РЕШЕНИЕ № 534/2014/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 май 2014 година
за предоставяне на макрофинансова помощ на Република Тунис
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 212 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Отношенията между Европейския съюз и Република Тунис (наричана по-долу „Тунис“) се развиват в рамките на европейската политика за съседство (ЕПС). Eвро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Тунис, от друга страна (2) (наричано по-долу „Споразумението за асоцииране ЕС-Тунис“), влезе в сила на 1 март 1998 г. Съгласно Споразумението за асоцииране ЕС-Тунис Тунис приключи процеса по премахване на митата за промишлени продукти през 2008 г., като по този начин се превърна в първата държава в Южното Средиземноморие, установила зона за свободна търговия със Съюза. Двустранен политически диалог и икономическо сътрудничество се развиват и в рамките на плановете за действие по ЕПС, последният от които е в процес на обсъждане и обхваща периода 2013-2017 г.
(2)
Икономиката на Тунис е сериозно засегната от вътрешни събития, свързани с настъпилите от края на 2010 г. събития в Южното Средиземноморие, известни като „Арабската пролет“, както и от последвалите регионални размирици, по-специално в съседна Либия. Тези събития и влошената световна икономическа обстановка, по-специално рецесията в еврозоната, която е основният търговски и финансов партньор на Тунис, имаха силно отрицателно въздействие върху икономиката на Тунис, като доведоха до забавяне на растежа и предизвикаха голям недостиг на външно и вътрешно финансиране.
(3)
След свалянето от поста на президента Бен Али на 14 януари 2011 г. на 23 октомври 2011 г. в Тунис се проведоха първите свободни и демократични избори. Тогава бе създадено и Националното учредително събрание и макар политическият преход да не преминава без затруднения, основните участници в политическия процес положиха съгласувани усилия за продължаване на реформите за установяване на напълно развита демократична система.
(4)
Конституцията, приета от Националното учредително събрание на Тунис, бележи известен напредък в областта на личните права и свободи и равенството между половете, което насочва Тунис по пътя на демокрацията и правовата държава.
(5)
От началото на Арабската пролет Съюзът нееднократно е заявявал своя ангажимент да подкрепя Тунис в процеса на икономически и политически реформи на страната. Този ангажимент бе отново потвърден през ноември 2012 г. в заключенията от заседанието на Съвета за асоцииране ЕС - Тунис. Политическата и икономическата подкрепа на Съюза за процеса на реформи в Тунис е в съответствие с политиката на Съюза по отношение на региона на Южното Средиземноморие, установена в рамките на ЕПС.
(6)
В съответствие със съвместната декларация на Европейския парламент и на Съвета, приета заедно с Решение № 778/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), макрофинансовата помощ от Съюза следва да е извънреден финансов инструмент на необвързана и непосочена подкрепа за платежния баланс, насочена към възстановяване на устойчивото външно финансиране на държавата бенефициер, и следва да подпомага прилагането на политическа програма, съдържаща строги мерки за корекции и структурни реформи, предназначена да подобри положението на платежния баланс, в частност през програмния период, както и да укрепва прилагането на съответните споразумения и програми със Съюза.
(7)
През април 2013 г. властите на Тунис и Международният валутен фонд (МВФ) договориха тригодишно стендбай споразумение (наричано по-долу „Програмата на МВФ“) за 1 146 милиона СПТ (специални права на тираж) като непредпазна мярка в подкрепа на програмата на Тунис за икономически корекции и реформи. Целите на програмата на МВФ съответстват на целта на макрофинансовата помощ от Съюза, а именно облекчаване на краткосрочни затруднения на платежния баланс и прилагането на строги мерки за корекции в съответствие с целта на макрофинансовата помощ от Съюза.
(8)
За периода 2011-2013 г. Съюзът е предоставил 290 милиона евро под формата на безвъзмездни средства по своята редовна програма за сътрудничество в подкрепа на програмата на Тунис за икономическа и политическа реформа. В допълнение 155 милиона евро бяха отпуснати на Тунис за периода 2011-2013 г. в рамките на програмата „Подкрепа за партньорство, реформи и приобщаващ растеж“ (SPRING).
(9)
През август 2013 г. Тунис поиска макрофинансова помощ от Съюза с оглед на влошаващата се икономическа ситуация и перспективи.
(10)
Като се има предвид, че Тунис е държава, участваща в ЕПС, следва да се счита, че тя отговаря на условията за получаване на макрофинансова помощ от Съюза.
(11)
Предвид факта, че все още има значителен остатъчен недостиг на външно финансиране в платежния баланс на Тунис, надвишаващ средствата, предоставени от МВФ и други многостранни институции, и въпреки че Тунис изпълнява строги програми за икономическа стабилизация и реформи, се счита, че при настоящите извънредни обстоятелства предвидената за Тунис макрофинансова помощ от Съюза (наричана по-долу „макрофинансовата помощ от Съюза“) представлява подходящ отговор на искането на Тунис за подкрепа на икономическата стабилизация, успоредно с програмата на МВФ. Макрофинансовата помощ от Съюза би подкрепила икономическата стабилизация и програмата за структурни реформи на Тунис, като допълни средствата, предоставени в рамките на финансовото споразумение с МВФ.
(12)
Макрофинансовата помощ от Съюза следва да е насочена към подкрепа за възстановяването на устойчиво външно финансиране за Тунис, като по този начин подпомага икономическото и социалното развитие на страната.
(13)
Определянето на размера на макрофинансовата помощ от Съюза се основава на пълна количествена оценка на остатъчните нужди на Тунис от външно финансиране и е съобразено с нейния капацитет да се финансира със собствени средства, и по-специално международните резерви, с които разполага. Макрофинансовата помощ от Съюза следва да допълва програмите и средствата, осигурени от МВФ и Световната банка. При определянето на размера на помощта се отчитат също така очакваният финансов принос от многостранни донори и нуждата да се осигури справедливо разпределение на тежестта между Съюза и други донори, както и предварително съществуващото разпределение по другите инструменти на Съюза за външно финансиране в Тунис и добавената стойност на общото участие на Съюза.
(14)
Комисията следва да гарантира, че макрофинансовата помощ от Съюза съответства в правно отношение и по същество на основните принципи, целите и мерките, предприети в различните области на външната дейност и в рамките на други съответни политики на Съюза.
(15)
Макрофинансовата помощ от Съюза следва да подкрепи външната политика на Съюза по отношение на Тунис. Службите на Комисията и Европейската служба за външна дейност следва да работят в тясно сътрудничество по време на операцията за макрофинансова помощ, за да координират външната политика на Съюза и да гарантират нейната последователност.
(16)
Макрофинансовата помощ от Съюза следва да подкрепя ангажимента на Тунис за ценности, които са общи за Тунис и Съюза, включително демокрация, правова държава, добро управление, зачитане на правата на човека, устойчиво развитие и намаляване на бедността, както и ангажимента по отношение на принципите за отворена, основана на правила и справедлива търговия.
(17)
Зачитането от страна на Тунис на ефективни демократични механизми, включително многопартийна парламентарна система и правова държава, и осигуряването на гаранции за зачитането на правата на човека следва да е предпоставка за предоставянето на макрофинансова помощ от Съюза. Освен това конкретните цели на макрофинансовата помощ от Съюза следва да подобрят ефикасността, прозрачността и отчетността на системите за управление на публичните финанси в Тунис и да насърчават структурните реформи, насочени към подкрепа за устойчив и приобщаващ растеж, създаване на работни места и фискална консолидация. Комисията следва редовно да наблюдава както изпълнението на тази предпоставка, така и постигането на тези цели.
(18)
С цел осигуряване на ефикасна защита на финансовите интереси на Съюза, свързани с макрофинансовата помощ от Съюза, Тунис следва да предприеме подходящи мерки за предотвратяване и борба с измамите, корупцията и всякакви други нередности във връзка с помощта. Освен това следва да се предвиди извършването на проверки от страна на Комисията и на одити от страна на Сметната палата.
(19)
Отпускането на макрофинансова помощ от Съюза не засяга правомощията на Европейския парламент и на Съвета.
(20)
Размерът на необходимата макрофинансовата помощ от Съюза следва да съответства на бюджетните кредити, предвидени в многогодишната финансова рамка.
(21)
Макрофинансовата помощ от Съюза следва да бъде управлявана от Комисията. За да се гарантира, че Европейският парламент и Съветът могат да следят изпълнението на настоящото решение, Комисията следва редовно да ги информира за развитието във връзка с помощта и да им предоставя съответните документи.
(22)
За да се гарантират еднакви условия на изпълнение на настоящото решение, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (4).
(23)
Макрофинансовата помощ от Съюза следва да бъде обвързана с условия на икономическата политика, определени в Меморандума за разбирателство. За да се гарантират еднакви условия на изпълнение, както и за по-голяма ефикасност, на Комисията следва да бъде предоставено правомощието да договори такива условия с властите на Тунис под надзора на комитета на представителите на държавите членки в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011. Съгласно посочения регламент процедурата по консултиране следва по принцип да се прилага във всички случаи, с изключение на предвидените в регламента. Като се има предвид потенциално значителното въздействие на помощта, превишаваща 90 милиона евро, е целесъобразно за операциите над този праг да се използва процедурата по разглеждане. Предвид размера на макрофинансовата помощ от Съюза за Тунис процедурата по разглеждане следва да се прилага за приемането на Меморандума за разбирателство и за намаляване, спиране или отмяна на помощта,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Съюзът предоставя на Тунис макрофинансова помощ (наричана по-долу „макрофинансовата помощ от Съюза“) с максимален размер 300 милиона евро с цел подпомагане на икономическата стабилизация и реформите в Тунис. Помощта се отпуска на Тунис като принос за покриване на нуждите на платежния баланс, набелязани в програмата на МВФ.
2. Пълният размер на макрофинансовата помощ от Съюза се предоставя на Тунис под формата на заеми. На Комисията се предоставя правомощието от името на Съюза да заема необходимите средства на капиталовите пазари или от финансовите институции и да ги предоставя като заем на Тунис. Максималният срок до падежа на заемите не надхвърля 15 години.
3. Отпускането на макрофинансова помощ от страна на Съюза се управлява от Комисията по начин, който е в съответствие със споразуменията или договореностите между МВФ и Тунис и с ключовите принципи и цели на икономическите реформи, заложени в Споразумението за асоцииране ЕС - Тунис, както и в Плана за действие ЕС-Тунис за периода 2013-2017 г., договорен в рамките на ЕПС. Комисията редовно информира Европейския парламент и Съвета за развитието във връзка с макрофинансовата помощ от Съюза, включително плащанията по нея, и предоставя своевременно на тези институции съответните документи.
4. Макрофинансовата помощ от Съюза се предоставя за период от две години и половина, считано от първия ден след влизането в сила на Меморандума за разбирателство, посочен в член 3, параграф 1 от настоящото решение.
5. Ако финансовите нужди на Тунис намалеят съществено през периода на отпускане на макрофинансовата помощ от Съюза в сравнение с първоначалните прогнози, Комисията намалява размера на помощта, спира я или я отменя, като действа в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 7, параграф 2.
Член 2
Зачитането от страна на Тунис на ефективни демократични механизми, включително многопартийна парламентарна система и правова държава, и осигуряването на гаранции за зачитането на правата на човека е предпоставка за предоставянето на макрофинансова помощ от Съюза.
Комисията наблюдава изпълнението на тази предпоставка през целия цикъл на макрофинансовата помощ от Съюза.
Настоящият член се прилага в съответствие с Решение 2010/427/ЕС на Съвета (5).
Член 3
1. В съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 7, параграф 2, Комисията договаря с властите на Тунис ясно определени условия на икономическата политика и финансови условия, като се обръща особено внимание върху структурните реформи и стабилните публични финанси, от които да зависи макрофинансовата помощ от Съюза и които да бъдат установени в меморандум за разбирателство (наричан по-долу „Меморандумът за разбирателство“), съдържащ график за изпълнение на тези условия. Условията на икономическата политика и финансовите условия, определени в Меморандума за разбирателство, трябва да съответстват на споразуменията или договореностите, посочени в член 1, параграф 3, включително програмите за макроикономически корекции и структурни реформи, изпълнявани от Тунис с подкрепата на МВФ.
2. С условията се цели повишаване на ефикасността, прозрачността и отчетността на системите за управление на публичните финанси в Тунис, включително по отношение на използването на макрофинансова помощ от Съюза. Напредъкът по взаимното отваряне на пазара, развитието на основана на правила и справедлива търговия и други приоритети в рамките на външната политика на Съюза също се вземат надлежно предвид при определянето на мерки на политиката. Комисията редовно наблюдава напредъка при постигането на тези цели.
3. Подробните финансови условия във връзка с макрофинансовата помощ от Съюза се определят в споразумение за заем, което се договаря между Комисията и властите на Тунис.
4. Комисията редовно проверява дали продължават да се спазват условията по член 4, параграф 3, включително дали икономическите политики на Тунис са в съответствие с целите на макрофинансовата помощ от Съюза. В този процес Комисията си сътрудничи тясно с МВФ и Световната банка, а когато е необходимо, и с Европейския парламент и Съвета.
Член 4
1. При спазване на условията по параграф 3 Комисията предоставя макрофинансовата помощ от Съюза на три транша по заема. Размерът на всеки транш се определя в Меморандума за разбирателство.
2. Сумите по макрофинансовата помощ от Съюза се отпускат, когато това е необходимо, в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 480/2009 на Съвета (6).
3. Комисията взема решение за отпускането на траншовете, при условие че са спазени всички условия по-долу:
a)
предпоставката, предвидена в член 2;
б)
постигането на задоволителни резултати при изпълнението на политическа програма, съдържаща строги мерки за корекции и структурни реформи, подкрепяно от договореност за кредитиране с МВФ като непредпазна мярка; и
в)
изпълнение, в рамките на определен срок, на икономическата политика и финансовите условия, договорени в Меморандума за разбирателство.
Изплащането на втория транш се извършва не по-рано от три месеца след изплащането на първия транш. Изплащането на третия транш се извършва не по-рано от три месеца след изплащането на втория транш.
4. Когато условията по параграф 3 не са изпълнени, Комисията временно спира или отменя изплащането на макрофинансовата помощ от Съюза. В такъв случай тя информира Европейския парламент и Съвета за причините за това спиране или отмяна.
5. Макрофинансовата помощ от Съюза се изплаща на Централната банка на Тунис. В зависимост от разпоредбите, договорени в Меморандума за разбирателство, включително потвърждение на остатъчните нужди от бюджетно финансиране, финансовите средства от Съюза може да бъдат преведени на Министерството на финансите на Тунис като краен бенефициер.
Член 5
1. Операциите по получаване и отпускане на заема, свързани с макрофинансовата помощ от Съюза, се извършват в евро, с един и същ вальор и не могат да ангажират Съюза с преобразуване на падежи, нито да го излагат на валутни или лихвени рискове, или на други търговски рискове.
2. Ако обстоятелствата го позволяват и при искане от Тунис във връзка с това, Комисията може да предприеме необходимите мерки, за да гарантира, че в условията на заема е включена клауза за предсрочното му погасяване, придружена от съответна клауза в реда и условията на операциите по заема.
3. Ако обстоятелствата позволяват подобряване на лихвената ставка по заема и по искане на Тунис във връзка с това, Комисията може да реши да рефинансира изцяло или отчасти първоначалните заеми или да преструктурира съответните финансови условия. Операциите по рефинансиране или преструктуриране се извършват в съответствие с параграфи 1 и 4 и не трябва да водят до удължаване на срока до падежа на съответните заеми или до увеличаване на неизплатената главница към датата на рефинансиране или преструктуриране.
4. Всички разходи на Съюза, свързани с операциите по получаване и предоставяне на заем съгласно настоящото решение, са за сметка на Тунис.
5. Комисията информира Европейския парламент и Съвета за развитието на операциите, посочени в параграфи 2 и 3.
Член 6
1. Макрофинансовата помощ от Съюза се усвоява в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (7) и Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (8).
2. За усвояването на макрофинансовата помощ от Съюза се прилага пряко управление.
3. Меморандумът за разбирателство и споразумението за заем, които ще бъдат договорени с властите на Тунис, съдържат разпоредби, с които:
a)
се гарантира, че Тунис извършва редовни проверки за правилното използване на финансирането от общия бюджет на Съюза, предприема съответните мерки за предотвратяване на нередности и измами и ако е необходимо, предприема правни действия за възстановяването на средствата, предоставени съгласно настоящото решение, които са били присвоени;
б)
се осигурява защитата на финансовите интереси на Съюза, по-специално като се предвиждат конкретни мерки за предотвратяване и борба с измамите, корупцията и всички други нередности, засягащи макрофинансовата помощ от Съюза, в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета (9), Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (10) и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11);
в)
Комисията, включително Европейската служба за борба с измамите, или нейните представители се оправомощават изрично да извършват проверки, включително проверки и инспекции на място;
г)
Комисията и Сметната палата се оправомощават изрично да извършват одити по време на периода, през който е предоставена макрофинансовата помощ от Съюза, и след това, включително одити на документи и одити на място, например оперативни оценки; и
д)
се гарантира, че Съюзът има право на предсрочно погасяване на заема, когато е установено, че във връзка с управлението на макрофинансовата помощ от Съюза Тунис е участвал в измама или корупция или друга незаконна дейност, която вреди на финансовите интереси на Съюза.
4. По време на усвояването на макрофинансовата помощ от Съюза Комисията наблюдава посредством оперативни оценки надеждността на финансовите споразумения на Тунис, административните процедури и механизмите за вътрешен и външен контрол, които са от значение за тази помощ.
Член 7
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 8
1. До 30 юни всяка година Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно изпълнението на настоящото решение през предходната година, включващ оценка на изпълнението. В този доклад:
a)
се разглежда напредъкът при усвояването на макрофинансовата помощ от Съюза;
б)
се прави оценка на икономическото състояние на Тунис и неговите перспективи, както и на напредъка при изпълнението на мерките на политиката, посочени в член 3, параграф 1;
в)
се посочва връзката между условията на икономическата политика, определени в Меморандума за разбирателство, текущите икономически и бюджетни показатели на Тунис и решенията на Комисията за отпускане на траншовете по макрофинансовата помощ от страна на Съюза.
2. Най-късно две години след края на периода, през който е предоставена помощта, посочен в член 1, параграф 4, Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за последваща оценка на резултатите и ефикасността на предоставената макрофинансова помощ от Съюза и на степента, до която тя е допринесла за постигане на целите на помощта.
Член 9
Настоящото решение влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 15 май 2014 година.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 534/2014/EU HATÁROZATA
(2014. május 15.)
a Tunéziai Köztársaságnak nyújtandó makroszintű pénzügyi támogatásról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 212. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében (1),
mivel:
(1)
Az Európai Unió és a Tunéziai Köztársaság (a továbbiakban: Tunézia) közötti kapcsolatok az európai szomszédságpolitika keretén belül fejlődnek. Az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, és másrészről Tunézia között létrejött euromediterrán társulási megállapodás (2) (a továbbiakban: EU-Tunézia társulási megállapodás) 1998. március 1-jén lépett hatályba. Az EU-Tunézia társulási megállapodás értelmében Tunézia 2008-ban befejezte az ipari termékekre kivetett vámok leépítését, ezáltal Tunézia lett az első dél-mediterrán ország, amely szabadkereskedelmi térséget alakított ki az Unióval. A kétoldalú politikai párbeszéd és gazdasági együttműködés az európai szomszédságpolitikai cselekvési tervek keretében fejlődött tovább, amelyek közül a - jelenleg tárgyalt - legújabb a 2013 és 2017 közötti időszakra vonatkozik.
(2)
A tunéziai gazdaságot jelentős mértékben érintették a dél-mediterrán térségben 2010 vége óta lejátszódott, „arab tavasz” néven ismert eseménysorozathoz kapcsolódó hazai események, és a régióban - különösen a szomszédos Líbiában - azt követően tapasztalt nyugtalanság. Ezek az események és a kedvezőtlen globális gazdasági környezet, különösen az euroövezetnek - amely Tunézia fő kereskedelmi és pénzügyi partnere - a recessziója, rendkívül negatívan hatottak a tunéziai gazdaságra, és a növekedés lassulásához, valamint jelentős külső és költségvetési finanszírozási hiány kialakulásához vezetett.
(3)
A tunéziai elnök, Ben Ali 2011. január 14-i megbuktatását követően 2011. október 23-án megrendezték az első szabad és demokratikus választásokat. Azóta megalakult az alkotmányozó nemzetgyűlés, és bár a politikai átalakulás nem mentes a nehézségektől, a főbb politikai szereplők összehangolt erőfeszítéseket tettek annak érdekében, hogy a reformok révén valódi demokratikus rendszert építsenek ki.
(4)
A Tunézia alkotmányozó nemzetgyűlése által elfogadott alkotmány némi előrelépést jelent a személyhez fűződő jogok és szabadságok, valamint a nemek közötti egyenlőség területén, ami elindította Tunéziát a demokrácia és a jogállamiság útján.
(5)
Az arab tavasz kezdete óta az Unió számos alkalommal kinyilvánította a tunéziai gazdasági és politikai reformfolyamat támogatása iránti elkötelezettségét. Ezt az elkötelezettséget 2012 novemberében az EU-Tunézia Társulási Tanács ülésének következtetéseiben is megerősítették. A tunéziai reformfolyamatnak az Unió részéről való politikai és gazdasági támogatása összhangban van az európai szomszédságpolitika keretében folytatott uniós dél-mediterrán politikával.
(6)
Az Európai Parlament és a Tanács együttes nyilatkozatával összhangban - amelyet az Európai Parlament és a Tanács 778/2013/EU határozatával (3) együtt fogadtak el - az uniós makroszintű pénzügyi támogatásnak feltétel nélküli és célhoz nem kötött fizetésimérleg-támogatás formájában nyújtott rendkívüli pénzügyi eszköznek kell lennie, amelynek célja a kedvezményezett fenntartható külső pénzügyi helyzetének helyreállítása, és olyan szakpolitikai program végrehajtását indokolt támogatnia, amely erőteljes kiigazítási és strukturális reformintézkedéseket tartalmaz, amelyek célja a fizetési mérlegnek különösen a programidőszakon belüli javítása és az Unióval kötött vonatkozó megállapodások és programok végrehajtásának megerősítése.
(7)
2013 áprilisában a tunéziai hatóságok és a Nemzetközi Valutaalap (IMF) 1 146 millió SDR (különleges lehívási jog) összegű hároméves, nem elővigyázatossági jellegű készenléti hitelmegállapodást (a továbbiakban: IMF-program) kötöttek Tunézia gazdasági kiigazítási és reformprogramjának támogatása céljából. Az IMF-program célkitűzései összhangban vannak az uniós makroszintű pénzügyi támogatás céljával, vagyis azzal, hogy enyhítse a fizetési mérlegben rövidtávon fennálló nehézségeket, az erőteljes kiigazítási intézkedések végrehajtása pedig összhangban van az uniós makroszintű pénzügyi támogatás céljával.
(8)
Rendes együttműködési programja keretében az Unió 290 millió EUR összegű vissza nem térítendő támogatást nyújtott a tunéziai gazdasági és politikai reformfolyamat támogatása céljából a 2011-2013 közötti időszakra. Emellett Tunézia a 2011-2013 közötti időszakra „A partnerség, a reformok és az inkluzív növekedés támogatása” elnevezésű program (SPRING) keretében 155 millió EUR támogatásban részesült.
(9)
2013 augusztusában a gazdasági helyzet és a kilátások romlására tekintettel Tunézia makroszintű pénzügyi támogatást kért az Uniótól.
(10)
Mivel Tunézia az európai szomszédságpolitikához tartozó ország, uniós makroszintű pénzügyi támogatásra jogosultnak tekintendő.
(11)
Tekintettel arra, hogy Tunézia - az IMF és más multilaterális intézmények által biztosított forrásokat is beszámítva és az általa végrehajtott erőteljes gazdasági stabilizációs és reformprogramok ellenére - továbbra is jelentős külső finanszírozási hiánnyal szembesül, a Tunéziának nyújtandó uniós makroszintű pénzügyi támogatás (a továbbiakban: uniós makroszintű pénzügyi támogatás) a jelenlegi rendkívüli körülmények között megfelelő válasznak tekinthető Tunézia azon kérésére, hogy az IMF-program mellett az Unió is támogassa a gazdasági stabilizációt. Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás támogatná Tunézia gazdasági stabilizációra és strukturális reformokra irányuló programját, és kiegészítené az IMF pénzügyi megállapodása keretében rendelkezésre bocsátott forrásokat.
(12)
Az uniós makroszintű pénzügyi támogatásnak Tunézia fenntartható külső finanszírozási helyzetének helyreállítására kell irányulnia, ezáltal támogatva Tunézia gazdasági és társadalmi fejlődését.
(13)
Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás összegét Tunézia továbbra is fennálló külső finanszírozási igényének teljes körű számszerű értékelése alapján kell meghatározni, figyelembe véve, hogy az ország mennyiben képes saját forrásokból - különösen a rendelkezésére álló nemzetközi tartalékokból - finanszírozni magát. Az uniós makroszintű pénzügyi támogatásnak ki kell egészítenie az IMF és a Világbank programjait és forrásait. A támogatás összegének meghatározásakor továbbá figyelembe kell venni a multilaterális támogatóktól várható pénzügyi hozzájárulást, az Unió és a más támogatók közötti méltányos tehermegosztás biztosításának szükségességét, az Unió egyéb külső finanszírozási eszközeinek korábbi tunéziai alkalmazását és a teljes uniós szerepvállalás hozzáadott értékét is.
(14)
A Bizottságnak biztosítania kell, hogy az uniós makroszintű pénzügyi támogatás jogi szempontból és tartalmilag összhangban álljon a külső tevékenység és az egyéb vonatkozó uniós politikák különféle területein kitűzött alapelvekkel, célokkal és meghozott intézkedésekkel.
(15)
Az uniós makroszintű pénzügyi támogatásnak elő kell segítenie a Tunéziával szembeni uniós külpolitikát. A makroszintű pénzügyi támogatási műveletek során a Bizottság szolgálatainak és az Európai Külügyi Szolgálatnak mindvégig szorosan együtt kell működniük annak érdekében, hogy koordinálják az Unió külpolitikáját, és biztosítsák annak következetességét.
(16)
Az uniós makroszintű pénzügyi támogatásnak hozzá kell járulnia az Unióval közösen vallott értékekkel, többek között a demokráciával, a jogállamisággal, a jó kormányzással, az emberi jogok tiszteletben tartásával, a fenntartható fejlődéssel és a szegénység visszaszorításával, valamint a nyitott, szabályokon alapuló és tisztességes kereskedelem elveivel összefüggésben Tunézia által tett kötelezettségvállalások teljesítéséhez.
(17)
Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás nyújtásának előfeltétele kell, hogy legyen, hogy Tunézia tiszteletben tartsa a hatékony demokratikus mechanizmusokat, ezen belül a többpárti parlamentáris rendszert és a jogállamiságot, valamint garantálja az emberi jogok tiszteletben tartását. Emellett az uniós makroszintű pénzügyi támogatásnak a konkrét céljai révén fokoznia kell a tunéziai államháztartás-irányítási rendszerek hatékonyságát, átláthatóságát és elszámoltathatóságát, valamint elő kell segítenie a fenntartható és inkluzív növekedés, a munkahelyteremtés és az államháztartási konszolidáció előmozdítását célzó strukturális reformokat. A Bizottságnak rendszeresen nyomon kell követnie az előfeltétel teljesülését és az említett célkitűzések megvalósítását.
(18)
Az Unió uniós makroszintű pénzügyi támogatáshoz kapcsolódó pénzügyi érdekeinek hatékony védelme céljából Tunéziának megfelelő intézkedéseket kell hoznia a támogatással kapcsolatos csalás, korrupció és bármely egyéb szabálytalanság megelőzése és az ellenük való küzdelem vonatkozásában. Ezen túlmenően rendelkezni kell a Bizottság által végzendő ellenőrzésekről és a Számvevőszék által végzendő auditokról.
(19)
Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás rendelkezésre bocsátása az Európai Parlament és a Tanács hatáskörének sérelme nélkül történik.
(20)
Az uniós makroszintű pénzügyi támogatáshoz szükséges tartalék összegeinek összhangban kell lenniük a többéves pénzügyi keretben megállapított költségvetési előirányzatokkal.
(21)
Az uniós makroszintű pénzügyi támogatást a Bizottságnak kell kezelnie. Annak biztosítására, hogy az Európai Parlament és a Tanács nyomon követhesse e határozat végrehajtását, a Bizottságnak rendszeresen tájékoztatnia kell e testületeket a támogatással kapcsolatos fejleményekről, és rendelkezésükre kell bocsátania a vonatkozó dokumentumokat.
(22)
E határozat végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (4) megfelelően kell gyakorolni.
(23)
Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás egyetértési megállapodásban megállapított gazdaságpolitikai feltételektől függően adható meg. A végrehajtás egységes feltételeinek biztosítása és a hatékonyság érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy e feltételeket a 182/2011/EU rendelettel összhangban a tagállamok képviselőiből álló bizottság felügyelete alatt tárgyalja meg a tunéziai hatóságokkal. Az említett rendelet értelmében általános szabályként tanácsadó bizottsági eljárást kell alkalmazni a rendeletben meghatározottaktól eltérő esetekben. Figyelembe véve a 90 millió EUR összeghatárnál nagyobb mértékű támogatás potenciálisan jelentős hatásait, az említett értékhatár feletti műveletekre helyénvaló a vizsgálóbizottsági eljárást alkalmazni. Figyelembe véve a Tunéziának nyújtandó uniós makroszintű pénzügyi támogatás összegét, a vizsgálóbizottsági eljárást kell alkalmazni az egyetértési megállapodás elfogadására, valamint a támogatás csökkentésére, felfüggesztésére és megszüntetésére,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
(1) Tunézia gazdasági stabilizációjának és reformjainak támogatása céljából az Unió legfeljebb 300 millió EUR összegű makroszintű pénzügyi támogatást (a továbbiakban: uniós makroszintű pénzügyi támogatás) nyújt Tunéziának. A támogatás hozzájárul Tunézia IMF-programban meghatározott, a fizetési mérleghez kapcsolódó finanszírozási szükségleteinek fedezéséhez.
(2) Az Unió az uniós makroszintű pénzügyi támogatás teljes összegét hitel formájában bocsátja Tunézia rendelkezésére. A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a szükséges források biztosítása céljából az Unió nevében a tőkepiacokon vagy pénzügyi intézményektől hitelt vegyen fel, és a pénzt Tunéziának továbbhitelezze. A hitel maximális futamideje 15 év.
(3) Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás rendelkezésre bocsátását a Bizottság irányítja az IMF és Tunézia közötti megállapodásokban és egyetértési megállapodásokban foglaltakkal, valamint az EU-Tunézia társulási megállapodásban és az európai szomszédságpolitika keretében létrejött, a 2013-2017 közötti időszakra vonatkozó EU-Tunézia cselekvési tervben meghatározott gazdasági reformok alapelveivel és céljaival összeegyeztethető módon. A Bizottság rendszeresen tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot az uniós makroszintű pénzügyi támogatással kapcsolatos fejleményekről, ideértve annak folyósításait is, valamint kellő időben ezen intézmények rendelkezésére bocsátja a vonatkozó dokumentumokat.
(4) Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás az e határozat 3. cikke (1) bekezdésében említett egyetértési megállapodás hatálybalépését követő első naptól számított két és fél évig áll rendelkezésre.
(5) Abban az esetben, ha Tunézia finanszírozási igénye az uniós makroszintű pénzügyi támogatás folyósításának időszakában jelentősen csökken a kezdeti előrejelzésekhez képest, a Bizottság a 7. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében csökkenti, felfüggeszti vagy megszünteti a támogatást.
2. cikk
Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás nyújtásának előfeltétele, hogy Tunézia tiszteletben tartsa a hatékony demokratikus mechanizmusokat, többek között a többpárti parlamentáris rendszert és a jogállamiságot, valamint garantálja az emberi jogok tiszteletben tartását.
A Bizottság az uniós makroszintű pénzügyi támogatás teljes életciklusa alatt nyomon követi ezen előfeltétel teljesülését.
E cikket a 2010/427/EU tanácsi határozattal (5) összhangban kell alkalmazni.
3. cikk
(1) A Bizottság a 7. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében megállapodik a tunéziai hatóságokkal az uniós makroszintű pénzügyi támogatáshoz kapcsolódó, a strukturális reformokra és a rendezett államháztartásra összpontosító, pontosan meghatározott gazdaságpolitikai és pénzügyi feltételekről, amelyeket az e feltételek teljesítésére vonatkozó időkeretet is tartalmazó egyetértési megállapodásba (a továbbiakban: az egyetértési megállapodás) kell foglalni. Az egyetértési megállapodásban meghatározott gazdaságpolitikai és pénzügyi feltételeknek összhangban kell lenniük az 1. cikk (3) bekezdésében említett megállapodásokkal és egyetértési megállapodásokkal, köztük a Tunézia által az IMF támogatásával végrehajtott makrogazdasági kiigazítási és strukturálisreform-programokkal.
(2) Az említett feltételek különösen a tunéziai államháztartás-irányítási rendszerek hatékonyságának, átláthatóságának és elszámoltathatóságának fokozását célozzák, egyebek mellett az uniós makroszintű pénzügyi támogatás felhasználásával összefüggésben. A szakpolitikai intézkedések kidolgozásakor megfelelő mértékben figyelembe kell venni a kölcsönös piacnyitás, a szabályokon alapuló tisztességes kereskedelem fejlesztése, valamint az Unió külpolitikájával összefüggő más prioritások terén elért előrelépést is. Az említett célkitűzések megvalósításában elért előrelépéseket a Bizottság rendszeresen nyomon követi.
(3) Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás részletes pénzügyi feltételeit a Bizottság és a tunéziai hatóságok között megkötendő hitelmegállapodásban kell meghatározni.
(4) A Bizottság rendszeres időközönként ellenőrzi, hogy teljesülnek-e a 4. cikk (3) bekezdésében előírt feltételek, ideértve azt is, hogy Tunézia gazdaságpolitikája összhangban van-e az uniós makroszintű pénzügyi támogatás célkitűzéseivel. Ennek során a Bizottság szorosan együttműködik az IMF-fel és a Világbankkal, és szükség esetén az Európai Parlamenttel és a Tanáccsal.
4. cikk
(1) A (3) bekezdésben meghatározott feltételektől függően a Bizottság az uniós makroszintű pénzügyi támogatást három hitelrészletben bocsátja rendelkezésre. Az egyes részletek nagyságát az egyetértési megállapodás határozza meg.
(2) Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás összegeire szükség esetén a 480/2009/EK, Euratom tanácsi rendelettel (6) összhangban tartalékot kell képezni.
(3) A Bizottság az összes alábbi feltétel teljesítésétől függően dönt a részletek folyósításáról:
a)
a 2. cikkben foglalt előfeltétel;
b)
a nem elővigyázatossági jellegű IMF-hitelkeret által támogatott, erőteljes kiigazítási és strukturális reformintézkedéseket tartalmazó szakpolitikai program végrehajtása terén elért tartósan kielégítő eredmény; valamint
c)
az egyetértési megállapodásban meghatározott gazdaságpolitikai és pénzügyi feltételek megadott időkereten belüli teljesítése.
A második részlet kifizetésére legkorábban három hónappal az első részlet rendelkezésre bocsátása után kerülhet sor. A harmadik részlet kifizetésére legkorábban három hónappal a második részlet rendelkezésre bocsátása után kerülhet sor.
(4) A (3) bekezdésben említett feltételek nem teljesülése esetén a Bizottság átmenetileg felfüggeszti vagy megszünteti az uniós makroszintű pénzügyi támogatás folyósítását. Ilyen esetben a Bizottság tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot a felfüggesztés vagy megszüntetés okairól.
(5) Az uniós makroszintű pénzügyi támogatást a Tunéziai Központi Bank részére kell kifizetni. Az egyetértési megállapodásban meghatározandó előírásoktól függően - ideértve a fennmaradó költségvetési finanszírozási igény megerősítését is - az uniós pénzeszközöket a tunéziai pénzügyminisztérium mint végső kedvezményezett számára is át lehet utalni.
5. cikk
(1) Az uniós makroszintű pénzügyi támogatáshoz kapcsolódó hitelfelvételi és hitelnyújtási műveleteket euróban, egyazon értéknap alkalmazásával kell végrehajtani, és az Unió ezek során nem lehet érintett a futamidők átalakításában, és nem lehet árfolyam- vagy kamatkockázatnak vagy más kereskedelmi kockázatnak kitenni.
(2) Amennyiben a körülmények lehetővé teszik, és Tunézia kéri, a Bizottság megteheti a szükséges lépéseket annak biztosítására, hogy a hitelfeltételek tartalmazzanak előtörlesztési rendelkezést, és hogy ehhez a hitelfelvételi műveletek feltételei közé felvett megfelelő rendelkezés kapcsolódjon.
(3) Amennyiben a körülmények lehetővé teszik a hitel kamatlábának csökkentését, és Tunézia ezt kérelmezi, a Bizottság dönthet úgy, hogy részben vagy egészben refinanszírozza eredeti kölcsöneit, vagy átalakíthatja a vonatkozó pénzügyi feltételeket. A refinanszírozási vagy átstrukturálási műveleteket az (1) és (4) bekezdéssel összhangban kell elvégezni, és azok nem eredményezhetik az adott hitel futamidejének meghosszabbítását vagy a refinanszírozás vagy az átstrukturálás napján fennálló tőkeösszeg növekedését.
(4) Az e határozat szerinti hitelfelvételi és hitelnyújtási műveletekhez kapcsolódó, az Unió részéről felmerülő összes költséget Tunézia viseli.
(5) A Bizottság tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot a (2) és (3) bekezdésben említett műveletek alakulásáról.
6. cikk
(1) Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás végrehajtása a 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelettel (7) és a Bizottság 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló rendeletével (8) összhangban történik.
(2) Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás végrehajtása közvetlen irányítással történik.
(3) A tunéziai hatóságokkal kötendő egyetértési megállapodásnak és hitelmegállapodásnak rendelkeznie kell az alábbiakról:
a)
annak biztosítása, hogy Tunézia rendszeresen ellenőrizze az Unió általános költségvetéséből nyújtott finanszírozás megfelelő felhasználását, megtegye a megfelelő intézkedéseket a szabálytalanságok és a csalások elkerüléséhez, és szükség esetén jogi lépéseket tegyen az e határozat alapján nyújtott, jogellenesen felhasznált pénzeszközök visszafizettetése érdekében;
b)
az Unió pénzügyi érdekei védelmének biztosítása, különösen az uniós makroszintű pénzügyi támogatást érintő csalás, korrupció és egyéb szabálytalanságok megelőzését és az ellenük való küzdelmet illetően meghozandó egyedi intézkedések előírása, összhangban a 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelettel (9), a 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendelettel (10) valamint a 883/2013/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelettel (11);
c)
a Bizottságnak - az Európai Csalás Elleni Hivatalt is beleértve - vagy képviselőinek kifejezett felhatalmazása ellenőrzések, ezen belül helyszíni ellenőrzések és vizsgálatok lefolytatására;
d)
a Bizottság és a Számvevőszék kifejezett felhatalmazása arra, hogy az uniós makroszintű pénzügyi támogatás rendelkezésre állásának időtartama alatt és azt követően is auditokat végezzenek, ideértve dokumentumok ellenőrzését és helyszíni ellenőrzéseket, például működési értékeléseket; és
e)
annak biztosítása, hogy amennyiben megállapítást nyer, hogy Tunézia az uniós makroszintű pénzügyi támogatás kezelésével kapcsolatban csalást vagy korrupciós cselekményt követ el, illetve olyan más jogellenes tevékenységet folytat, amely sérti az Unió pénzügyi érdekeit, az Uniónak jogában álljon a hitel lejárat előtti visszafizettetése.
(4) Az uniós makroszintű pénzügyi támogatás végrehajtása során a Bizottság - működési értékelés révén - nyomon követi a támogatás szempontjából releváns tunéziai pénzügyi szabályok, igazgatási eljárások, valamint külső és belső ellenőrzési mechanizmusok megbízhatóságát.
7. cikk
(1) A Bizottságot egy bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
8. cikk
(1) A Bizottság minden év június 30-ig benyújtja az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az e határozat előző évi végrehajtásáról, illetve a végrehajtás értékeléséről szóló jelentést. E jelentésben:
a)
megvizsgálja az uniós makroszintű pénzügyi támogatás végrehajtása terén elért eredményeket;
b)
értékeli Tunézia gazdasági helyzetét és kilátásait, valamint a 3. cikk (1) bekezdésében említett szakpolitikai intézkedések végrehajtása terén elért előrelépést;
c)
megvilágítja az egyetértési megállapodásban meghatározott gazdaságpolitikai feltételek, Tunézia aktuális gazdasági és költségvetési eredményei, valamint a Bizottságnak az uniós makroszintű pénzügyi támogatás részleteinek felszabadítására vonatkozó határozatai közötti összefüggést.
(2) Az 1. cikk (4) bekezdésében említett rendelkezésre állási időszak lejárta után legkésőbb két évvel a Bizottság utólagos értékelő jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, értékelve a lezárt uniós makroszintű pénzügyi támogatási műveletek eredményeit és hatékonyságát, valamint azt, hogy ezek milyen mértékben járultak hozzá a támogatás céljainak megvalósításához.
9. cikk
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2014. május 15-én.