszűnését. Másodszor, noha az intézkedések elrendelése - az egyéb harmadik országokból érkező behozatal valószínű emelkedése miatt - kedvezőtlenül hathat a kizárólag Kínából beszerző importőrök pénzügyi helyzetére, az ilyen importőröknek lehetősége lesz beszerzési forrás váltására.
(763)
Egy érdekelt fél azzal érvelt, hogy a vámok által a független importőrökre kifejtett hatást alábecsülték, mivel ha vámot vetnek ki, nincs olyan egyértelmű alternatív beszerzési forrás, amely helyettesíthetné az érintett termék kínai behozatalát, és hogy a beszerzési forrás megváltoztatása bonyolult feladat, mivel a gyártás nagy része Kínában folyik, és ez jelentős kiegészítő költségekkel járna.
(764)
Ezzel kapcsolatban nem szabad elfelejteni, hogy az intézkedések bevezetése nem feltétlenül eredményezi az érintett termék Kínából történő behozatalának megszűnését. A vizsgálatból kiderült, hogy a Kínából származó behozatal lehetséges csökkenése különösen azokat az importőröket érinti majd, amelyek az érintett terméket kizárólag Kínából szerzik be, ami a négy együttműködő független importőr közül csak egynek az esetében volt igaz. Nem volt kizárt, hogy az intézkedések által a független importőrök pénzügyi helyzetére gyakorolt hatás negatív lesz, de megállapították, hogy ez főként attól függ majd, hogy képesek lesznek-e beszerzési forrásaik lecserélésére, vagy hogy a lehetséges árnövekedésnek legalább egy részét át tudják-e hárítani vevőikre. A terméket Kína mellett más forrásokból is beszerző vagy az érintett termék mellett más termékeket is importáló gazdasági szereplők esetében még alacsonyabb lesz a negatív hatás. Ezért a Bizottság úgy véli, hogy habár az érintett termék importőreire gyakorolt hatás negatív lesz, ez a legtöbb esetben nem lesz jelentős.
(765)
Egy független importőr azzal érvelt, hogy hosszú ideig tartó munkára és jelentős pénzügyi beruházásra van szükség, mielőtt el tudják fogadni egy új gyártó termékeit. Ezzel kapcsolatban a végleges nyilvánosságra hozatalt követően azt állították, hogy a helyszíni látogatás során átadták az ellenőrző csoportnak a bizonyítékokat arra a hosszú távú tesztelésre vonatkozó követelményre vonatkozóan, amelyet az importőröknek teljesítenie kell, mielőtt úgy döntenek, hogy adott exportőrtől vásárolnak.
(766)
A Bizottság elismeri, hogy az importőr és a gyártó között egy új kapcsolat létrehozása további költségekkel jár, és időbe telik (pl. a termék tesztelése miatt). Ez azonban nem lényegesebb, mint a piacon folyó tisztességes verseny helyreállításának szükségessége. Ugyanakkor a beszállítóváltás kockázata szokásosan együtt jár az importőrök üzleti tevékenységével, és azzal áll összefüggésben, hogy amint a fotovillamossági piac éretté válik, folyamatosan változik (pl. csődök, konszolidációk), ami beszállítóváltást tesz szükségessé. Emellett feltételezhető, hogy a folyamatosan piacra kerülő új típusú modulokat is tesztelni kell (pl. új hatékonysági jellemzők tekintetében). Ezzel kapcsolatban az új termékek tesztelése (még akkor is, ha ugyanattól a beszállítótól származnak) láthatólag szokványos és nem szokatlan tevékenység. Ennélfogva az érvet elutasították.
(767)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően két érdekelt fél megismételte azt az állítást, amely szerint a független importőrök érdekét nem vették megfelelően figyelembe. Egy érdekelt fél azt állította, hogy mivel a további együttműködő importőrök által a kérdőívre adott válaszoknak nem volt nem bizalmas jellegű változata, az érdekelt felek nem tudtak megfelelő értékelést végezni. Megkérdőjelezte a Bizottság értékelését azzal a lehetőséggel kapcsolatban, hogy az egyéb harmadik országokból az Unióba irányuló behozatal nőni fog, és ezáltal az importőrök másik beszállítót kereshetnek, mivel a harmadik országok piacai állítólag fellendülést mutatnak. Ezért az érdekelt fél azt állította, hogy ez a feltételezés ellentétes a fenti (749) preambulumbekezdésben megfogalmazott következtetéssel, amely szerint az egyéb harmadik országokból származó behozatal nem lesz jelentős. Egy másik érdekelt fél megkérdőjelezte, hogy a Bizottság tiszteletben tartotta-e a megkülönböztetés tilalmának elvét, hiszen a Bizottság értékelésében több figyelmet fordítottak az uniós gyártókra, mint a többi gazdasági szereplőre.
(768)
Először is igazolást nyert, hogy az ideiglenes dömpingellenes rendelet közzétételét követően a további együttműködő importőrök által a kérdőívre adott válaszok nem bizalmas jellegű változatát belefoglalták az érdekelt felek által megtekinthető aktába. Másodszor nincs ellentmondás azon feltételezés, hogy nőhet az egyéb harmadik országokból származó behozatal a kínai behozatal csökkentése miatt, valamint aközött, hogy ez a növekedés nem lesz jelentős, mivel világszerte nő a fotovillamos berendezések telepítése iránti kereslet. Ugyanakkor mivel az uniós gazdasági ágazat várhatóan visszaszerzi piaci részesedése egy részét, amellyel korábban a Kínából származó termékek rendelkeztek, nem lehet kizárni, hogy a független importőrök forgalma csökken. Megállapításra került azonban, hogy a fotovillamossági piac mérete hosszú távon várhatóan tovább nő majd, mivel egyre több helyszínen érik el a hálózati egyenértékűséget. Végül pedig a Bizottság egyértelművé kívánja tenni, hogy - mint minden piacvédelmi vizsgálatban - bár az uniós gazdasági ágazat helyzetét annak megállapítása érdekében vizsgálták, hogy a támogatott behozatal miatt jelentős kárt szenvedett-e, az uniós érdek elemzése során az uniós gazdasági ágazat érdekét az egyéb gazdasági szereplőkkel azonos alapon értékelték, ideértve a független importőröket is. A Bizottság tisztázza továbbá, hogy annak vizsgálatát, hogy az uniós gazdasági ágazatot jelentős kár érte-e, elsősorban az alaprendelet 8. cikkének (4) bekezdése szabályozza, amely meghatározza a vizsgálattal kapcsolatos minimumkövetelményeket. Az uniós érdeket csak akkor elemzik, ha az alaprendelet 31. cikkében meghatározott követelmények alapján megállapítják, hogy kárt okozó támogatásról van szó. Ezért a Bizottság úgy véli, hogy az intézkedések által bizonyos importőrökre - különösen azokra, amelyek kizárólag Kínából szerzik be a terméket - várhatóan gyakorolt negatív hatás nem jelentősebb, mint az intézkedések előnyei az uniós gazdasági ágazat számára, illetve a tisztességes versenyből fakadó közép- és hosszú távú előnyök az uniós fotovillamossági piac számára.
(769)
Ennek megfelelően a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy az intézkedések javasolt szinten történő elrendelésének lehet bizonyos kedvezőtlen hatása az érintett termék független importőreinek helyzetére.
6.4. Az upstream gazdasági szereplők érdeke
(770)
Az upstream gazdasági szereplők főként a vizsgált termék nyersanyagainak előállításával és gyártó berendezéseinek gyártásával és tervezésével foglalkoznak. Nyolc kitöltött kérdőív érkezett az upstream gazdasági szereplőktől. Két ellenőrző látogatásra került sor, egy nyersanyagtermelőnél és a gyártó berendezések egy gyártójánál.
(771)
A vizsgálati időszakban a nyolc upstream gazdasági szereplő vizsgált termékkel kapcsolatos tevékenységének teljes tevékenységükhöz viszonyított aránya változó volt, és ez csak egy együttműködő vállalat esetében képviselte 100 %-ban az üzleti tevékenységet, a többiek esetében az arány 6 % és 80 % között változott. A vizsgálati időszakban az érintett termékhez kapcsolódó tevékenység átlagosan az együttműködő upstream gazdasági szereplők teljes tevékenységének mintegy 41 %-át képviselte. Munkahelyek tekintetében a nyolc upstream gazdasági szereplő a vizsgálati időszakban mintegy 4 200 főt foglalkoztatott. A jövedelmezőség szegmensenként és vállalatonként a magas értékek és a kissé negatív jövedelmezőség között változott. A vizsgálat azt mutatta, hogy a negatív jövedelmezőségű gazdasági szereplőkre kedvezőtlenül hatott az uniós gazdasági ágazat leromlott helyzete - mivel az elvesztett ügyfelek némelyike a vizsgált termék uniós gyártója volt - és a felhasználás csökkenése. Miután kizárták a lemezeket a vizsgált termékek köréből, e termék uniós gyártói számára előnyösnek bizonyult a vámok kivetése, mivel az uniós gazdasági ágazat várhatóan növeli elem- és modulgyártását.
(772)
Az upstream gazdasági szereplők értékesítései kiterjedtek az Unióra, Kínára és egyéb harmadik országokra. A vizsgálati időszakban az értékesítés újrafelosztása átlagosan az uniós értékesítések mintegy 20 %-ának, a Kínába irányuló értékesítések csaknem 50 %-ának és az egyéb harmadik országokba irányuló értékesítések mintegy 30 %-ának felelt meg.
(773)
Az upstream ágazatban néhány fél azt állította, hogy a kiegyenlítő intézkedések elrendelése kedvezőtlenül érintené üzleti tevékenységüket, mivel Kína a fő exportpiacuk. Azzal érveltek, hogy a vámok jelentősen korlátoznák az érintett terméknek Kínából az Unióba irányuló behozatalát, és ennek következtében Kína korlátozná a poliszilícium és a gyártó berendezések Unióból érkező behozatalát. Azt állították, hogy ennek következtében az upstream uniós gazdasági szereplőknek üzleti tevékenységüket le kellene építeniük, és csökkenteniük kellene a foglalkoztatást.
(774)
Meg kell jegyezni, hogy a vám célja nem az érintett termék Kínából történő behozatalának megszüntetése, hanem az egyenlő versenyfeltételek helyreállítása. Így a kínai behozatal továbbra is elláthatja az uniós piacot, de tisztességes árakon. Emellett a vizsgálat igazolta, hogy az upstream uniós gyártók világszerte különféle nemzeti piacokon vannak jelen, ezért nem függnek kizárólagosan a Kínába irányuló exporttól. Emiatt ésszerűen feltételezhető, hogy a fotovillamos termékek világpiacán az upstream uniós gazdasági szereplők valószínűleg képesek lesznek kiegyenlíteni a Kínába irányuló export esetleges csökkenését a többi piacra történő exporttal, ami a nyilvánosan hozzáférhető tanulmányok szerinti várhatóan nőni fog. A kínai fotovillamossági piac mindenesetre máris jelentős gyártási többletkapacitással szembesül, és emiatt kétséges, hogy az uniós gépgyártók rövid- illetve középtávon sokkal több gyártó berendezést tudnának értékesíteni Kínában.
(775)
Az érdekelt felek azzal érveltek, hogy a fotovillamossági értékteremtési láncban az input nagy része az Unióból származik, és a vámok kivetése esetén megszűnhet ez az előnyös helyzet. A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél rámutatott, hogy az intézkedések nyomán Kína is intézkedéseket vezethet be az uniós termékek tekintetében.
(776)
E tekintetben az uniós piacot várhatóan a vámok kivetése esetén is a kínai behozatal látja majd el. Emellett a fotovillamos szektorral kapcsolatban rendelkezésre álló források, például az EPIA „Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017” című kiadványának előrejelzései szerint az uniós kereslet lehetséges csökkenése csak rövid távú lesz (2013-ban és 2014-ben), és hogy az uniós fogyasztás a következő években ismét növekedni fog. Emellett a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok megszüntetése révén lehetővé válhat a fenntartható növekedés kialakítása az uniós fotovillamossági piacon közép- és hosszú távon, amiből az összes uniós gazdasági szereplőnek előnye származik. Végül pedig ami azt az érvet illeti, hogy Kína szintén élhet a szóban forgó intézkedések bevezetésével, a Bizottság emlékeztet arra, hogy Kína, mint minden WTO-tagország, csak indokolt esetben indíthat piacvédelmi vizsgálatot, és ennek a vizsgálatnak meg kell felelnie a WTO szigorú szabályainak. A Bizottság minden ilyen vizsgálatot nyomon követ annak biztosítása érdekében, hogy betartsák a WTO szabályait. Ezt az érvet ennek megfelelően elutasították.
(777)
Néhány fél vitatta azt az érvet, hogy a fotovillamossági upstream uniós gazdasági szereplők Kínába irányuló csökkenő exportját ellensúlyozhatja az egyéb piacokra irányuló export, mivel szerintük a vámok világszerte csökkenteni fogják a termékek iránti keresletet.
(778)
E tekintetben először is meg kell jegyezni, hogy a kínai behozatal várhatóan nem fog teljesen megszűnni a vámok miatt. Emellett a vizsgálat során gyűjtött információk nem állapítottak meg összefüggést a Kínából származó behozatal uniós piacon megfigyelhető alakulása, és a Kínából egyéb piacokra irányuló exportok között. Emellett a rendelkezésre álló források, például az EPIA „Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017” című kiadványának előrejelzései szerint a fotovillamossági piac a következő években világszerte növekedni fog. Ami a kínai fotovillamossági piacot illeti, vannak arra utaló jelek, hogy Kínában számottevően növekedni fog a háztartási fogyasztás (pl. az EPIA szerint is). A fentiek tekintetében az upstream gazdasági szereplők Kínába irányuló exportja várhatóan nem fog jelentősen csökkenni az intézkedések bevezetése miatt.
(779)
Meg kell jegyezni továbbá, hogy az uniós kereslet 2013-as és 2014-es csökkenése negatív hatást gyakorolhat az upstream gazdasági szereplőkre. Ez azonban nem köthető a vámokhoz, legalábbis az esetek többségében. Emellett a fotovillamos-ágazat számára gépeket előállító uniós gyártók Kínába irányuló exportjai a Kínában meglévő jelentős tartalékkapacitás miatt nem valószínű, hogy jelentősen növekednének, még akkor sem, ha a kínai gyártók növelik gyártási mennyiségüket. Végül pedig a vizsgálat során összegyűjtött információk szerint a gépgyártókat érintheti a fotovillamos/napenergetikai ágazatra vonatkozó 12. kínai ötéves terv is, amely szerint 2015-re a gyártó berendezések 80 %-ának a Kínából kell származnia. Amennyiben ezt a változást a WTO szabályainak betartásával érik el, ez tovább korlátozhatja majd az uniós gépgyártók lehetőségét arra, hogy a kínai piacon versenyezzenek. A fenti érv ennek megfelelően elutasításra került.
(780)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azzal érvelt, hogy a fotovillamos napenergetikai ágazatra vonatkozó 12. ötéves terv csak néhány általános irányelvet tartalmaz, amelyek nem kötelező jellegűek, mivel nem határoznak meg végrehajtási hatásköröket, ezért ezt nem kell arra utaló jelnek tekinteni, hogy korlátozzák az uniós gépgyártók lehetőségét arra, hogy a kínai piacon versenyezzenek. Ezzel kapcsolatban a Bizottság megjegyzi, hogy a kínai kormány a fotovillamos ágazatot a 12. ötéves tervben a stratégiai ágazatok közé sorolta, és külön tervet adott ki a fotovillamos napenergetikai ágazat vonatkozásában. Ebben a tervben a kínai kormány hangot adott az „elöljáró vállalatok” és „kulcsfontosságú vállalatok” számára biztosított támogatásának, kötelezettséget vállalt arra, hogy „előmozdítja a fotovillamos ágazatot érintő különböző támogatási politikák végrehajtását”, és „megfogalmazza az ágazati, pénzügyi, adóügyi… támogatási politikák átfogó előkészítését”. Emellett a terv, mivel olyan alapvető irányelveket határoz meg, amelyeket a kínai gazdasági ágazatnak öt év alatt teljesítenie kell, nagy hatást gyakorol az üzleti környezetre, úgy Kínában, mint a Kínával üzleti kapcsolatban álló országokban is. A fentiek tekintetében egyértelmű jelek mutatnak arra, hogy a terv korlátozza a kínai elemgyártók választási szabadságát és a kínai piacra exportáló, gyártóberendezéseket előállító uniós gyártók által kifejtett versenynyomást. Ezért ezt az érvet elutasították.
(781)
Az egyik együttműködő nyersanyagtermelő vitatta azt a lehetőséget, amely szerint más piacok kompenzálhatják a kínai piac csökkenő termelését, mivel Kínában jelentős beépített termelési kapacitás található, amely nem építhető fel könnyen máshol. Ez az érv elutasításra került, mivel nincsen arra utaló jel, hogy csökkenne a termelés a kínai piacon.
(782)
Egy érdekelt fél vitatta az upstream ágazatban foglalkoztatottaknak az ideiglenes dömpingellenes rendelet (236) preambulumbekezdésben említett számát. A Bizottság tisztázza, hogy a 4 200 fős létszám az együttműködő upstream gazdasági szereplők, például a berendezések gyártói és a poliszilícium szállítói által a kérdőívben megadott adatokon alapul, és nem a teljes ágazatra vonatkozik
(783)
A fentiekre figyelemmel a Bizottság megállapította, hogy a kiegyenlítő intézkedések gépgyártókra gyakorolt hatása nem lenne jelentős, ugyanakkor a nyersanyag-beszállítókra gyakorolt hatás rövid távon kedvezőtlen lehet, figyelemmel a Kínába történő értékesítések esetleges csökkenésére.
6.5. A downstream gazdasági szereplők érdeke
(784)
A downstream gazdasági szereplők jobbára a projektfejlesztés, a forgalmazás, a hírközlés, illetve a fotovillamos berendezések telepítése területén tevékenykednek. A downstream gazdasági szereplők közül tizenhárman válaszoltak a kérdőívre, ebből heten üzemeltetők voltak, amelyek tevékenysége közvetlenül kapcsolódik a hasonló termékhez (konkrétan a projektfejlesztőké és a telepítőké), hatan pedig a fotovillamos ágazatban aktív szolgáltatók (logisztika, szállítás, PR stb.), azaz olyan üzemeltetők, amelyek tevékenysége nem kapcsolódik közvetlenül a vizsgált termékhez. A kitöltött kérdőívek közül az egyiket egy független importőr küldte be, amelyről kiderült, hogy a downstream gazdasági szereplőnek minősül, mivel fő tevékenysége a telepítés (lásd a fenti (25) preambulumbekezdést).
(785)
Az ideiglenes dömpingellenes rendelet (242) preambulumbekezdésében megállapították, hogy a downstream gazdasági szereplők (telepítők és projektfejlesztők) által a vizsgált termékkel kapcsolatban végzett tevékenység és a teljes tevékenységük viszonya változó. A vizsgálati időszakban ez átlagosan 41 %-nak felelt meg. A vizsgálati időszakban az együttműködő gazdasági szereplők érintett termékhez kapcsolódó tevékenységeinek jövedelmezősége átlagosan 11 % körüli volt. Munkahelyek tekintetében a hét downstream gazdasági szereplő a vizsgálati időszakban mintegy 550 főt foglalkoztatott.
(786)
Több fél is vitatta a downstream gazdasági szereplőkkel kapcsolatos adatok reprezentativitását az árbevétel, a jövedelmezőség és a foglalkoztatás tekintetében, amelyeket a Bizottság a hét downstream gazdasági szereplő által a kérdőívekre adott válaszokból vezetett le. Az AFASE benyújtott egy „felmérést”, amelyet tagjai (telepítők) részvételével végzett el, annak szemléltetésére, hogy a telepítők többsége számára a fotovillamossági tevékenységek jelentik a fő bevételi forrást. Az AFASE azt állította továbbá, hogy a downstream gazdasági szereplők, különösen a telepítők az ideiglenes dömpingellenes rendelet (242) preambulumbekezdésében foglaltakkal ellentétben csupán egyszámjegyű haszonkulcsot érhetnek el, ami nem tenné lehetővé a vámok hatásainak átvállalását.
(787)
Ami az ideiglenes dömpingellenes rendeletben használt adatok reprezentativitását illeti, a Bizottság az összes olyan adatot felhasználta, amelyeket az egyedi kérdőívet kitöltő, downstream gazdasági szereplők nyújtották be, valamint az AFASE által benyújtott adatokat is, amint az a fenti (737) preambulumbekezdésben említést nyert.
(788)
Azzal az állítással kapcsolatban, hogy a fotovillamos tevékenységek képezik a telepítők fő bevételi forrását, a hét downstream gazdasági szereplő (telepítők és projektfejlesztők) által benyújtott kérdőívek további elemzése megerősítette, hogy a vizsgált hasonló termékhez közvetlenül kapcsolódó tevékenység e gazdasági szereplők teljes tevékenységének átlagosan körülbelül 42 %-át képviseli, a jövedelmezőség pedig átlagosan 11 % volt. Ha azonban figyelembe vesszük tevékenységeiket (amelyek nem kapcsolódnak közvetlenül a vizsgált termékhez), átfogó jelentőségük a hét gazdasági szereplő közül három esetében jelentősen megnő. Ennek eredményeképpen a vizsgálati időszakban körülbelül 45 %-ról 100 %-ra nő ez az arány. Emellett a hét gazdasági szereplő (telepítők és projektfejlesztők) tekintetében a fotovillamossági tevékenység jövedelmezősége, ideértve a vizsgált termékhez nem közvetlenül kapcsolódó tevékenységeket is, átlagban 9 % lenne. A foglalkoztatás a hét gazdasági szereplő tekintetében - ideértve a vizsgált termékhez nem közvetlenül kapcsolódó tevékenységeket is - a vizsgálati időszakban körülbelül 660 teljes munkaidős munkahelyet jelentene. A fotovillamos projekteken és telepítéseken kívül ezek a gazdasági szereplők szélerőművek telepítésével és elektromos berendezések gyártásával is foglalkoztak.
(789)
A Bizottság úgy véli, hogy az intézkedések által a downstream gazdasági szereplőkre gyakorolt hatást elsősorban a vizsgált termékhez közvetlenül kapcsolódó tevékenységük tekintetében kell értékelni, amelyen a vizsgálati időszakban átlagosan 11 %-os jövedelmezőséget értek el. A következtetések azonban még akkor sem változnak meg számottevően, ha a vizsgált termékhez közvetlenül nem kapcsolódó átfogó fotovillamos tevékenység alapján végzik az értékelést, hiszen a különböző figyelembe vett tényezők, mégpedig a jövedelmezőség és a vám részben történő átvállalásának lehetősége, összességében nem változnak jelentősen (az átlagos jövedelmezőség 11 %-ról 9 %-ra csökken). A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél, amely telephelyén a Bizottság ellenőrző látogatást tett, vitatta a telepítők és a projektfejlesztők jövedelmezőségével kapcsolatos következtetés reprezentativitását, amely, az ő esetében legalábbis, egyetlen ügyleten alapul. Ezt az érvet el kellett utasítani, mert a Bizottság a downstream gazdasági szereplők jövedelmezőségét a downstream gazdasági szereplők által a kérdőívre adott válaszokban benyújtott összes adat alapján számította ki.
(790)
Az AFASE által a tagjai körében elvégzett felmérés tekintetében először is meg kell jegyezni, hogy valamennyi gazdasági szereplőnek módjában állt jelentkezni a vizsgálat megindításakor, és válaszolhattak a downstrean gazdasági szereplők számára kidolgozott kérdőívre, amely a vámok által e gazdasági szereplőkre gyakorolt hatás értékeléséhez szükséges információk összegyűjtésére szolgált. Másodszor, a telepítőket nem nevezték meg a felmérésben, ami pedig lehetetlenné tette például a megadott adatok jelentőségének és megbízhatóságának ellenőrzését. Harmadszor pedig, habár a felmérésben több kérdés is vonatkozott arra, hogy a telepítők képesek-e átvállalni a lehetséges vámok hatását, a felmérés nem foglalkozott az e telepítéssel foglalkozó gazdasági szereplők által a vizsgálati időszakban elért nyereséggel, ezáltal pedig figyelmen kívül hagyta az intézkedések hatásának értékelése szempontjából fontos elemek egyikét. Következésképpen a benyújtott felmérésből nem lehet érdemi következtetéseket levonni.
(791)
Felmerült az az érv, hogy az intézkedések nem szolgálják az Unió érdekét, mivel emelni fogják a modulok árát, ami visszatartja a végfelhasználókat/fogyasztókat a berendezések telepítésétől. Ezért előfordulhat, hogy a downstream gazdasági szereplőknek sokkal kevesebb megrendelése lesz, és üzleti tevékenységüket le kell építeniük. Ez az értékelés a Prognos által a vizsgálat során benyújtott, a munkahelyek számának lehetséges csökkenéséről szóló tanulmányon alapult. A tanulmány szerint a vám kivetésével az uniós fotovillamossági piac munkahelyeinek nagy része veszélybe kerül. A tanulmány az Európai Fotovillamos ágazat Szövetségének (EPIA) becsléseit használja fel, amelyek szerint a 2011-ben az uniós fotovillamossági piac valamennyi szakaszában - beleértve az uniós gyártókat, importőröket, illetve az upstream és downstream gazdasági szereplőket - a közvetlen munkahelyek száma 265 000. A közvetlenül a fotovillamos ágazatban foglalkoztatottak 2011. évi összesített számából kiindulva a Prognos tanulmánya azt a következtetést vonja le, hogy a vám mértékétől függően három éven belül a 265 000 munkahelyből akár 242 000 is megszűnhet. A munkahelyek legnagyobb mértékű megszűnése állításuk szerint a downstream piacon fog bekövetkezni, ahol a Prognos becslései szerint 2011-ben mintegy 220 000 főt foglalkoztattak.
(792)
A vizsgálat nem igazolta a fenti forgatókönyvet, és az uniós fotovillamossági piacon létező közvetlen munkahelyek tekintetében 2011-re, a vizsgálati időszakra és 2012-re jóval kisebb számot állapított meg.
(793)
A vizsgálat először is kétségeket ébresztett az EPIA által a közvetlenül a fotovillamos ágazatban foglalkoztatottak teljes számára vonatkozóan adott becslés pontosságát illetően. Különösen az EPIA-nál tett ellenőrző látogatás során derült arra fény, hogy pontatlanok voltak azok az alapadatok, amelyekből a 265 000 fős létszámot megállapították, és azokból ilyen következtetés nem vonható le. Az ellenőrző látogatás során gyűjtött információk valójában arra utalnak, hogy a közvetlenül a fotovillamos ágazatban foglalkoztatottak 2011-re megállapított száma akár 20 %-os hibahatárt is tartalmazhat. Ezen túlmenően a becslés az Európai Unión kívüli más európai országokra, illetve a vékonyréteg termékekhez kapcsolódó foglalkoztatásra is kiterjed, ami e vizsgálat hatókörén kívül esik.
(794)
A Bizottság tisztázza, hogy az EPIA-nál tett ellenőrző látogatás során fény derült a szövetség által a közvetlenül a fotovillamos ágazatban foglalkoztatottak teljes számára vonatkozóan tett becslés 20 %-os hibahatárára, amely az értékteremtési lánc előző és következő lépcsőjét is érintheti. Ez bizonyítja, hogy milyen nehéz a downstream ágazatban jellemző foglalkoztatással kapcsolatban pontos számadatokat meghatározni, mivel az adatgyűjtéshez kevés forrás áll rendelkezésre, és ezek gyakran ellentmondanak egymásnak.
(795)
E kétségek ellenére - még ha az intézkedések hatásának elemzése céljából a foglalkoztatottak számára vonatkozó eredeti becslést használjuk is - a következő észrevételeket kell tennünk. A becslés a 2011-ben az európai fotovillamos ágazatban foglalkoztatottakra vonatkozik, ami igen erős összefüggésben állt az abban az évben az Unióban telepített fotovillamos berendezések igen nagy számával (mintegy 20 GW). Ésszerűen feltételezhető, hogy a telepítések számának csökkenésére figyelemmel - a vizsgálati időszakban 17,5 GW, 2012-ben pedig 15 GW - a downstream ágazatokban a telepítéshez közvetlenül kapcsolódó munkahelyek száma ugyanilyen mértékben csökkent. Ezzel kapcsolatban a nyilvánosan hozzáférhető szaksajtóban az szerepel, hogy Németországban - a legnagyobb nemzeti piacon - 2011-2012-ben a fotovillamos ágazatban a foglalkoztatottak száma 128 000-ről 100 000-re csökkent, beleértve a gyártói oldal munkahelyeit is. Ezen túlmenően a vizsgálat komoly kétséget ébresztett abban a vonatkozásban, hogy a számadatban kizárólag a teljesen a fotovillamos gazdasági ágazatot kiszolgáló teljes munkaidős munkahelyek szerepelnek-e. Ebben a vonatkozásban a vizsgálat megállapította, hogy különösen a downstream piacon (telepítés) a fotovillamossági tevékenység csak része egy jóval tágabb üzleti tevékenységnek, és az elsődleges üzleti tevékenység a fűtés- vagy villamossági szerelés, vízvezeték-szerelés stb.
(796)
A fentiekre figyelemmel valószínű, hogy az intézkedések elrendelése a vizsgált termék uniós árainak emelkedést okozza, ezáltal rövid távon csökkenhet az új fotovillamos berendezések telepítésének száma. Mindazonáltal a piac e részén a munkahelyeket csak korlátozott mértékben érheti kedvezőtlen hatás a következők miatt. Először is a fotovillamossággal összefüggő tevékenység - legalábbis a telepítők egy részénél - csak egy részét képezi az üzleti tevékenységnek, és szezonális jellegű is. Ezért a telepítőknek módjukban áll, hogy a fotovillamos berendezések telepítése iránti kereslet csökkenése esetén más tevékenységeket végezzenek. Mivel az uniós szinten megállapított, megújuló energiával és hatékonysággal kapcsolatos célkitűzések jogilag kötik a tagállamokat, a napelemes berendezések telepítése iránti csökkenő kereslet várhatóan a megújuló villamos energia és az energiahatékonyság más formái iránti megnövekedett keresletté alakul. A downstream ágazatban foglalkoztatottak közül sokan valószínűleg rendelkeznek olyan szakismerettel, hogy kihasználhassák a szomszédos ágazatokban megnövekedett keresletet. Másodszor, figyelemmel a downstream piacon jelenleg elérhető haszonra (lásd a fenti (785) preambulumbekezdést), a telepítők az áremelkedés hatásait részben át tudják vállalni, és ezzel mérsékelhető a végső árakra és a fotovillamos berendezések telepítése iránti keresletre gyakorolt hatás.
(797)
A vámok kivetésétől függetlenül a fotovillamos berendezések telepítése iránti keresletre vonatkozó, nyilvánosan elérhető előrejelzések azt jelzik, hogy a kereslet 2013-ban valószínűleg szűkülni fog, a 2013-as telepítések tekintetében 9,8-16,5 GW közötti szintre, amely mindenképpen kedvezőtlenül hathat a downstream piac munkahelyeinek számára.
(798)
Végezetül emlékeztetni kell arra, hogy a fotovillamos árak emelkedése valószínűleg mindenképpen bekövetkezett volna, mivel az uniós piacot ellátó kínai gyártás jórészt veszteséges, ami nem fenntartható helyzet.
(799)
Ami a munkahelyek megszűnését illeti, a vizsgálat során gyűjtött információk megerősítették, hogy a downstream ágazatban azért szűntek meg a munkahelyek, mert az Unióban 2011 és 2012 között körülbelül 5 GW-tal csökkent a fotovillamos berendezések telepítése iránti kereslet. Ezeket a munkahelymegszűnéseket nem lehet az intézkedésekhez kötni, mivel a piaci fejleményeket tükrözték. Emellett a kereslet további csökkenése várható 2013-ban és 2014-ben, és ez valószínűleg még több munkahely megszűnéséhez vezet majd a fotovillamos ágazatban. Hasonlóképpen, a vizsgálat megindítása előtt több jelentős kutatóközpont is előre jelezte a kereslet ilyen alakulását, ezért a munkahelyek megszűnése nem tulajdonítható az intézkedések bevezetésének.
(800)
Az uniós gazdasági ágazat benyújtott egy tanulmányt, amelyet a PriceWaterHouseCoopers (a továbbiakban: PWC) tanácsadó cég készített az intézkedés által a fotovillamos ágazattal kapcsolatos munkahelyekre gyakorolt lehetséges hatásokról. A PWC tanulmánya a Prognos tanulmányára hivatkozik - amellyel a fenti (791) preambulumbekezdésben foglalkoztunk -, amelyet az AFASE az ideiglenes dömpingellenes vámok kivetése előtt nyújtott be, és amely jelentős munkahelymegszűnéseket jelzett előre a fotovillamossági piacon az intézkedések bevezetése következtében A PWC tanulmánya bírálta a Prognos tanulmányát, mivel a Prognos által előre jelzett munkahelymegszűnések száma valójában meghaladta az uniós fotovillamos ágazat meglévő munkahelyeinek számát. A vámok által az uniós piacra gyakorolt hatásokkal kapcsolatban a PWC a Prognos megállapításaival ellentétes következtetésre jutott, és pozitív nettó hatást jelzett elő az uniós munkahelyek tekintetében, valamint megállapította, hogy a vámok előnyei jelentősebbek, mint a lehetséges negatív hatásaik (pl. a kereslet tekintetében).
(801)
Az AFASE azzal érvelt, hogy a Bizottság nem tette közzé az EPIA által a közvetlenül a fotovillamos ágazatban foglalkoztatottak vonatkozásában 2011 tekintetében kiszámított 20 %-os hibahatár forrását.
(802)
Erre a 20 %-os hibahatárra, amelyet felfelé vagy lefelé is lehet alkalmazni, az EPIA-nál tett ellenőrző látogatás során derült fény. Ez bizonyítja, hogy milyen nehéz a downstream ágazatban jellemző foglalkoztatással kapcsolatban pontos számadatokat meghatározni, mivel az adatgyűjtéshez kevés forrás áll rendelkezésre, és ezek gyakran ellentmondanak egymásnak.
(803)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően néhány érdekelt fél azt állította, hogy a Bizottság elemzése nem említette azt a tényt, hogy a vámok is hozzájárulnak a munkahelyek megszüntetéséhez, amire a fotovillamos berendezések telepítése számának 2011 utáni csökkenése miatt került sor. Azzal érveltek, hogy ezek a munkahelymegszűnések közvetlenül ahhoz kapcsolódnak, hogy a fotovillamos berendezések telepítőinek munkája a napelemes berendezések telepítésétől függ, különösen a downstream ágazatban. Az AFASE kritizálta továbbá a Bizottságot, amiért nem vette megfelelően figyelembe a tagjai körében végzett felmérést és az Egyesült Királyság Napenergetikai Szakmai Szövetsége által végzett hasonló felmérést, amelyek állítólag szemléltetik ezt a függőséget.
(804)
Azzal az állítással kapcsolatban, hogy a Bizottság nem említette a vámok munkahelyekre gyakorolt hatását, a Bizottság a fenti (799) és (800) preambulumbekezdésre hivatkozik, amelyben az intézkedések által a fotovillamos ágazat munkahelyeire gyakorolt hatással foglalkozik, és amelyben elismeri, hogy a downstream ágazat munkahelyeit rövid távon valóban érinthetik ezek az intézkedések.
(805)
Az AFASE és az Egyesült Királyság Napenergetikai Szakmai Szövetsége által végzett felmérés tekintetében a végleges nyilvánosságra hozatalt követően közzétették az interjúban részt vevő vállalatok nevét. A felmérések azonban hiányosak voltak, például néhány kérdésre nem adtak teljes választ. A felmérések elemzése a következőket mutatta ki. Az AFASE felmérése tekintetében először is meg kell említeni, hogy az interjúban választ adó 50 telepítő többsége saját bevallása szerint kizárólag a fotovillamossági piacon van jelen. Az 50 telepítő közül 15 azt állította, hogy egyéb, nem fotovillamossági tevékenységeket is végez, ideértve a fűtést, az elektromos telepítéseket és bizonyos mértékben a szélerőműveket is. Az egyesült királyságbeli felmérés tekintetében az interjúban válaszoló 31 egyesült királyságbeli vállalat közül 21 foglalkozott a fotovillamossági tevékenységeken kívül mással is. Ez azt mutatja, hogy a projektfejlesztők és telepítők közel fele esetében helytálló az ideiglenes dömpingellenes rendelet (247) preambulumbekezdésében szereplő megállapítás azzal kapcsolatban, hogy más tevékenységekkel, például villamossági és fűtésszereléssel, vízvezeték-szereléssel és más környezetbarát energiát hasznosító létesítményekkel is tudnak foglalkozni. A Bizottság elismeri azonban, hogy elképzelhető, hogy az említett gazdasági szereplők erre az ideiglenes dömpingellenes rendeletben leírtaknál csak kisebb mértékben képesek. Ennek a lehetőségnek a munkahelymegszűnések mérséklésében játszott szerepe ezért valószínűleg kevésbé jelentős, mint amit kezdetben feltételeztünk. Másodszor, az AFASE és az Egyesült Királyság Napenergetikai Szakmai Szövetsége felmérésében szereplő gazdasági szereplők némelyike az Unióban gyártott termékeket használ, és az intézkedések bevezetése után az áremelkedést elkerülendő nem kínai termékek beszerzését tervezik.
Ezért a kínai behozataltól való függőségük és az intézkedések hatása várhatóan csökken, ha hozzáférnek az Unióban gyártott termékekhez. Harmadszor, az intézkedések által a felmérésben szereplő összes gazdasági szereplőre gyakorolt hatás becslése nem tett lehetővé határozott következtetéseket, mivel az értékelések eltérő eredményeket hoztak. Néhány vállalat nem is tudta értékelni ezt a hatást. Negyedszer, a vámok által veszélyeztetett fotovillamossági projektek számára vonatkozó kérdésre a válaszok a „nem sok”-tól az „összes projekt”-ig terjedtek az egyesült királyságbeli felmérésben. Néhány vállalat nem is tudta ezt megbecsülni. Végül pedig mindkét felmérésből hiányzott a megkérdezett gazdasági szereplők jövedelmezőségével kapcsolatos kérdés, ami a vám miatti esetleges árnövekedés lehetséges beépítésének értékelése céljából fontos.
(806)
Több fél azt állította, hogy a telepítők a rendkívül eltérő technológiák és szakismeretek miatt nem tudják könnyen megváltoztatni tevékenységüket, sem pedig más környezetbarát energiatermelő berendezések telepítésére átállni. Ezért ezek a vállalkozások a vámok kivetése esetén felhagyhatnak tevékenységükkel. A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél megismételte ezt az állítást, és azzal érvelt, hogy a telepítők jelentős forrásokat fordítottak a fotovillamosságra történő szakosodásra, például egyedi képzésekre, ami azt bizonyítja, hogy elsősorban a fotovillamos ágazatra összpontosítanak, és nem tudnának könnyen átállni más tevékenységekre.
(807)
Ezt az érvet nem támasztották alá megfelelően, mert nem bizonyították, hogy a telepítőknek milyen konkrét ismereteket kellene megszerezniük, és hogy ez mennyibe kerülne. Ettől függetlenül az intézmények elismerik, hogy a telepítők a fotovillamos modulok telepítésével kapcsolatosan konkrét szakismereteket sajátítottak el. Az ilyen szakismeretek elsajátítása azonban a közelmúltban történhetett, és ezek csak kiegészítik a telepítők elsődleges szakértelmét, amely villamossági és fűtésszereléshez, vízvezeték-szereléshez stb. kapcsolódik. E szakismeretek elsajátítása emellett válasz volt egy tisztességtelen gyakorlatra, mégpedig a támogatott kínai behozatal hatalmas mennyiségeinek beérkezésére. A telepítők alkalmazottainak szakértelmétől függetlenül ezt az érvet a downstream ágazatban tapasztalt foglalkoztatási helyzetnek a fenti (792)-(800) preambulumbekezdésben foglalt elemzésével együtt kell figyelembe venni, amelyre rövid távon negatívan hathat, de a fenntartható kereskedelemnek köszönhetően közép- és hosszú távon a telepítők foglalkoztatásának növekedéséhez vezet. Ezért az érvet elutasították.
(808)
Több fél vitatta, hogy a downstream gazdasági szereplők képesek lennének a lehetséges árnövekedés akár részleges átvállalására is. Ezt az érvet nem megfelelően támasztották alá, ezért a Bizottság nem tudta értékelni, hogy az állítás mennyiben helytálló. Az együttműködő downstream gazdasági szereplőknek közvetlenül az érintett termékhez kapcsolódó jövedelmezősége áltagosan körülbelül 11 %-ra tehető, ami lehetővé teszi a szóban forgó gazdasági szereplők számára, hogy az árak növekedése esetén ennek legalább egy részét átvállalják. Ezzel kapcsolatban a Bizottság emlékeztet arra, hogy az árak átfogó tendenciája negatív.
(809)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően néhány érdekelt fél megismételte azt az állítást, hogy az intézkedések hatására csökkenhet a napenergetikai termékek iránti uniós kereslet, ami szerintük az intézkedések bevezetése ellen szól. Egy érdekelt fél azzal érvelt, hogy a napenergia iránti kereslet árrugalmassága jelenleg magas, és a napenergetikai termékek árának enyhe növekedése is a kereslet drasztikus csökkenéséhez vezethet. Az érdekelt fél becslései szerint egy 30 % körüli kiegyenlítő vám további 8 GW-tal, egy 50 %-os vám 10 GW-tal csökkentheti a keresletet. Az AFASE emellett egy piaci elemző tanulmányára hivatkozik, amely szintén azt jelzi előre, hogy egy 50 %-os vám miatt 2013-ban akár 2 GW-tal is csökkenhet a kereslet, ami jóval kisebb mértékű csökkenést jelent.
(810)
Habár az érdekelt felek a vizsgálat során a fent említettek mellett további keresletcsökkenési forgatókönyveket is benyújtottak, ezek nem tartalmaztak összehasonlító eredményeket. Nem kizárt, hogy a vámok a fotovillamos telepítések iránti kereslet csökkenéséhez vezethetnek, de egy ilyen típusú hatást nehéz számszerűsíteni, mivel a fotovillamos berendezések telepítésének vonzerejét az Unióban különféle tényezők befolyásolják. Emellett, még ha rövid távon valóban csökkenne is a kereslet, a tisztességes kereskedelemből eredő közép- és hosszú távú előnyök kiegyenlítenék a rövid távú negatív hatást. Végül pedig az AFASE is elismerte, hogy a kereslet és a vámok közötti közvetlen kapcsolatot csak azt követően lehet értékelni, hogy kivetették a vámokat. Ezért ezt az érvet elutasították.
(811)
Amint az a fenti (784) preambulumbekezdésben említést nyert, a fotovillamos ágazat szolgáltatói (logisztika, szállítás, PR stb.) közül hatan válaszoltak a kérdőívre, és ezek olyan gazdasági szereplők, amelyek tevékenysége nem kapcsolódik közvetlenül a vizsgált termékhez. Ezek a válaszok jelezték, hogy a fotovillamossággal kapcsolatos tevékenységek az érintett együttműködő gazdasági szereplők teljes tevékenységéhez képest milyen viszonylagos fontossággal rendelkeznek. A válaszok bizonyos hiányosságai ellenére a kérdőíveken szereplő adatok alapján meg lehetett állapítani, hogy e gazdasági szereplők fotovillamossággal kapcsolatos tevékenységei a teljes tevékenységükhöz képest elhanyagolhatóak. A fotovillamossággal kapcsolatos tevékenységek valójában e gazdasági szereplők teljes forgalmának átlagosan körülbelül 5 %-át, a teljes foglalkoztatottságnak pedig körülbelül 8 %-át képviselték. A jövedelmezőség tekintetében ez az arány átlagosan 7 % körül volt. Meg kell azonban jegyezni, hogy a jövedelmezőséggel kapcsolatos adatok hiányosak voltak, mivel nem minden gazdasági szereplő válaszolt erre a kérdésre. Ezért a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy az intézkedések által a fotovillamos ágazat szolgáltatóinak gazdasági helyzetére gyakorolt lehetséges hatás valószínűleg nem lesz jelentős.
(812)
A fentiekre figyelemmel a Bizottság megállapította, hogy az intézkedéseknek a downstream gazdasági szereplőkre gyakorolt hatása rövid távon mérsékelten kedvezőtlen lenne a telepítések számának annál jelentősebb mértékű csökkenése miatt, mint amit a fő kutatóközpontok egy vámok nélküli forgatókönyv esetén előre jeleztek, és hogy a vámot a downstream gazdasági szereplők nem lennének képesek átvállalni. A fotovillamos berendezések telepítése iránti kereslet lehetséges csökkenése ellenére a telepítőknek módjukban áll, hogy más, a környezetbarát energiaforrásokkal vagy a telepítéssel foglalkozók fent említett elsődleges üzleti tevékenységével kapcsolatos tevékenységeket végezzenek. A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a benyújtott adatok alapján az intézkedések által a fotovillamos ágazat szolgáltatóinak gazdasági helyzetére gyakorolt lehetséges hatás valószínűleg nem lesz jelentős.
6.6. A végfelhasználók (fogyasztók) érdeke
(813)
A végfelhasználók közvetlen érdekképviseleti szervei, például fogyasztóvédelmi szövetségek nem jelentkeztek. Ebben az esetben kétféle végfelhasználóról beszélhetünk: fogyasztók (háztartások) és más végfelhasználók (pl. intézmények, más beruházók). A vizsgálat megállapította, hogy az Unióban meglévő fotovillamos berendezések telepítésének csak mintegy egynegyedét rendelték fogyasztók (ezek tetőre szerelt, kisebb berendezések). A többi telepítést (talajra telepített, jóval nagyobb léptékű, ipari és kereskedelmi berendezések) más végfelhasználók rendelték.
(814)
Több fél azt állította, hogy az intézkedések bevezetése esetén a fotovillamos modulok árának emelkedése a fogyasztókat sújtaná. Mivel a vámok következtében a fotovillamos modulok uniós piaci árának némi emelkedése várható, valószínű, hogy a fogyasztók és egyéb végfelhasználók érintettsége csak korlátozott lenne, mivel a vizsgálat megállapításai szerint a modul ára a fotovillamos berendezés telepítési költségének legfeljebb 50 %-át képviseli. A projektfejlesztők és a telepítők haszonkulcsára figyelemmel ésszerűen feltételezhető, hogy a modulok tényleges fogyasztói árának emelkedése legalább részben átvállalható, vagyis mérsékelhető. A rendelkezésre álló bizonyítékok alapján a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a javasolt mértékű vámokat legalább részben az ellátási lánc vállalná át, ezért nem szükségszerűen vezetnének a kiskereskedelemben magasabb fogyasztói árakhoz.
(815)
Meg kell továbbá jegyezni, hogy az uniós gazdasági ágazatnak a vámkivetés mellőzése esetében várható megszűnése miatt a jövőben csak egy modulbeszerzési forrás állna a fogyasztók rendelkezésére. E forgatókönyv megvalósulása esetén a kínai exportáló gyártók tovább erősíthetnék eleve erős piaci helyzetüket, és ez rövid- és középtávon ugyancsak áremelkedést okozhat, a fogyasztók/végfelhasználók kárára. Mindenesetre - amint azt fentebb említettük - az áremelkedés valószínűleg mindenképpen bekövetkezne, mivel a kínai gyártás veszteséges.
(816)
Néhány fél azzal érvelt, hogy a vámok növelnék a vizsgált termék árát. Következésképpen csökkenne a fotovillamos berendezések telepítése iránti kereslet, mivel a felhasználók számára túl drágák lennének, a többi beruházó számára pedig nem elég vonzóak.
(817)
Amint az a fenti (752) preambulumbekezdésben említést nyert, még ha az árak az intézkedések végrehajtása miatt ideiglenesen meg is nőnének, átfogó tendenciájuk negatív, amit több rendelkezésre álló forrás is megerősített. Az érvet ezért elutasították. Habár az intézkedésekből eredő lehetséges árnövekedés pontos mértékét, valamint a kereslet lehetséges későbbi csökkenését nem könnyű számszerűsíteni, több szempontot is figyelembe kell venni. Először is, a vizsgált termék a fotovillamos berendezések telepítése teljes költségének maximum 50 %-át teszi ki, ezért a vámot legalább részben át lehet vállalni. Másodszor, az uniós gazdasági ágazat és a harmadik országok gyártói közötti verseny, amely máris jelen van az uniós piacon, várhatóan alacsonyan tartja majd az árakat. Ugyanakkor az uniós gazdasági ágazat jobb pénzügyi eredményeket érhet el a termelő létesítmények jobb kihasználásából és az alacsonyabb gyártási költségekből eredő méretgazdaságosságnak köszönhetően. Harmadszor, a fotovillamos berendezések telepítése iránti kereslet nem csak a vizsgált termék árával, hanem a betáplálási tarifák szintjével is összefügg. A 2011-ben és a vizsgálati időszakban megfigyelt szinthez képest jelenleg alacsony szintű kereslet mellett a betáplálási tarifák várhatóan nem fognak olyan gyorsan csökkenni, mint a figyelembe vett időszakban, ami lehetővé teszi a fotovillamossági projektekbe történő folyamatos beruházást. Az érvet ezért elutasították.
(818)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél megkérdőjelezte a fenti érvelést. Azt állította, hogy a csökkenő ártendencia nem tartható fenn az intézkedések bevezetése után. Az érdekelt fél emlékeztet arra, hogy az intézkedések jelentős költségnövekedéssel járnak, amit nem lehet teljes mértékben kiegyenlíteni a költségek csökkentésével, illetve a harmadik országokból származó behozatallal. Megismételte továbbá, hogy az uniós gazdasági ágazat nem tud majd új beruházásokat megvalósítani a létesítmények és gépek tekintetében, és hogy a downstream gazdasági szereplők nem tudnak ebből sokat átvállalni, ha nyereségük csupán 11 %. Végül pedig nincs azzal kapcsolatos bizonyíték, hogy a betáplálási tarifák kiegyenlíthetik az árnövekedést.
(819)
A Bizottság emlékeztet arra, hogy ezen állítással ellentétben a Bizottság nem azt várja, hogy az intézkedésekből eredő árnövekedés teljes mértékben kiegyenlítődik, hanem hogy az intézkedések bevezetése után átmenetileg megnőnek az árak (lásd az ideiglenes dömpingellenes rendelet (247) preambulumbekezdését). Egy ilyen áremelkedés valóban előfordulhat a támogatott kínai és a nem kínai termékek ára közötti különbségek miatt. A vizsgálat során összegyűjtött információk alapján azonban ki lehet jelenteni, hogy az árnövekedést különböző tényezőknek köszönhetően részben át lehet vállalni, figyelembe véve a downstream ágazat 11 %-os átlagos nyereségét. Végül pedig azzal az állítással kapcsolatban, hogy nincs arra vonatkozó bizonyíték, hogy a betáplálási tarifák kiegyenlíthetik az árnövekedést, ésszerűen feltételezhető, hogy a betáplálási tarifákat idővel hozzáigazítanák az árak alakulásához.
(820)
Egy fél azt állította, hogy 2013 márciusa óta a modulok ára 20 %-kal nőtt az Unióban, és hogy 2013 óta jelentős készlethiány áll fenn. Ezt az érvet nem támasztották alá, sőt, a nyilvánosan elérhető információs források alapján 2013 második negyedévében az árak viszonylag stabilak voltak. Ez az információ még ha helyes lenne is, csak azt tükrözné, hogy a behozatal nyilvántartásba vétele után a lehetséges kiegyenlítő vám kockázatát beépítették az árba. Ezt az érvet ennek megfelelően elutasították.
(821)
Egy másik fél azt állította, hogy a fotovillamossági projektek nem termelnének megtérülést a beruházók számára, ha a betáplálási tarifák esésével párhuzamosan nem csökkennének a projekt költségei, ideértve a modulok árát is, mivel ezek egy adott projekt során felmerülő költségek jelentős részét képviselik. Ezért azt állították, hogy a vámok számos fotovillamossági projekt megvalósíthatóságát kérdésessé tennék, mivel az árak növekedését okozzák.
(822)
Amint az a fenti (752) preambulumbekezdésben említést nyert, a vizsgált termék árának általános alakulása negatív tendenciát mutat. Továbbá csökken a betáplálási tarifák jelentősége a piac tekintetében, mivel a hálózati egyenértékűséget várhatóan számos régióban is elérik. Ezek alapján elutasították azt az érvet, amely szerint a fotovillamos modulok ára negatív hatást gyakorolhat a fotovillamossági projektekre, ideértve ezek megvalósíthatóságának kérdését is.
(823)
Egy érdekelt fél belső modellt nyújtott be annak bizonyítására, hogy a vámok kivetése számos fotovillamossági projekt megvalósíthatóságát veszélyeztetheti.
(824)
Ez a modell nem tette lehetővé annak megfelelő számszerűsítését, hogy a fotovillamos berendezések telepítésébe való beruházás vonzereje (pl. a beruházás megtérülése) milyen mértékben csökkenne a vizsgált termék árának növekedése esetén. Mindazonáltal az a modellben is alkalmazott feltételezés, hogy a vámot teljes mértékben áthárítanák a végfelhasználókra vagy a fogyasztókra, a downstream gazdasági szereplők jelenlegi haszonkulcsa alapján valószínűtlen. Emellett a beruházással kapcsolatos döntések nem csupán a modulok árán alapulnak, hanem több más tényezőtől is függnek, ideértve többek között azt, hogy adott országban létezik-e egy összességében kedvező keretrendszer a fotovillamos telepítésekhez, valamint a villamosenergia árával kapcsolatos támogatás szintjét (a hálózati egyenértékűség érdekében). Ezt az érvet ezért el kellett vetni.
(825)
A fentiek alapján a Bizottság azt állapította meg, hogy az intézkedések elrendelése csak korlátozott mértékben érinti a fogyasztókat és egyéb végfelhasználókat. Ez független a nemzeti támogatási rendszerek által a fotovillamos berendezések iránti kereslet ösztönzésében betöltött szereptől. Ha a nemzeti támogatási rendszereket (magasabb betáplálási árakon keresztül) a napelempanelek magasabb árához igazítják, a fogyasztókra gyakorolt hatás nem feltétlenül jelentkezik.
6.7. Egyéb érvek
(826)
Néhány fél azzal érvelt, hogy az uniós gazdasági ágazat nem képes az uniós piac elegendő mennyiséggel történő ellátására, így a kiegyenlítő vámok kivetése az Unióban a termékhiány súlyos kockázatával jár, ami idővel az érintett termék árának további emelkedését okozhatja.
(827)
A vizsgálat azt állapította meg, hogy ez az érv nem megalapozott. Az uniós gazdasági ágazat 2009 óta nem használja ki teljes mértékben gyártási kapacitásait. A vizsgálati időszakban az uniós modulgyártási kapacitások kihasználtsága 41 % volt, mintegy 5,7 GW tartalék többletkapacitás mellett; az uniós elemgyártási kapacitások kihasználtsága pedig 63 % volt, mintegy 1,2 GW tartalék többletkapacitás mellett. Ezért a tartalékkapacitásoknak köszönhetően az uniós gazdasági ágazat rövid távon képes lenne versenybe szállni a piac további részéért. Középtávon ugyancsak ésszerűen feltételezhető, hogy az uniós gazdasági ágazat bővíteni fogja gyártási kapacitásait a jobb méretgazdaságosság elérése és a további árcsökkentés lehetővé tétele érdekében. Emellett világszerte vannak más beszerzési források is, amelyek az uniós piacon jelen vannak és amelyek a kínai termékek behozatalának csökkenése esetén képesek az uniós piacon versenybe szállni. A vizsgálat megállapította, hogy az Unión kívüli nem kínai gyártás meglévő tartalékkapacitása a vizsgálati időszakban a modulok tekintetében 5,6 GW, az elemek esetében pedig 6 GW volt. Ezért a Bizottság azt állapította meg, hogy az Unió és Unión kívüli harmadik országok gyártóinak összesített tartalékkapacitása elegendő az esetlegesen csökkenő kínai behozatal rövid távú, a fotovillamos berendezések telepítésének a fő kutatóközpontok, például az EPIA által 2013-ra (9,8-16,5 GW között) és 2014-re (9-17,1 GW között) előre jelzett uniós keresletére figyelemmel történő kiváltására.
(828)
Még ha konzervatívabb feltételezést fogadunk is el az uniós gyártási kapacitással kapcsolatban (lásd a fenti (545) preambulumbekezdésben), az EU és a harmadik országok többletkapacitása együttesen elég lenne ahhoz, hogy rövid távon kiegészítse a kínai behozatal lehetséges csökkenését. Középtávon ugyancsak ésszerűen feltételezhető, hogy az uniós gazdasági ágazat bővíteni fogja gyártási kapacitásait a méretgazdaságosság elérése érdekében, amely pedig lehetővé teszi a további árcsökkentést. Ezért ezt az érvet elutasították.
(829)
Néhány fél azzal érvelt, hogy a vámok érintett termékre történő kivetése ártana az európai fotovillamossági piac fejlődésének, és emiatt nem fognak teljesülni a 2020-as uniós menetrend megújuló energiaforrásokkal kapcsolatos célkitűzései és az üvegházhatású gázok kibocsátásával kapcsolatos uniós célkitűzések.
(830)
A 2020-as célok először is nem kizárólag a napenergián múlnak. A többi környezetbarát energiaforrás: a szél, biomassza, a vízenergia stb. ugyanilyen fontos. Mivel a 2020-as célkitűzések nem kötöttek meghatározott százalékot a napenergiához, a fotovillamos berendezések telepítésének kissé alacsonyabb száma várhatóan nem emeli a 2020-as menetrend összköltségét. Emellett a napelempanelek ára csak egyike az uniós fotovillamos gazdasági ágazat fejlődéséhez elengedhetetlen számos tényezőnek. Ugyanolyan fontos a kedvező uniós és nemzeti jogi és pénzügyi keret, a megújulóenergia-projektek finanszírozáshoz való hozzáférésének javítása, illetve a K+F beruházás. A napenergia-beruházások finanszírozását illetően a vámok kivetése erősíteni fogja az uniós gazdasági ágazat és általánosságban a fotovillamos ágazat helyzetét is. Ennek következtében valószínűleg javítani fogja az uniós gazdasági ágazat és a fotovillamos ágazat beruházóinak a tőkéhez való hozzájutási képességét is. Végezetül emlékeztetni kell arra, hogy a vám célja nem a kínai behozatal beszüntetése, hanem a tisztességes verseny helyreállítása. Az érintett termék árának emelkedése esetében a downstream piacon realizált piaci haszon azt engedi feltételezni, hogy az áremelkedést a downstream gazdasági szereplők át fogják vállalni. Ezért nem lehet jelentős a modulok végfelhasználói/fogyasztói árának emelkedése, és a napelemes berendezések telepítése iránti kereslet az előre jelzett tartományban fenntartható.
(831)
A fentiek alapján a Bizottság azt állapította meg, hogy az intézkedések elrendelése összességében nem gyakorolna jelentős káros hatást más uniós szakpolitikákra.
6.8. Az Unió érdekével kapcsolatos következtetés
(832)
Az uniós gazdasági ágazatra gyakorolt, összességében kedvező hatások jelentősebbek, mint a fotovillamossági piac más gazdasági szereplőire - köztük a végfelhasználókra (fogyasztók) - gyakorolt, várhatóan kedvezőtlen hatás.
(833)
A fentiekre való tekintettel a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy - az Unió érdekeit illetően rendelkezésre álló adatok alapján - nem állnak fenn olyan kényszerítő okok, amelyek a Kínából származó érintett termék behozatalára vonatkozó végleges intézkedések elrendelése ellen szólnának.
7. VÉGLEGES KIEGYENLÍTŐ INTÉZKEDÉSEK
(834)
Figyelembe véve a támogatás, a kár, az okozati összefüggés és az uniós érdek tekintetében levont következtetéseket, a támogatott behozatal által az uniós gazdasági ágazatnak okozott további károk megelőzése érdekében végleges kiegyenlítő intézkedéseket kell bevezetni.
7.1. A kár megszüntetéséhez szükséges szint
(835)
Ezen intézkedések mértékének megállapításához a meglévő szubvenciókülönbözeteket és az uniós gyártókat ért kár megszüntetéséhez szükséges vám összegét vették figyelembe, anélkül, hogy a szubvenciókülönbözetet túllépték volna.
(836)
A kárt okozó támogatás hatásának megszüntetéséhez szükséges vám összegének kiszámításakor a Bizottság figyelembe vette, hogy az intézkedéseknek lehetővé kell tenniük az uniós gazdasági ágazat számára, hogy az előállítási költségeit fedezni tudja, továbbá hogy olyan adózás előtti nyereségre tegyen szert, amelyet egy ilyen fajta iparág ebben az ágazatban rendes versenyfeltételek mellett, vagyis támogatott behozatal nélkül, a hasonló terméknek az Unióban történő értékesítéséből ésszerűen elérhetne. A Törvényszék ítélkezési gyakorlatának megfelelően ez azt a nyereséget jelenti, amelyre a figyelembe vett időszak elején, tehát a támogatott behozatal növekedése előtt tesznek szert. Ezért az elvárható haszonkulcsot 8 %-ban állapították meg az uniós gazdasági ágazat által 2009-ben és 2010-ben a modulok és az elemek tekintetében elért súlyozott átlagnyereség alapján.
(837)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az uniós gazdasági ágazat azt állította, hogy a 2009. és 2010. év haszonkulcsának átlaga helyett a 2010. év jövedelmezőségét kell figyelembe venni annak megállapítása során, hogy az uniós gazdasági ágazat ésszerűen milyen szintű jövedelmezőséget érhet el a támogatott behozatal nélkül. Ezzel kapcsolatban úgy érveltek, hogy a 2009. évi jövedelmezőség nem elegendő, és hogy a két évre jellemző körülmények nyilvánvalóan eltértek, különös tekintettel a fogyasztás 2010-es alakulására, amely abban az évben enyhítette a támogatás hatásait. Ezzel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a kár megszüntetéséhez szükséges szint megállapításánál nem fontos, hogy az uniós gazdasági ágazat által elért átlagos haszonkulcs „elegendő” volt-e. A kár megszüntetéséhez szükséges szintet olyan nyereség alapján kell meghatározni, amely a támogatott behozatal nélkül ésszerűen elérhető. A vizsgáló hatóságok szokásos gyakorlata szerint figyelembe veszik, hogy ezt elérték-e a figyelembe vett időszak elején. Mivel ebben az esetben az uniós gazdasági ágazat a figyelembe vett időszak elején, 2009-ben az elemek értékesítése tekintetében veszteséges volt, ez a módszer nem volt megfelelő, és a Bizottság úgy vélte, hogy a kár megszüntetéséhez szükséges szint megállapítását a figyelembe vett időszak első és második évének átlagos haszonkulcsa alapján kell elvégezni. Ezzel kapcsolatban úgy véli továbbá, hogy lényegtelen, hogy ebben a két évben eltérőek voltak a körülmények.
(838)
Egy másik fél megismételte, hogy a modulok és az elemek tekintetében külön kell meghatározni az elérendő nyereséget, mivel e terméktípusok jövedelmezősége a figyelembe vett időszakban eltérő tendenciát mutatott. Habár a mutatókat az egyes terméktípusok esetében külön-külön adták meg, az egyes mutatókkal kapcsolatos következtetések a vizsgált termék egészére vonatkoznak. Emlékeztet továbbá arra, hogy a modulok és az elemek egyetlen terméknek minősülnek, ezért a támogatási különbözetet és a kár megszüntetéséhez szükséges szintet ennek alapján állapították meg.
(839)
Ennek alapján a Bizottság kiszámította az uniós gazdasági ágazat és a hasonló termék vonatkozásában kárt nem okozó árat. A kárt nem okozó ár kiszámítása úgy történt, hogy a fent említett 8 %-os haszonkulcsot hozzáadták a mintába felvett uniós gyártók vizsgálati időszak alatti előállítási költségeihez.
(840)
A szükséges áremelést ezután az együttműködő kínai exportáló gyártók behozatali költségekkel és vámokkal megfelelően kiigazított, súlyozott átlagos behozatali ár és az uniós gazdasági ágazatnak a vizsgált időszak alatt a mintába felvett uniós gyártók által az uniós piacon a vizsgálati időszakban alkalmazott, kárt nem okozó ár összehasonlítása alapján határozták meg. Az összehasonlításból származó különbséget a súlyozott átlagos CIF-importérték százalékában fejezték ki.
(841)
Egy fél azzal érvelt, hogy a mintába felvett uniós gyártók a felső kategóriát célozták meg, például a lakossági/kiskereskedelmi szektort, amelyre magasabb betáplálási tarifák vonatkoztak, és azt javasolta, hogy az uniós gazdasági ágazat eladási árait ennek megfelelően módosítsák. Meg kell jegyezni, hogy ez az állítás nem lehet döntő jelentőségű a kárkülönbözet kiszámításában, mivel a vizsgálat szerint az uniós gyártók nem nyereségesek.
7.2. Végleges intézkedések
(842)
Az előzőekre tekintettel és az alaprendelet 15. cikke szerint az alacsonyabb vám elvével összhangban a szubvenciókülönbözet és a kár megszüntetéséhez szükséges szint közül az alacsonyabbal azonos mértékű végleges kiegyenlítő vámot kell kivetni a Kínából származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára. Ebben az esetben a vámtételt ennek megfelelően a megállapított szubvenciókülönbözet szintjén kell meghatározni.
(843)
A kínai exportáló gyártók részéről az együttműködés magas fokára tekintettel az „összes egyéb vállalatra” alkalmazandó vámot a mintába felvett vagy együttműködő vállalatokra kivetendő legmagasabb vámként határozták meg. Az „összes egyéb vállalatra” alkalmazandó vámtételt kell alkalmazni azokra a vállalatokra, amelyek a vizsgálatban nem működtek együtt.
(844)
A mellékletben felsorolt, a mintába fel nem vett együttműködő kínai vállalatokra a végleges vámtétel a mintába felvett vállalatokra vonatkozó vámtételek súlyozott átlagaként kerül meghatározásra.
(845)
A fentiek alapján az ilyen vámtételeket a következő mértékek szerint kell megállapítani:
A vállalat neve
Támogatási különbözet
Kárkülönbözet
Kiegyenlítő vám
Wuxi Suntech Power Co. Ltd.
Suntech Power Co. Ltd.
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd.
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd.
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd.
4,9 %
46,3 %
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd.
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd.
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd.
6,3 %
41,8 %
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd.
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd.
Changzhou Youze Technology Co. Ltd.
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd.
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd.
3,5 %
48,2 %
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd.
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd.
5,0 %
56,5 %
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd.
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd.
11,5 %
58,2 %
11,5 %
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.
11,5 %
58,2 %
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd.
de minimis
64,9 %
0,0 %
Renesola Jiangsu Ltd.
Renesola Zhejiang Ltd.
4,6 %
80,1 %
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd.
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd.
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD.
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD.
6,5 %
60,1 %
6,5 %
A mellékletben felsorolt vállalatok
6,4 %
51,1 %
6,4 %
Minden más vállalat
11,5 %
80,1 %
11,5 %
(846)
A Bizottság a fenti végleges kiegyenlítő intézkedést értékvám formájában állapítja meg.
(847)
Az egyes vállalatokra vonatkozó, az e rendeletben megállapított kiegyenlítő vámtételeket jelen vizsgálat megállapításai alapján határozták meg. Így ezek az értékek a vizsgálat során a vállalatokkal kapcsolatban megállapított helyzetet tükrözik. Ezek a vámtételek (szemben az „összes többi vállalatra” alkalmazandó országos vámmal) így kizárólag az érintett országból származó és a vállalatok, tehát az egyes említett szervezetek által gyártott termékek behozatalára alkalmazandók. Az 1. cikkben névvel és címmel nem említett vállalatok - beleértve a névvel és címmel felsorolt vállalatokkal kapcsolatban álló vállalatokat - által előállított importált termékekre ezek a vámtételek nem vonatkoznak, hanem ezekre a „minden más vállalatra” vonatkozó vámtételeket kell alkalmazni.
(848)
A vállalatspecifikus kiegyenlítő vámtételek alkalmazására irányuló kérelmeket (például a szervezet nevében bekövetkezett változást, illetve új gyártási vagy értékesítési egységek létrehozását követően) a Bizottsághoz kell benyújtani (103), és ehhez mellékelni kell minden kapcsolódó információt, különös tekintettel a vállalatnak a gyártáshoz, a belföldi értékesítéshez és az exportértékesítésekhez kapcsolódó olyan tevékenységeiben bekövetkezett változásokra, amelyek például névváltozással vagy a gyártási és értékesítési egységekben bekövetkezett változással függenek össze. A megfelelő esetben ezt követően a rendelet megfelelő módosítására kerül sor az egyedi vámtétel hatálya alá tartozó vállalatok jegyzékének frissítésével.
(849)
A kiegyenlítő vám megfelelő alkalmazásának biztosítása érdekében a fennmaradó vámszintet nem csupán az együtt nem működő exportőr gyártókra kell alkalmazni, hanem azokra a gyártókra is, akik a vizsgálati időszak alatt egyáltalán nem exportáltak az Unióba.
(850)
Az intézkedéseket annak érdekében vezetik be, hogy lehetővé tegyék az uniós gyártók számára a káros támogatás hatásait követően a helyreállást. Amennyiben kezdetben az uniós gyártók lehetséges haszna és más uniós gazdasági szereplők költségei nincsenek arányban, ezt a kiegyensúlyozatlanságot a közösségi termelés növelésével és/vagy újrakezdésével lehet ellensúlyozni. Előfordulhat azonban ezen a változékony piacon, hogy az uniós gyártás növekedését előrejelző forgatókönyv nincs összhangban a piac alakulásával. Az uniós modulfogyasztás 2009 és 2011 között 264 %-kal nőtt, viszont a 2011 és a vizsgálati időszak közötti hat hónapos időszakban 43 százalékponttal csökkent. A piac változékonysága még szembetűnőbb, ha a 2006 és 2011 közötti időszakot vizsgáljuk, amikor az uniós modulfogyasztás kevesebb mint 1 GW-ról majdnem 20 GW-ra emelkedett, vagyis mindössze öt év alatt körülbelül 2000 %-kal nőtt. Ez a változékonyság várhatóan megmarad a jövőben is, és a vállalkozói szövetségek által közzétett előrejelzések 100 %-os és annál magasabb eltéréseket mutatnak a különböző forgatókönyvek között, még a 2014-2015-ös középtávú időszak tekintetében is.
(851)
Ezen okoknál fogva a Bizottság megfelelőnek tartja, hogy ilyen kivételes körülmények között legfeljebb két évre korlátozza az intézkedések időtartamát.
(852)
Ez az időszak elegendő lesz az uniós gyártók számára ahhoz, hogy megnöveljék és/vagy újraindítsák a termelést, ugyanakkor pedig nem veszélyezteti a többi gazdasági szereplő helyzetét az Unióban. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy két év a legmegfelelőbb időtartam annak elemzésére, hogy az intézkedések bevezetése valóban elősegítette-e az uniós termelés növekedését, és ezáltal ellensúlyozta-e a többi uniós gazdasági szereplőre gyakorolt negatív hatásokat.
(853)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy uniós gyártó azzal érvelt, hogy két év túl rövid időszak ahhoz, hogy helyreálljanak az elszenvedett kár hatásaiból. Emellett azzal érvelt, hogy a két éves időtartam nem tenné lehetővé az uniós gyártók számára, hogy a jelenlegi és a következő üzleti év tekintetében benyújtsák üzleti tervüket. Ezzel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy az intézkedések 2015 decemberéig tartanak, vagyis az uniós gyártók 2015-ig be tudják nyújtani az üzleti tervüket.
(854)
Továbbá az uniós gyártó nem vitatta azokat az indokokat, amelyek miatt az időszakot két évre korlátozták, vagyis konkrétan a piac változékonyságát. A gyártó kifejezetten üdvözölte a felülvizsgálat lehetőségét abban az esetben, ha a piaci helyzet megváltozása miatt módosítani kellene az intézkedéseket is. Mivel ezen az változékony piacon valóban nagy a piaci körülmények megváltozásának a valószínűsége, a Bizottság helyénvalónak tartja, hogy az intézkedéseket a kezdettől fogva két évre korlátozzák.
(855)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a panaszos azzal érvelt, hogy két év nem elég a gyártásba való beruházáshoz, és a (852) preambulumbekezdésre hivatkozik. Az uniós gazdasági ágazat jelentős tartalékkapacitása miatt azonban a termelés a meglévő termelési kapacitások jobb kihasználásával is növelhető, és ez további jelentős beruházások nélkül is megvalósítható.
(856)
A panaszos azzal érvelt továbbá, hogy a végleges kiegyenlítő vámok két éves időszakra történő kivetése nem elegendő ahhoz, hogy az uniós gazdasági ágazat helyreálljon a korábbi támogatás káros hatásaiból. A kiegyenlítő vámok kivetése azonban nem alapulhat kizárólag az uniós gazdasági ágazat érdekein, hanem ki kell egyensúlyoznia az uniós gyártók számára mutatkozó potenciális előnyöket és a többi uniós gazdasági szereplő esetében felmerülő költségeket. Ezek alapján a Bizottság kitart azon döntése mellett, hogy az intézkedéseket két éves időtartamra korlátozza.
(857)
Valamennyi fél tájékoztatást kapott azokról a főbb tényekről és szempontokról, amelyek alapján a Bizottság a Kínából származó kristályos szilícium fotovillamos modulok vagy panelek, valamint olyan típusú elemek és lemezek behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám elrendelésére kívánt javaslatot tenni (a továbbiakban: végleges nyilvánosságra hozatal), amelyeket kristályos szilícium fotovillamos modulokban vagy panelekben használnak. Egyúttal meghatározott időszakot biztosítottak a feleknek arra, hogy e végleges nyilvánosságra hozatal kapcsán ismertessék észrevételeiket.
(858)
Az érdekelt felek által benyújtott szóbeli és írásbeli észrevételeket a Bizottság megvizsgálta és adott esetben figyelembe vette.
7.3. Nyilvántartásba vétel és visszamenőleges hatály
(859)
Amint az a fenti (7) preambulumbekezdésben említést nyert, a Bizottság 2013. március 1-jén elfogadta a Kínai Népköztársaságból származó vagy a Kínai Népköztársaságban feladott kristályos szilícium fotovillamos modulokra és alapvető részeikre (azaz elemek és lemezek) vonatkozó nyilvántartásba vételi kötelezettség bevezetéséről szóló, 2013. március 6-tól hatályos 182/2013/EU rendeletet.
(860)
Az ideiglenes dömpingellenes rendelet 2013. június 6-ával megszüntette a behozatalnak a dömpingelt behozatal elleni védelem céljából történő nyilvántartásba vételét. A tárgybeli szubvencióellenes vizsgálatot illetően és a fenti megállapításokra figyelemmel meg kell szüntetni a behozatalnak a szubvencióellenes vizsgálat céljából az alaprendelet 24. cikkének (5) bekezdésével összhangban történő nyilvántartásba vételét is.
(861)
Ami a kiegyenlítő intézkedések esetleges visszaható alkalmazását illeti, értékelni kell az alaprendelet 16. cikkének (4) bekezdésében meghatározott kritériumokat. E cikk alapján a végleges kiegyenlítő vám kivethető olyan termékekre, amelyeket az ideiglenes intézkedések alkalmazásának a hatálybalépését megelőző 90 napon belül, de nem a vizsgálat lefolytatásának kezdeményezését megelőzően léptettek be felhasználás céljából.
(862)
Ebben az esetben nem alkalmaztak ideiglenes kiegyenlítő intézkedéseket. Következésképpen a Bizottság úgy döntött, hogy visszamenőleges hatállyal nem vet ki végleges kiegyenlítő vámot.
8. AZ INTÉZKEDÉSEK FORMÁJA
(863)
Az ideiglenes dömpingellenes intézkedéseknek a párhuzamos dömpingellenes vizsgálatban történő elfogadása után (104) együttműködő exportáló gyártók egy csoportja - ideértve a kapcsolt vállalataikat is Kínában és az Európai Unióban -, valamint a Kínai Gép- és Elektronikus Termék Export-import Kereskedelmi Kamara (CCCME) közös kötelezettségvállalást ajánlottak fel az ár tekintetében a dömpingellenes alaprendelet (105) 8. cikkének (1) bekezdése értelmében. A felajánlott kötelezettségvállalást a kínai hatóságok is támogatták. A Bizottság megvizsgálta a felajánlást, és a 2013/423/EU bizottsági határozattal (106) elfogadta a kötelezettségvállalást.
(864)
A 2013/423/EU határozatot követően az exportáló gyártók a CCCME-vel közösen a kötelezettségvállalásra vonatkozó eredeti felajánlás módosításáról szóló értesítést küldtek a Bizottságnak. A kötelezettségvállalás módosítását azért kérték, hogy figyelembe vegyék a lemezeknek a (46) és (99) preambulumbekezdésben leírt, termékkörből való kizárását. Ezenfelül számos exportőr kérte az alaprendelet 8. cikkének (2) bekezdésében megszabott határidőn belül, hogy vonják be a kötelezettségvállalásba.
(865)
Ugyanezek az exportáló gyártók, valamint a CCCME az alaprendelet (107) 13. cikkének (2) bekezdésében meghatározott határidőn belül kérték, hogy a Bizottság fogadja el a kötelezettségvállalás feltételeit, hogy ezzel megszüntethetők legyenek a támogatott behozatal káros hatásai is. A Bizottság 2013/707/EU végrehajtási határozatával elfogadta ezt az ajánlatot a végleges vámok tekintetében,
ELFOGADTA EZT AZ RENDELETET:
1. cikk
(1) Végleges kiegyenlítő vámot kell kivetni a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott, jelenleg az ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 és ex 8541 40 90 KN-kód alá tartozó (TARIC-kód: 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 és 8541409039) kristályos szilícium fotovillamos modulok vagy panelek, valamint a kristályos szilícium fotovillamos modulokban vagy panelekben használatos (legfeljebb 400 mikrométer vastagságú) elemek behozatalára, kivéve, ha azok a GATT V. cikke értelmében árutovábbítás alatt álló áruk.
A következő terméktípusok nem tartoznak az érintett termék fogalmába:
-
olyan, hatnál kevesebb elemből álló, hordozható napelemes töltő, amely készülékek elektromos energiával való ellátását biztosítja, illetve elemtöltőként működik,
-
fotovillamos vékonyréteg termékek,
-
olyan kristályos szilícium fotovillamos termékek, amelyeket tartósan integráltak olyan elektronikus termékekbe, amelyeknek a funkciója nem a villamosenergia-termelés, és amelyek az integrált kristályos szilícium fotovillamos elem(ek) által termelt villamos energiát felhasználják,
-
legfeljebb 50 V DC kimeneti feszültségű és legfeljebb 50 W kimeneti teljesítményű modulok vagy panelek, amelyeket kizárólag azonos feszültség- és teljesítményértékekkel rendelkező rendszerekben elemtöltőként való közvetlen felhasználásra szántak.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott és az alább felsorolt vállalatok által gyártott termékek vámfizetés előtti, nettó, uniós határparitáson megállapított árára alkalmazandó végleges kiegyenlítő vámtételek a következők:
Vállalat
Vámtétel
TARIC-kiegészítő kód
Wuxi Suntech Power Co. Ltd.
Suntech Power Co. Ltd.
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd.
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd. Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd.
4,9 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd.
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd.
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd.
6,3 %
B797
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd.
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd.
Changzhou Youze Technology Co. Ltd.
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd.
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd.
3,5 %
B791
JingAo Solar Co. Ltd.
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd.
5,0 %
B794
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd.
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd.
11,5 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.
11,5 %
B927
Delsolar (Wujiang) Ltd.
0 %
B792
Renesola Jiangsu Ltd.
Renesola Zhejiang Ltd.
4,6 %
B921
Jinko Solar Co. Ltd.
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd.
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD.
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD.
6,5 %
B845
A mellékletben felsorolt vállalatok
6,4 %
Minden más vállalat
11,5 %
B999 (108)
(3) Eltérő rendelkezés hiányában a vámtételekre vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
2. cikk
(1) A jelenleg az ex 8541 40 90 KN-kód (TARIC-kód: 8541409021, 8541409029, 8541409031 és 8541409039) alá tartozó, és a Bizottság által elfogadott kötelezettségvállalásokat felajánló és a 2013/707/EU bizottsági végrehajtási határozat mellékletében felsorolt vállalatok által számlázott, szabad forgalomba bocsátásra bejelentett termékek behozatala mentesül az 1. cikkben megállapított szubvencióellenes vám alól, amennyiben:
a)
a fenti termékeket a 2013/707/EU végrehajtási határozat mellékletében felsorolt vállalat közvetlenül vagy az ugyancsak a 2013/707/EU végrehajtási határozat mellékletében felsorolt kapcsolt vállalatán keresztül gyártotta, szállította és számlázta az importőrként eljáró és az áruk uniós szabad forgalomba bocsátását kezdeményező, uniós kapcsolt vállalatai vagy az importőrként eljáró és az áruk uniós szabad forgalomba bocsátását kezdeményező, első független vevő számára;
b)
a behozatalt kötelezettségvállalási számla kíséri, vagyis olyan kereskedelmi számla, mely tartalmazza legalább az e rendelet 2. mellékletében meghatározott elemeket és nyilatkozatot;
c)
a behozatalt az e rendelet 3. mellékletében meghatározott kiviteli kötelezettségvállalási igazolás kíséri; valamint
d)
az elvámolásra bejelentett és bemutatott áru pontosan megfelel a kötelezettségvállalási számlán szereplő megnevezésnek.
(2) Vámtartozás keletkezik a szabad kereskedelmi forgalomba bocsátásra vonatkozó nyilatkozat elfogadásakor:
a)
ha megállapítják, hogy az (1) bekezdésben ismertetett behozatal tekintetében az említett bekezdés egy vagy több feltétele nem teljesül; vagy
b)
ha a Bizottság az 597/2009/EK rendelet 13. cikkének (9) bekezdése szerint a kötelezettségvállalás elfogadását rendeletben vagy határozatban visszavonja, amelyben konkrét ügyletekre hivatkozik, és a vonatkozó kötelezettségvállalási számlákat érvénytelennek nyilvánítja.
3. cikk
Azok a vállalatok, amelyektől a Bizottság kötelezettségvállalást fogadott el, és amelyeket a 2013/707/EU végrehajtási határozat melléklete felsorol, bizonyos ott meghatározott feltételek esetén a szubvencióellenes vám alól nem mentesülő ügyletek esetében is számlát bocsátanak ki. Ennek a számlának olyan kereskedelmi számlának kell lennie, amely legalább az e rendelet 4. mellékletében meghatározott elemeket tartalmazza.
4. cikk
A behozataloknak a Kínai Népköztársaságból származó vagy a Kínai Népköztársaságban feladott kristályos szilícium fotovillamos modulokra és alapvető részeikre (azaz elemek és lemezek) vonatkozó nyilvántartásba vételi kötelezettség bevezetéséről szóló 182/2013/EU rendelet alapján történő nyilvántartásba vételét meg kell szüntetni.
5. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet 2015. december 7-ig alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. december 2-án.