РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 март 2014 година
относно държавна помощ SA.34572 (13/C) (ex 13/NN) приведена в действие от Гърция за Larco General Mining & Metallurgical Company S.A.
(нотифицирано под номер С(2014) 1818)
(само текстът на английски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2014/539/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като прикани заинтересованите страни да представят мненията си съгласно горепосочените разпоредби (1),
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
В контекста на програмата си за икономическо приспособяване Гърция предприе програма за приватизация (2). Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. („Larco“) беше определено като държавно дружество, което да бъде приватизирано.
(2)
През март 2012 г. Hellenic Republic Asset Development Fund („HRADF“) (3) уведоми Комисията за предложената приватизация на Larco. За да се изясни дали в контекста на проекта за приватизация биха могли да възникнат въпроси относно държавна помощ, през април 2012 г. Комисията откри ex officio процедура и предприе извършването на предварителна оценка.
(3)
В контекста на тези обсъждания, от отговора на гръцките органи на въпросник на 16 март 2012 г. стана ясно, че Larco вече се е възползвало от държавни мерки. Комисията поиска допълнителна информация с електронни писма от 18 април 2012 г., 24 април 2012 г., 5 юли 2012 г., 22 август 2012 г. и 7 декември 2012 г. и с писма от 4 май 2012 г. и 14 януари 2013 г., на които гръцките органи отговориха на 20 април 2012 г., 26 април 2012 г., 3 октомври 2012 г., 13 ноември 2012 г., 15 ноември 2012 г., 7 декември 2012 г., 24 декември 2012 г. и 18 януари 2013 г. Срещи между службите на Комисията и представители на гръцките органи се проведоха на 30 април 2012 г. и 11 септември 2012 г. в Атина и на 25 януари 2013 г. в Брюксел.
(4)
С писмо от 6 март 2013 г. („решението от 6 март 2013 г.“) Комисията уведоми Гърция, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 108 параграф 2 от Договора, по отношение на някои мерки за помощ, описани в точка 2.2 по-долу („официална процедура по разследване“).
(5)
Решението от 6 март 2013 г. беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4). Комисията покани гръцките органи и заинтересованите страни да представят мненията си по отношение на мерките за помощ.
(6)
Комисията получи мнението на гръцките органи на 30 април 2013 г. Тя не получи мнения от заинтересовани страни.
(7)
С електронно писмо от 21 януари 2014 г. гръцките органи уведомиха Комисията, че са съгласни решението да бъде прието на английски език.
2. ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ ЗА ПОМОЩ
2.1. Получател на помощта
(8)
Дружеството Larco е специализирано в добива и преработването на латеритна руда, добива на лигнитни въглища и производството на фероникел и вторични продукти. Дейностите му включват проучване, разработване, добив и топене на руда и търговия на свои продукти в целия свят. Larco е един от най-големите производители на фероникел в света. През 2012 г. в предприятието работят 960 служители, подари което то се определя като голямо предприятие (5).
(9)
В началото на официалната процедура по разследване 55,2 % от акциите на Larco са собственост на гръцката държава чрез HRADF, 33,4 % на Националната банка на Гърция АД („NBG“, частна финансова институция) и 11,4 % на Public Power Corporation S.A. („PPC“, завареният производител на електроенергия в Гърция, в което държавата е мажоритарен акционер).
(10)
Larco управлява завод за топене в Ларимна, Централна Гърция. Освен това Larco притежава права за добив на различни места в Гърция в четири обекта с концентрация на мини: мините Agios Ioannis (близо до Ларимна), мините Evia, мините Kastoria и мината за лигнитни въглища Servia.
(11)
Larco е учредено през 1989 г. като ново корпоративно дружество след ликвидацията на Hellenic Mining and Metallurgical S.A. в Ларимна („старо дружество Larco“). Старото дружество Larco все още е в процес на ликвидация, но неговите активи бяха прехвърлени на Larco заедно със съответните пасиви през 1989 г. Следователно старото дружество Larco е кредитор на Larco.
2.2. Описание на мерките
2.2.1. Мярка 1: несъбиране на дълг към Министерството на финансите
(12)
През април 1998 г. е постигнато споразумение за уреждане на дълговете между Larco и неговите основни кредитори, а именно старото дружество Larco, PPC и гръцката държава. Съгласно споразумението от 1998 г. задълженията на Larco към тези кредитори е трябвало да се обслужват при годишен лихвен процент от 6 %. Дългът към гръцката държава обаче е останал непроменен или е нараснал слабо поне от 2004 г. насам (6), а дългът към PPC и старото дружество Larco е изплатен или е намалял (7).
(13)
Следователно се оказва, че държавата е третирала кредита си за Larco по различен начин от другите двама кредитори.
2.2.2. Мярка 2: държавна гаранция от 2008 г.
(14)
На 22 декември 2008 г. държавата е предоставила гаранция за заем в размер на 30 млн. EUR от банка ATE за Larco. Гаранцията е покривала 100 % от заема за период до 3 години и е била с годишна гаранционна премия от 1 %.
2.2.3. Мярка 3: увеличение на капитала през 2009 г.
(15)
През 2009 г., предвид отрицателната стойност на собствения капитал, Съветът на директорите на Larco е предложил, а трите акционера са одобрили увеличение на дяловия капитал в размер на 134 млн. EUR. Единствено гръцката държава обаче е упражнила правата си изцяло, докато NBG е упражнила правата си частично, а PPC изобщо не е участвало в увеличението на дяловия капитал. В увеличението на дяловия капитал не са участвали нови акционери.
(16)
Действителното увеличение на дяловия капитал е възлизало едва на 65,5 млн. EUR, като държавата е участвала с приблизително 45 млн. EUR (69 % от цялата сума на капиталовата инжекция), а NBG - с 20,5 млн. EUR (31 %). Въпреки лошото финансово състояние на Larco изглежда увеличението на дяловия капитал не се е основавало на план за преструктуриране, целящ възстановяване на жизнеспособността на дружеството, и се оказва, че NBG е отписала счетоводната стойност на дружеството, „тъй като групата не предвижда възстановяване на счетоводната стойност на инвестицията, като се има предвид, че дружеството изпитва сериозни финансови затруднения“ (8) (вж. съображение 45 от решението от 6 март 2013 г.).
2.2.4. Мярка 4: държавна гаранция от 2010 г.
(17)
На 10 май 2010 г. държавата е предоставила гаранция за покритие на гаранционно писмо, което NBG да предостави на Larco за сума в размер на приблизително 10,8 млн. EUR. Гаранцията е покривала на 100 % гаранционното писмо и е била с неограничен срок и годишна гаранционна премия от 2 %.
2.2.5. Мярка 5: гаранционни писма вместо авансово плащане на данъчна глоба през 2010 г.
(18)
През 2010 г. гръцките данъчни органи са извършили одит на финансовите отчети на Larco и не са приели счетоводното отчитане на някои загуби, свързани с договори за хеджиране за цената на никела. В резултат на неправилното отчитане на загубите е наложена данъчна глоба от 190 млн. EUR (9).
(19)
В последствие Larco е оспорило налагането на данъчната глоба пред гръцките съдилища. Според гръцкото право (10) дружество, което дължи данъчната глоба, следва да извърши авансово плащане в размер на 25 % от въпросната сума, за да има право да оспори налагането на данъчна глоба в съда (в настоящия случай 25 % се равнява на 47 млн. EUR).
(20)
В случая с Larco обаче гръцкият административен съд е взел решение да облекчи дружеството от задължението за авансово плащане на 25 % от данъчната глоба, като го е заместил със задължението да депозира гаранционни писма в размер само на 1,5 млн. EUR.
2.2.6. Мярка 6: държавни гаранции от 2011 г.
(21)
На 30 декември 2011 г. държавата е предоставила две гаранции за два заема в размер на 20 млн. EUR и 30 млн. EUR от банка ATE. Падежът на единия от тях (за 20 млн. EUR) е настъпил към момента на предоставяне на гаранцията. Гаранциите са осигурявали 100 % покритие и са били с годишна премия от 1 %.
2.3. Основания за откриване на официалната процедура по разследване
(22)
В решението от 6 март 2013 г. (съображения 18-25) Комисията достигна до предварителното заключение, че Larco може да се счита за дружество в затруднение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране (11) от 2007 г. насам. При тези обстоятелства Комисията достигна до предварителното заключение, че всичките шест мерки представляват държавна помощ, и изрази съмнения по отношение на тяхната съвместимост с вътрешния пазар.
(23)
Ако установените мерки са представлявали държавна помощ, те може да са били предоставени в нарушение на задълженията за уведомяване и непредприемане на действия, установени в член 108, параграф 3 от Договора.
3. МНЕНИЕ НА ГЪРЦИЯ
3.1. Предприятие в затруднение
(24)
В мнението си в рамките на официалната процедура по разследване гръцките органи заявиха, че Larco не е било предприятие в затруднение през 2008 г. и 2009 г., тъй като отчетените загуби са се дължали на намаление на световните цени на фероникела през тези години. Според гръцките органи Larco е предприятие в затруднение едва от 2010 г. насам.
3.2. Мярка 1: несъбиране на дълг към Министерството на финансите
(25)
Гръцките органи заявиха, че кредитът от държавата за Larco не е свързан с държавни ресурси, тъй като първоначално е бил частен кредит, предоставен от Организацията за преструктуриране на предприятията АД („OER“). Когато OER е ликвидирана, съгласно закон 2741/1999 всички нейни вземания са прехвърлени на държавата.
(26)
Освен това те обясниха, че споразумението за уреждане на дълговете от 1998 г. съдържа специфични правила за третирането и събирането на непогасения дълг, което да се извършва в края на всяка финансова година, както следва:
а)
ако Larco е реализирало печалби през финансовата година, на кредиторите първо ще се изплаща начислената лихва (6 % годишно), преди изплащането на главницата по дълга;
б)
след всяко изплащане на лихви Larco ще задържа известна сума от печалбите за инвестиции;
в)
след прилагането на букви а) и б) всяка оставаща печалба по сметките на Larco ще се разпределя пропорционално за кредиторите на Larco.
(27)
Ако Larco не е реализирало печалби след 1999 г., кредиторите са имали правото да изискат изплащане на техния дълг чрез различни средства, например насрещна престация за дължимото плащане, капитализиране на дълга и т.н. Кредиторите обаче не са имали правото на принудително изпълнение по непогасения дълг, например изземване на активите на дружеството или принудително започване на процедура по несъстоятелност срещу дружеството.
(28)
До 2003 г. кредиторите са получили начислените лихви съгласно договореностите. През периода 2004-2007 г. Larco не е реализирало печалби и поради това не е имало изплащане на начислените лихви. През 2007 г. PPC е сключило с Larco одобрен от всички кредитори договор за суровини, съгласно който Larco осигурява лигнит за PPC, като така дългът е съответно намален. Дългът към PPC е изплатен окончателно през 2011 г.
(29)
Администрацията на старото дружество Larco е полагала усилия за събирането на дълга чрез съдебни средства и изглежда известни суми вече са били платени. До 2011 г. старото дружество Larco е събрало 5 млн. EUR от непогасения дълг съгласно споразумението от 1998 г. Тъй като старото дружество Larco също е имало дългове към гръцката държава, тя е събрала пълния размер на тези 5 млн. EUR.
(30)
Що се отнася до прекия дълг на Larco към гръцката държава, тя редовно е изпращала на Larco фактури за годишния размер на дълга, включително за годишната начислена лихва.
(31)
Във връзка с това гръцките органи заявиха, че дългът, произтичащ от споразумението от 1998 г., не може да бъде свързан с държавни ресурси и че във всеки случай не е налице избирателно предимство в полза на Larco.
3.3. Мярка 2: Държавна гаранция от 2008 г.
(32)
Гръцките органи се позоваха на известието относно гаранциите (12), и по-специално на точка 3.2 от него, съдържаща условията, при които Комисията може да изключи съществуването на държавна помощ при индивидуална гаранция. Според гръцките органи:
а)
Larco не е било дружество в затруднение към момента на предоставяне на гаранцията;
б)
размерът на гаранцията е можело да бъде изчислен правилно при предоставянето ѝ;
в)
гаранцията е предоставена за обезпечение на дълг (облигационен заем) и поради това е можело да надвишава 80 % от неизплатения заем;
г)
премията от 1 %, платена за гаранцията, е била на съобразена с пазара цена, отразяваща финансовото положение на Larco.
(33)
Във връзка с това гръцките органи заявиха, че гаранцията от 2008 г. не представлява държавна помощ.
(34)
Гръцките органи поясниха, че мярка 2 е предоставена по силата на Решение на Министерския съвет YA 2/93378/0025 от 22 декември 2008 г. и е покрила точната сума от 30 000 000 EUR.
3.4. Мярка 3: увеличение на капитала от 2009 г.
(35)
Гръцките органи заявиха, че участието на държавата в увеличението на капитал е имало за цел да се защити стойността на дружеството с оглед на предстоящата му приватизация и с цел да се приложи план за преструктуриране. В решението си държавата е взела предвид потенциалния растеж на Larco, стойността на активите му и общото положение на пазара за фероникел, както и мерките за преструктуриране и съкращаване на разходите.
(36)
Участието на NBG в увеличението на капитала е било в размер на 31 %. За разлика от държавата NBG е решила да упражни правата си само частично. Гръцките органи заявиха, че целта на NBG е била да запази известен контрол над дружеството и поради това действията ѝ не следва да се разглеждат като липса на доверие в бъдещето на Larco. Действително NBG е намалила акционерното си участие в Larco до минималното равнище, изисквано съгласно гръцкото законодателство, за да може да има право на вето над някои важни решения в Съвета на директорите.
(37)
Третият акционер, PPC, е взел категорично решение да не участва в увеличението на капитала, като е преценил, че акционерното му участие ще бъде сведено до незначително. Гръцките органи заявиха, че PPC не е участвало, тъй като намерението му е било да позволи на държавата да притежава по-голям мажоритарен дял с оглед на приватизацията на дружеството.
(38)
В заключение гръцките органи заявиха, че държавата е действала като инвеститор в условията на пазарна икономика и че следователно увеличението на капитала от 2009 г. не е представлявало държавна помощ.
(39)
По отношение на датата на внасяне на капитал гръцките органи не предоставиха окончателна информация. Протоколът от акционер показва, че на 15 април 2009 г. гръцката държава е осигурила 15 000 000 EUR за увеличението на капитала по силата на документ Οικ2/27694/0025 на Министерството на финансите във връзка с общото участие на държавата в увеличението на акционерния капитал, което е възлизало на 44 999 999,40 EUR. Финансовият отчет на Larco от 2009 г. показва, че решението за увеличение на капитал е взето на 14 май 2009 г., но не се изяснява кога е извършено действителното внасяне на новия капитал.
3.5. Мярка 4: държавна гаранция от 2010 г.
(40)
Гръцките органи обясниха, че в контекста на споразумението от 1998 г. старото дружество Larco е започнало съдебни процедури за изплащането на дълга на Larco и са последвали няколко съдебни решения и решения за отмяна, inter alia, по отношение на дълг в размер на приблизително 10,5 млн. EUR (13).
(41)
В контекста на жалба на Larco и поради опасността от невъзстановими щети Върховният съд на Гърция е взел решение за преустановяване на плащането на дълг в размер на приблизително 10,5 млн. EUR до издаването на окончателното решение на съответния съд. Преустановяването е било разрешено, при условие че Larco предостави на старото дружество Larco гаранционно писмо за стойността на преустановеното плащане. NBG предостави на Larco гаранционното писмо за приблизително 10,8 млн. EUR (10,5 млн. EUR от първоначално оспорения дълг + 0,3 млн. EUR за съдебни такси и разходи). Гаранционното писмо от своя страна е било покрито от държавна гаранция за цялата сума с годишна премия от 2 % за неограничен срок.
(42)
Гръцките органи обясниха, че мярката е предоставена от държавата в качеството ѝ на акционер с намерението да изпълни условията за преустановяването и да защити инвестициите си от обявяване на просрочване на плащания по дългове. В противен случай преустановяването не би било приложимо и старото дружество Larco би имало правото да изиска събирането на дълга, евентуално чрез изземване на активи на Larco. След това би могло да се обяви несъстоятелността на Larco. Според гръцките органи NBG не би предоставила гаранционното писмо без държавната гаранция.
(43)
Гръцките органи поясниха, че мярка 4 е била предоставена по силата на решение на Министерския съвет YA 2/923/0025 от 10 май 2010 г. и е покрила точната сума от 10 510 824,95 EUR и 310 000 EUR за съдебни такси и разходи, възлизащи общо на 10 820 824,95 EUR.
3.6. Мярка 5: гаранционни писма вместо авансово плащане на данъчна глоба през 2010 г.
(44)
Гръцките органи разясниха, че въпросната мярка се е отнасяла за допълнителен данък, а не за данъчна глоба. Допълнителният данък е бил наложен, тъй като данъчните органи не са приели, че загубите, произтичащи от договорите за хеджиране, следва да се приспадат от нетните приходи на Larco, както твърди Larco. Гръцките органи изясниха също, че съдът е поискал от Larco да предостави гаранционни писма за общо 4,7 млн. EUR.
(45)
Гръцките органи представиха доказателства, че Larco е било упълномощено да замести авансовото плащане на допълнителния данък чрез гаранционни писма въз основа на обща правна разпоредба. В съдебното решение, позволяващо на Larco да замести авансовото плащане на допълнителния данък чрез гаранционни писма в съответствие с националното законодателство (14), е приложен сравнителен тест, като са взети под внимание ползите за кредитора (държавата) и жизнеспособността на длъжника (Larco) и така е взето решение за временното преустановяване на задължението за авансово плащане на 47 млн. EUR (т. е. 25 % от допълнителния данък), заместено с гаранционни писма за общо 4,7 млн. EUR. Това преустановяване е трябвало да се прилага до издаването на окончателното решение по отношение на възражението, предявено от Larco срещу държавата за налагането на допълнителния данък.
(46)
Освен това гръцките органи заявиха, че решенията на националните съдилища не могат да бъдат приписани на държавата.
(47)
Гръцките органи обясниха също, че въпреки временното преустановяване на практика държавата е обезсмислила финансовото въздействие от това преустановяване чрез компенсиране на допълнителния данък, дължим от Larco, със суми, които държавата дължи на Larco, например подоходен данък или възстановяване на ДДС. Това е било позволено съгласно прието неотдавна законодателство за ускоряване на събирането на данъци в Гърция.
(48)
Следователно изглежда държавата в действителност вече е събрала най-малко 16,1 млн. EUR от дължимата сума във връзка с авансово плащане на допълнителния данък, наложен на Larco.
3.7. Мярка 6: държавни гаранции от 2011 г.
(49)
Гръцките органи поясниха, че не е просрочен нито един от двата заема, за които са предоставени гаранциите. Заемът от 20 млн. EUR е бил предоставен от банка ATE като рефинансиране на по-стар заем от 20 млн. EUR, който е просрочен.
(50)
Гръцките органи заявиха, че за двете държавни гаранции не са използвани държавни ресурси, тъй като държавата е дължала 60 млн. EUR на Larco от възстановяване на ДДС. Следователно в случай на иск за изплащане по гаранциите сумите биха могли да компенсират непогасения дълг от държавата.
(51)
Освен това органите твърдят, че ако мярката действително е представлявала помощ, тя следва да се счита за съвместима с вътрешния пазар, тъй като е отговаряла на условията от Временната рамка (15) и съответната временна схема на Гърция за гарантиране на заеми („временна гаранционна схема“) (16). По-специално органите считат, че освен факта, че Larco е било предприятие в затруднение към момента на предоставяне на мярката, другите условия на схемата са били изпълнени:
а)
Larco е било голямо дружество;
б)
заемът от 30 млн. EUR е бил инвестиционен заем, а заемът от 20 млн. EUR е бил заем за рефинансиране на по-стар заем, отпуснат за инвестиционни цели;
в)
гаранциите са били предоставени преди края на 2011 г.;
г)
общата стойност на двата гарантирани заема е надвишавала годишната стойност на разходите за заплати на Larco само с 3 млн. EUR;
д)
гаранциите са покривали 100 % от заема, но подобна мярка е била единствената възможност за достъп на Larco до финансиране поради специфичното състояние на гръцката икономика;
е)
гаранциите са включвали годишна премия от 1 %, която следва да се счита за пазарна премия.
(52)
И накрая, гръцките органи заявиха, че ако Комисията е достигнала до заключението, че мярката представлява помощ и че не са били изпълнени условията на временната гаранционна схема, мярката е следвало да се счита за помощ за оздравяване. Такава помощ е следвало да се счита за нотифицирана, тъй като Комисията е била уведомена за мярката в отговора на въпросника от 16 март 2012 г., когато тя е била в етапа на ex-officio предварително разследване.
(53)
Според гръцките органи помощта е отговаряла на изискванията на Насоките за оздравяване и преструктуриране, тъй като:
а)
е представлявала помощ за осигуряване на ликвидност под формата на гарантиране на заеми;
б)
е била оправдана въз основа на сериозните социални затруднения и не е имала неблагоприятно въздействие върху други държави членки;
в)
гръцките органи са изготвяли план за преструктуриране в сътрудничество с Комисията;
г)
е била ограничена до размера, необходим за поддържането на стопанската дейност на предприятието за ограничен период от време;
д)
е отговаряла на условието „един път, последен път“, тъй като в миналото на Larco не е предоставяна помощ за оздравяване или преструктуриране;
е)
Larco е представило на държавата бизнес план, в който се обосновава необходимостта от финансирането в размер на 30 млн. EUR за инвестиции.
(54)
Гръцките органи поясниха, че мярка 6 е предоставена по силата на i) решение на Министерския съвет YA 2/95156/0025 от 30 декември 2011 г. по отношение на точната сума от 30 000 000 EUR и ii) решение на Министерския съвет YA 2/95161/0025 от 30 декември 2011 г. за точната сума от 20 000 000 EUR.
4. ОЦЕНКА
(55)
В настоящото решение като предварителен аспект се разглежда въпросът дали Larco е дружество в затруднение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране. Впоследствие в решението ще бъде оценено дали разгледаните мерки представляват държавна помощ за Larco по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора и, накрая, дали тази помощ може да бъде съвместима с вътрешния пазар.
4.1. Затруднения за Larco
(56)
В решението от 6 март 2013 г., и по-специално в съображения 18-25 от него Комисията достигна до предварителното заключение, че Larco е било предприятие в затруднение към момента на предоставяне на разглежданите шест мерки. Основните финансови данни на Larco в периода 2007-2011 г. са представени в таблицата:
Основни финансови данни на Larco за периода 2007 г. - юни 2012 г. (в млн. EUR)
2007 г.
2008 г.
2009 г.
2010 г.
2011 г.
Първо полугодие на 2012 г. (17)
Оборот
549,3
284
98,8
239
311
154,6
Печалба преди данъчно облагане
23
- 116
- 105
6,4
6,5
- 12,2
Регистриран капитал
163,8
163,8
109
109
109
109
Собствен капитал
104
- 0,4
- 35
- 31
- 26
- 39
Обща стойност на дълг
141,2
230,1
233,9
261,8
262,7
326,0
Дълг/собствен капитал (коефициент)
1,3
- 575,0
- 6,6
- 8,3
- 10,1
- 8,4
(57)
Точка 10, буква а) от Насоките за оздравяване и преструктуриране гласи, че дружество с ограничена отговорност се счита за предприятие в затруднение, „когато първоначално регистрираният му капитал е намалял с повече от половината и повече от една четвърт от този капитал е бил загубен през предходните 12 месеца“. Това отразява предположението, че предприятие, което претърпява значителна загуба на своя регистриран капитал, няма да бъде в състояние да се справи със загуби, които почти със сигурност ще го принудят да преустанови дейността си в кратък или дългосрочен период от време (както се посочва в точка 9 от Насоките за оздравяване и преструктуриране).
(58)
Освен това съгласно точка 11 от Насоките за оздравяване и преструктуриране едно предприятие може да бъде считано за намиращо се в затруднение, „когато са налице обичайните признаци за предприятие в затруднение като например - нарастващи загуби, намаляващ оборот, увеличаваща се нереализирана продукция, свръхпроизводство, намаляващ паричен поток, нарастващи дългове, нарастващи лихвени проценти и намаляващи или нулеви нетни стойности на активите.“ Във връзка с това според Общия съд „наличието на отрицателен собствения капитал […] може да се приеме за важен показател, че дадено предприятие е в затруднено финансово положение“ (18).
(59)
Според финансовите отчети на Larco за периода 2007 г. - първо полугодие на 2012 г. регистрираният капитал на дружеството не е намалял с повече от половината. През същия период обаче стойността на собствения капитал на дружеството е станала отрицателна. В предишни случаи Комисията е приемала, че когато стойността на собствения капитал на дадено дружество е отрицателна, това означава, че целият регистриран капитал на това дружество е загубен, и се допуска a priori, че са изпълнени критериите от точка 10, буква а) от Насоките за оздравяване и преструктуриране (19).
(60)
В случая на Larco според Комисията само изглежда, че неговият регистриран капитал не е намалял с повече от половината, тъй като дружеството не е предприело подходящите мерки, както обикновено се предвижда съгласно гръцкото законодателство (20). Целта на тези подходящи мерки е стойността на собствения капитал на дружеството от отрицателна да стане положителна и същевременно да бъде увеличена до адекватно равнище. Такива подходящи мерки могат да бъдат капитализация на загубите или увеличение на капитала, или и двете.
(61)
Във връзка с това Комисията счита, че капитализация на загубите би довела до загуба на целия регистриран капитал на дружеството, тъй като натрупаните загуби са били по-големи от регистрирания капитал. Поради това Комисията счита, че критериите от точка 10, буква а) от Насоките за оздравяване и преструктуриране в случая са били изпълнени от 2008 г. нататък.
(62)
Освен това по отношение на критериите от точка 11 от Насоките за оздравяване и преструктуриране Larco е отбелязало значително намаление на оборота от 2007 г. до 2009 г. и значителни загуби през 2008 г. и 2009 г. на обща стойност 221 млн. EUR (съответно 116 млн. EUR и 105 млн. EUR). През 2010 г. и 2011 г. дружеството е увеличило оборота и приходите, но тези увеличения не са били достатъчни, за да позволят финансовото възстановяване на Larco. През същия период стойността на собствения капитал на дружеството е останала отрицателна, а дългът му е продължил да нараства. Освен това през първото полугодие на 2012 г. дейностите на Larco отново са започнали да носят загуби.
(63)
Комисията не приема твърдението на гръцките органи, че Larco не е било в затруднение през 2008 г. и 2009 г., тъй като загубите са се дължали на намалената цена на фероникела.
(64)
Първо, фактът, че намалението на цената на фероникела е довело до загуби и е допринесло за затрудненията на Larco, сам по себе си не омаловажава констатацията, че Larco е показало обичайните признаци за предприятие в затруднение. Едно предприятие в добро състояние би следвало да приспособи разходите си към подобни промени в цените, за да избегне загуби.
(65)
Второ, през 2008 г. и 2009 г. предприятието е имало отрицателна стойност на собствения капитал и нарастващ дълг (увеличение от 63 % между 2007 г. и 2008 г.). Въпреки че цената на фероникела и оборотът са се увеличили значително след 2010 г., следващите финансови резултати на Larco показват, че дружеството е продължило да изпитва затруднения. Поради това не може да се направи заключението, че загубите от 2008 г. и 2009 г. са били вследствие единствено на ниските цени на фероникела.
(66)
С оглед на горепосоченото се заключава, че Larco е било дружество в затруднение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране към момента на предоставянето на шестте мерки.
4.2. Наличие на държавна помощ
(67)
В член 107, параграф 1 от Договора се предвижда, че всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да била форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(68)
Съгласно установената практика на Комисията и както се потвърждава от съдебната практика, за проверката дали дадена търговска операция между публичен орган и предприятие представлява държавна помощ, следва да се вземе предвид принципът за инвеститор или кредитор в условията на пазарна икономика („ПИПЗ“ или „ПКПИ“) (21). Според този принцип, когато държавата функционира на пазара като стопански оператор, тя трябва да действа като частен участник на пазара. В противен случай може да е налице държавна помощ. Следователно от решаващо значение при оценката за наличие на държавна помощ в дадена търговска операция е дали частен стопански субект би действал по същия начин в подобна ситуация. При прилагането на този принцип неикономическите съображения са неприемливи като обосновка за предоставяне на мерки за помощ.
4.2.1. Мярка 1: несъбиране на дълг към Министерството на финансите
(69)
Въз основа на наличната информация Комисията не може да приеме аргумента на гръцките органи, че кредитът от OER е бил частен кредит. Според гръцкия закон 1386/1983 (член 1) (22) за създаване на OER „OER ще извършва дейност в полза на социалния интерес и под надзора на държавата“. Съгласно член 3 от същия закон държавата е била единственият акционер в OER. Освен това държавата е имала възможността пряко да назначи председателя, както и двама и осемте членове на Съвета на директорите, а непряко още четирима членове. От горепосоченото следва, че ресурсите на OER представляват държавни ресурси и следователно всеки кредит от OER може да бъде приписан на държавата.
(70)
Доказателствата, представени от гръцките органи, показват, че дългът на Larco към OER (впоследствие прехвърлен на държавата) редовно е бил отчитан и фактуриран в съответствие със споразумението за уреждане на дълговете от 1998 г. Част от дълга е събран, когато рентабилността на дружеството е позволявала това. В този период Larco е предприело инвестиции, които са намалили плащанията, но тези инвестиции са били одобрени от всички кредитори. Съгласно споразумението кредиторите са нямали право да изискат принудително изплащане на непогасения дълг.
(71)
С оглед на горепосоченото се заключава, че мярка 1 отговаря на ПКПИ, тъй като държавата като кредитор е действала по начин, сравним с този на частен кредитор, тъй като е използвала всички средства, с които е разполагала, и съобразно договорно одобрената рамка, за да събере своя дълг.
4.2.2. Мярка 2: държавна гаранция от 2008 г.
(72)
Държавните гаранции излагат на риск държавни ресурси, тъй като в случай на иск за изплащане по гаранциите плащането се извършва чрез държавния бюджет. Освен това всяка гаранция, за която не се получава подходящо възнаграждение, води до загуба на финансови средства за държавата. Следователно критерият за държавни ресурси и приписване на държавата е изпълнен за тази мярка и това не се оспорва от гръцките органи.
(73)
Комисията не приема аргумента на гръцките органи, че условията от точка 3.2. от известието относно гаранциите са изпълнени. Комисията е установила, че Larco е било дружество в затруднение през 2008 г. Освен това годишната гаранционна премия от 1 % не може да се счита за отразяваща риска от неизпълнение по гарантираните заеми предвид значителните финансови затруднения на Larco, и по-специално неговия висок коефициент на дълг спрямо собствен капитал.
(74)
Комисията счита, че разумен кредитор в условията на пазарна икономика не би предоставил гаранция на Larco при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена избирателно на Larco, Комисията заключава, че държавната гаранция от 2008 г. е предоставила избирателно предимство на получателя.
(75)
Larco извършва дейност в сектор, в който се търгуват продукти между държавите членки, а самото предприятие изнася по-голямата част от продукцията си в други държави членки. Освен това добив, топене и пречистване на никел се извършват в шест държави членки освен в Гърция, а именно в Австрия, Финландия, Франция (Нова Каледония), Испания, Швеция и Обединеното кралство (23). Търговия с никел се осъществява в почти всички държави членки (24).
(76)
Въпросните мерки позволяват на Larco да продължи да функционира, така че за разлика от други конкуренти с финансови затруднения не е принудено да се изправи пред последиците, които обичайно произтичат от неговите неблагоприятни финансови резултати. Това нарушава конкуренцията, тъй като други предприятия, които работят на същите пазари, трябва да извършват дейност без такава държавна помощ.
(77)
Във връзка с това се заключава, че мярка 2 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Комисията счита, че помощта се равнява на стойността на гарантирания заем, тъй като е под въпрос дали с оглед на неговите икономически затруднения Larco би намерило финансиране на пазара независимо от условията. С други думи Комисията счита, че Larco е получило предимство, равняващо се на стойността на гарантирания заем, тъй като без държавната гаранция дружеството не би било в състояние да получи това финансиране от пазара.
(78)
Комисията не разполага с информация, която да показва, че гаранцията е била задействана.
4.2.3. Мярка 3: увеличение на капитала от 2009 г.
(79)
Участието на държавата в увеличението на капитала на Larco през 2009 г. е свързано с държавни ресурси и се приписва на държавата. Следователно този критерий е изпълнен и не се оспорва от гръцките органи.
(80)
Комисията не е получила убедителни доказателства от гръцките органи, които да обосноват твърдението им, че държавата е действал като разумен инвеститор в условията на пазарна икономика. Действително протоколът от акционерните събрания, предоставен като доказателство, показва, че на акционерите не е представен план за преструктуриране преди увеличението на капитала, въпреки че Larco е било предприятие в затруднение. Освен това окончателният размер на увеличението на капитала в крайна сметка е бил недостатъчен за покриване на отрицателната стойност на капитала на Larco и следователно не може да се разглежда като мярка, защитаваща стойността на дружеството и подпомагаща неговото преструктуриране.
(81)
По отношение на участието на NBG Комисията припомня пояснението на Съда, че „дори при наличие на значителни частни инвестиции само по себе си съвпадането във времето не може да бъде достатъчно, за да се направи извод за липса на помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕС, без да се вземат предвид другите относими фактически или правни обстоятелства.“ (25).
(82)
В действителност частичното участие на NBG не може да се използва като доказателство за едновременно наличие на държавни и частни акционери, тъй като NBG е била изложена на рискове във връзка с Larco не само като акционер, но и като кредитор. Следователно решението ѝ да участва частично в увеличението на капитала е представлявало средство, чрез което не само да защити стойността на своята инвестиция, но и позицията си на кредитор.
(83)
Освен това държавата вече е била предоставила на Larco държавната гаранция от 2008 г. Следователно съгласно установената съдебна практика участието на държавата в увеличението на капитала от 2009 г. не може да се разглежда изолирано, а трябва да се анализира в контекста на други мерки за помощ (26).
(84)
И накрая, протоколът от общото събрание на акционерите не съдържа аргумента на гръцките органи, че намерението на PPC е било да позволи на държавата да притежава голям мажоритарен дял. Вместо това PPC просто е декларирало, че няма да участва в увеличението на капитала.
(85)
Във връзка с това Комисията счита, че разумен инвеститор в условията на пазарна икономика не би участвал в увеличението на капитала на Larco при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена на Larco избирателно, Комисията счита, че участието на държавата в увеличението на капитала от 2009 г. е предоставило на получателя избирателно предимство.
(86)
Поради причините, изложени в съображения 75 и 76 по-горе, мярката може потенциално да засегне търговията между държавите членки и да наруши конкуренцията.
(87)
Следователно се заключава, че мярка 3 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. След като не се оспорва, че държавата е упражнила изцяло правата си за увеличение на дяловия капитал [неясно], стойността на мярка 3 възлиза на 44 999 999,40 EUR.
(88)
Що се отнася до датата на предоставяне, от протокола от общото събрание на акционерите на 14 май 2009 г. става ясно, че гръцката държава е предоставила 15 000 000 EUR за увеличението на капитала на 15 април 2009 г. (27) във връзка с общото участие на държавата в увеличението на дяловия капитал [неясно], което е възлизало на 44 999 999,40 EUR. Комисията не разполага с информация за датата, на която е предоставена останалата сума от участието на държавата в увеличението на дяловия капитал на дружеството.
4.2.4. Мярка 4: държавна гаранция от 2010 г.
(89)
По същите причини като при мярка 2 критерият за държавни ресурси и приписване на държавата е изпълнен за мярка 4 и това не беше оспорено от гръцките органи.
(90)
Комисията приема, че може да бъде общоприета бизнес практика акционерите да предоставят гаранции при обстоятелства, сходни с настоящия случай. Но тъй като NBG също е била акционер в Larco, Комисията счита, че би било нормално акционерите да поделят пропорционално рисковете, произтичащи от въпросната гаранция. Вместо това държавата е поела целия риск, предоставяйки гаранция за дълг, когато Larco е било предприятие в затруднение и вече е имало нарастващ дълг.
(91)
Що се отнася до мярка 2, условията от точка 3.2 от известието относно гаранциите не са изпълнени и по отношение на тази марка, тъй като не може да се счита, че премия от 2 % отразява риска от неизпълнение от страна на Larco.
(92)
Във връзка с това Комисията счита, че разумен инвеститор в условията на пазарна икономика не би предоставил на Larco гаранция при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена на Larco избирателно, Комисията заключава, че тя е предоставила избирателно предимство на получателя.
(93)
Поради причините, изложени в съображения 75 и 76 по-горе, мярката съдържа потенциал да засегна търговията между държавите членки и да наруши конкуренцията.
(94)
Следователно се заключава, че мярка 4 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Комисията счита, че размерът на помощта се равнява на стойността на гарантираната сума, тъй като е ясно, независимо от условията, че никой разумен участник на пазара не би гарантирал тази сума за Larco предвид икономическите затруднения на дружеството. С други думи Комисията счита, че Larco е получило предимство, равняващо се на стойността на гарантираната сума, тъй като без държавната гаранция дружеството не би било в състояние да получи гаранция от пазара.
(95)
Комисията не разполага с информация, която да показва, че гаранцията е била задействана.
4.2.5. Мярка 5: гаранционни писма вместо авансово плащане на допълнителен данък през 2010 г.
(96)
Комисията взема предвид поясненията, предоставени от гръцките органи по отношение на фактическите обстоятелства във връзка с мярка 5.
(97)
С оглед на доказателствата, представени от гръцките органи, Комисията приема, че правото на заместване на авансовото плащане на допълнителния данък с гаранционни писма е предоставено на Larco от съда въз основа на обективни критерии, които биха се прилагали по отношение на всяко дружество в подобно положение. Следователно се заключва, че мярка 5 не е предоставила избирателно предимство на Larco.
4.2.6. Мярка 6: държавни гаранции от 2011 г.
(98)
Комисията взема под внимание поясненията, представени от гръцките органи по отношение на фактическите обстоятелства във връзка с мярка 6.
(99)
Комисията не е съгласна с гръцките органи, че мярка 6 не е свързана с държавни ресурси. Първо, както е обяснено по отношение на мярка 2, държавните гаранции излагат на риск държавни ресурси, тъй като в случай на иск за изплащане по гаранциите то се извършва чрез държавния бюджет. Освен това всяка гаранция, за която не се получава подходящо възнаграждение под формата на пазарна премия, води до загуба на финансови средства за държавата. Също така аргументът за неизплатения дълг в размер на 60 млн. EUR за ДДС изглежда противоречи на мнението, представено по отношение на мярка 5, в което гръцките органи твърдят, че законно и преднамерено не са възстановили дължимия ДДС, за да компенсират преустановяването на авансовото плащане на допълнителния данък.
(100)
Поради това Комисията счита, че критерият за държавни ресурси и приписване на държавата е изпълнен по отношение на настоящата мярка.
(101)
Подобно на мерки 2 и 4, условията от точка 3.2 от известието относно гаранциите не са изпълнени и по отношение на настоящата мярка.
(102)
Във връзка с това Комисията счита, че разумен кредитор в условията на пазарна икономика не би предоставил гаранция на Larco при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена на Larco избирателно, Комисията заключава, че тя е предоставила избирателно предимство на получателя.
(103)
Поради причините, изложени в съображения 75 и 76 по-горе, мярката може потенциално да засегне търговията между държавите членки и да наруши конкуренцията.
(104)
Следователно се заключава, че мярка 6 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Както по отношение на мярка 2, Комисията счита, че размерът на помощта се равнява на стойността на гарантираните заеми, тъй като е под въпрос дали с оглед на неговите икономически затруднения Larco би намерило финансиране на пазара независимо от условията.
(105)
Комисията не разполага с информация, която да показва, че гаранцията е била задействана.
4.2.7. Заключение относно наличието на държавна помощ
(106)
С оглед на горепосоченото Комисията счита, че мерки 1 и 5 не представляват държавна помощ, а мерки 2, 3, 4 и 6 представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(107)
Следователно държавната помощ, съдържаща се в мярка 2, възлиза на 30 000 000 EUR, предоставени на 22 декември 2008 г. Държавната помощ, съдържаща се в мярка 3, възлиза на 44 999 999,40 EUR, но датата(ите) на предоставяне трябва да бъде(ат) изяснена(и) от гръцките органи. Държавната помощ, съдържаща се в мярка 4, възлиза на 10 820 824,95 EUR, предоставени на 10 май 2010 г., а общата стойност на държавната помощ, съдържаща се в мярка 6, възлиза на 50 000 000 EUR (сборът от 30 000 000 EUR и 30 000 000 EUR), предоставени на 30 декември 2011 г.
4.3. Неправомерна помощ
(108)
Мерките 2, 3, 4 и 6 представляват държавна помощ и са предоставени в нарушение на задълженията за уведомяване и непредприемане на действия, установени в член 108, параграф 3 от Договора. Следователно тези мерки представляват неправомерна държавна помощ.
4.4. Съвместимост на мярката
(109)
След като някои мерки представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, тяхната съвместимост трябва да бъде оценена по отношение на изключенията, предвидени в параграфи 2 и 3 от този член.
(110)
Съгласно съдебната практика на Съда на Европейския съюз държавите членки трябва да се позоват на възможни основания за съвместимост и да докажат, че условията за такава съвместимост са изпълнени (28).
4.4.1. Съвместимост на мерки 2, 4 и 6
(111)
По отношение на мерки 2 и 4 гръцките органи не представиха възможни основания за съвместимост, тъй като според тях мерките не представляват държавна помощ.
(112)
След като мерките представляват държавна помощ, те следва да бъдат оценени по отношение на тяхната съвместимост съгласно член 107, параграф 3, буква в) от Договора, и по-специално съгласно Насоките за оздравяване и преструктуриране, тъй като Larco е било предприятие в затруднение най-малко от 2008 г. насам. Съгласно точка 20 от Насоките за оздравяване и преструктуриране „едно предприятие в затруднение не може да бъде разглеждано като подходящо средство за изпълнение на други обществени цели до момента, до който не бъде осигурена неговата жизнеспособност. Следователно Комисията е на мнение, че помощите за предприятия в затруднение могат да допринесат за развитието на икономическата дейност, без това сериозно да засегне търговията до степен, противоречаща на интересите на Общността, само ако са изпълнени условията на настоящите насоки.“
(113)
В настоящия случай обаче не са изпълнени съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране (точка 3.1). Гаранциите не са били прекратени след 6 месеца, а гръцката държава не е оповестила план за преструктуриране, който да възстанови жизнеспособността на предприятието, като същевременно не са приложени компенсаторни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията. И накрая, няма доказателства, че помощта е била ограничена до необходимия минимум, по-специално чрез значително собствено участие на получателя на помощта. Органите не са представили план за ликвидация.
(114)
По отношение на мярка 6 гръцките органи заявиха, че тя е съвместима с временната рамка и временната гаранционна схема и че във всеки случай е отговаряла на условията за помощ за оздравяване.
(115)
Комисията не приема аргументите на гръцките органи. Тя счита, че условията на временната рамка и временната гаранционна схема не са били изпълнени, тъй като Larco е било предприятие в затруднение. Общата стойност на двете гаранции е била по-висока от годишните разходи на Larco за заплати, гаранцията е надвишавала 90 % от заема, а годишното равнище от 1 % не може да се счита за пазарна премия, отразяваща риска от неизпълнение по гарантираната сума.
(116)
Що се отнася до аргумента, че мярката представлява помощ за оздравяване - въпреки че от 2011 г. Комисията провежда обсъждания с гръцките органи по отношение на Larco, органите никога не са посочвали, че гаранциите от 2011 г. следва да се считат за помощ за оздравяване и никога не са предоставяли каквато и да е информация във връзка с това. Дори в отговора си от 16 март 2012 г. на въпросника гръцките органи изрично завиха, че дружеството не се е възползвало от помощ за оздравяване и/или преструктуриране през последните 10 години.
(117)
Съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране в никакъв случай не са изпълнени и в настоящия случай. Гаранциите от 2011 г. не са прекратени след 6 месеца, а гръцките органи не са оповестили план за преструктуриране или план за ликвидация. Бизнес планът, в който се обосновава необходимостта от 30 млн. EUR за инвестиции, не може да представлява основата на съвместим план за преструктуриране от гледна точка на Насоките за оздравяване и преструктуриране. Това е така, защото целта на този план не е била възстановяване на жизнеспособността на предприятието и не са предвидени или приложени компенсаторни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията. И накрая, няма доказателства, че помощта е била ограничена до необходимия минимум, по-специално чрез значително собствено участие на получателя на помощта. Органите не са представили и план за ликвидация.
(118)
Комисията не установи други възможни основания за съвместимостта на мерки 2, 4 и 6.
(119)
С оглед на горепосоченото Комисията счита, че мерки 2, 4 и 6 са несъвместими с вътрешния пазар.
4.4.2. Съвместимост на мярка 3
(120)
Гръцките органи не представиха възможни основания за съвместимостта на мярка 3, тъй като според тях мярката не представлява държавна помощ.
(121)
При условие че мярката представлява държавна помощ, тя следва да бъде оценена по отношение на нейната съвместимост съгласно Насоките за оздравяване и преструктуриране, поради причините, посочени в съображение 112 по-горе. Съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране в никакъв случай не са изпълнени и в настоящия случай. Гръцките органи не са оповестили план за преструктуриране, чрез който да бъде възстановена жизнеспособността на предприятието, и не са приложени компенсаторни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията. И накрая, няма доказателства, че помощта е била ограничена до необходимия минимум, по-специално чрез значително собствено участие на получателя на помощта.
(122)
Комисията не установи други възможни основания за съвместимостта на настоящата мярка.
(123)
При тези обстоятелства Комисията счита, че мярка 3 е несъвместима с вътрешния пазар.
4.5. Възстановяване
(124)
Съгласно Договора и установената съдебна практика на Съда Комисията е компетентна да реши дали съответната държава членка трябва да отмени или да измени помощта, когато се установи, че тя е несъвместима с вътрешния пазар (29). Съдът също така нееднократно е постановявал, че задължението на дадена държава да отмени помощ, счетена от Комисията за несъвместима с вътрешния пазар, цели да възстанови съществувалата преди това ситуация (30). В този контекст Съдът е постановил, че целта е постигната, когато получателят е изплатил сумите, предоставени чрез неправомерна помощ, като по този начин се е отказал от предимството, което е имал спрямо конкурентите си на пазара, и ситуацията от преди плащането на помощта е възстановена (31).
(125)
В съответствие със съдебната практика член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (32) гласи, че „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя […]“.
(126)
Следователно предвид факта, че Комисията не е уведомена за нито една от въпросните мерки в нарушение на член 108 от Договора и поради това те трябва да се считат за неправомерна и несъвместима помощ, помощта трябва да се възстанови с цел възстановяване на ситуацията, която е съществувала на пазара преди нейното предоставяне. Възстановяването следва да обхваща периода от възникването на предимството за получателя, т.е. когато помощта е предоставена на разположение на получателя, до момента на действителното ѝ възстановяване, а в подлежащите на възстановяване суми се включват лихвите, начислени до действителното възстановяване.
5. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(127)
Мерки 1 и 5 не представляват помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(128)
Гърция неправомерно е привела в действие мерки 2, 3, 4 и 6 в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора.
(129)
По-специално мерки 2, 4 и 6 (държавните гаранции от 2008 г., 2010 г. и 2011 г.) в полза на Larco са представлявали държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора и са били несъвместими с вътрешния пазар, тъй като не са били спазени съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране и не са установени други основания за съвместимост.
(130)
Мярка 3 (участието на държавата в увеличението на капитала на Larco от 2009 г.) също е представлявала държавна помощ и е била несъвместима с Договора, тъй като не са били спазени съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране и не са установени други основания за съвместимост.
(131)
Комисията отбелязва, че Гърция се е съгласила настоящото решение да бъде прието на английски език,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Несъбирането на дълг към Министерството на финансите и гаранционните писма вместо авансово плащане на допълнителния данък през 2010 г., който Гърция наложи на Larco, не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
Член 2
Държавната помощ в размер на 135 820 824,35 EUR под формата на държавни гаранции за Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. през 2008 г., 2010 г. и 2011 г. и под формата на участие на държавата в увеличението на капитала на дружеството през 2009 г., неправомерно предоставена от Гърция в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 3
1. Гърция възстановява несъвместимата помощ, посочена в член 2, от получателя.
2. Върху сумите, подлежащи на възстановяване, се начислява лихва, считано от датата, на която те са предоставени на получателите, до тяхното действително възстановяване.
3. Лихвата се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията (33), както е изменен.
4. По отношение на мярка 3 Гърция следва да предостави точната(ите) дата(и), когато е предоставила своето участие в увеличението на дяловия капитал от 2009 г.
5. Гърция отменя всички неизплатени плащания от помощта, посочена в член 2, считано от датата на приемане на настоящото решение.
Член 4
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 2, се извършва незабавно и ефективно.
2. Гърция гарантира изпълнението на настоящото решение в срок от четири месеца от датата, на която е била уведомена за него.
Член 5
1. В срок от два месеца след уведомяването за настоящото решение Гърция предоставя следната информация:
а)
общата сума (главница и лихви по възстановяване), която получателят трябва да възстанови;
б)
подробно описание на вече предприетите и на планираните мерки за изпълнение на настоящото решение;
в)
документи, доказващи, че на получателя е наредено да възстанови помощта.
2. Гърция редовно уведомява Комисията за напредъка по националните мерки, предприети за изпълнение на настоящото решение, до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 2. При поискване от страна на Комисията тя незабавно предоставя информация за вече предприетите и планираните мерки за спазване на настоящото решение. Тя предоставя също така подробна информация относно размера на помощта и лихвите по възстановяване, които вече са възстановени от получателя.
Член 6
Адресат на настоящото решение е Република Гърция.
Съставено в Брюксел на 27 март 2014 година.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2014. március 27.)
a Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. javára Görögország által végrehajtott SA.34572 (13/C) (ex 13/NN) számú állami támogatásról
(az értesítés a C(2014) 1818. számú dokumentummal történt)
(Csak az angol nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2014/539/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
miután felkérte az érdekelt feleket, hogy nyújtsák be észrevételeiket a fent említett rendelkezéseknek megfelelően (1),
mivel:
1. ELJÁRÁS
(1)
Görögország gazdasági kiigazítási programjának keretében privatizációs program végrehajtására vállalt kötelezettséget (2). A Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. (a továbbiakban: Larco) vállalatot privatizációra szánt állami tulajdonú vállalatnak nyilvánították.
(2)
2012 márciusában a Hellén Köztársaság Eszközfejlesztési Alapja, (a továbbiakban: HRADF) (3) tájékoztatta a Bizottságot a Larco tervezett privatizációjáról. Annak tisztázása érdekében, hogy felmerülhetnek-e állami támogatással kapcsolatos kérdések a privatizációs projekt keretében, a Bizottság hivatalból megnyitotta az ügyet és 2012 áprilisában előzetes vizsgálati eljárást kezdeményezett.
(3)
E megbeszélések keretében a görög hatóságok által 2012. március 16-án egy kérdőívre adott válaszból egyértelművé vált, hogy a Larco már részesült állami támogatásban. A Bizottság további információkat kért a 2012. április 18-án, 2012. április 24-én, 2012. július 5-én, 2012. augusztus 22-én és 2012. december 7-én kelt e-mailekben, valamint a 2012. május 4-én és 2013. január 14-én kelt levelekben, amelyekre a görög hatóságok 2012. április 20-án, 2012. április 26-án, 2012. október 3-án, 2012. november 13-án, 2012. november 15-én, 2012. december 7-én, 2012. december 24-én és 2013. január 18-án válaszoltak. 2012. április 30-án és 2012. szeptember 11-én Athénban, 2013. január 25-én Brüsszelben találkozókra került sor a Bizottság szolgálatai és a görög hatóságok képviselői között.
(4)
2013. március 6-án kelt levelében (2013. március 6-i határozat) a Bizottság tájékoztatta Görögországot arról, hogy az alábbi 2.2. szakaszban említett egyes támogatási intézkedések tekintetében a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás (a hivatalos vizsgálati eljárás) megindításáról határozott.
(5)
A 2013. március 6-i határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában kihirdetésre került (4). A Bizottság felszólította a görög hatóságokat és az érintett feleket a támogatási intézkedésekről alkotott észrevételeik benyújtására.
(6)
A görög hatóságok észrevételei 2013. április 30-án érkeztek be a Bizottsághoz. Az érdekelt felektől nem érkezett észrevétel.
(7)
2014. január 21-én kelt angol nyelvű e-mailjükben a görög hatóságok tájékoztatták a Bizottságot arról, hogy egyetértenek a határozat elfogadásával.
2. A TÁMOGATÁSI INTÉZKEDÉSEK LEÍRÁSA
2.1. A kedvezményezett
(8)
A Larco laterit érc kitermelésére és feldolgozására, barnaszén kitermelésére, valamint ferronikkel és melléktermékeinek gyártására szakosodott vállalat. Tevékenységei közé tartozik a kitermelés, fejlesztés, bányászat, olvasztás és termékeinek kereskedelme világszerte. A Larco a világ legnagyobb ferronikkel gyártóinak egyike. 2012-ben 960 alkalmazottat foglalkoztatott és ezért nagyvállalatnak minősült (5).
(9)
A hivatalos vizsgálati eljárás idején a Larco részvényeinek 55,2 %-a (a HRADF-on keresztül) a görög állam, 33,4 %-a a National Bank of Greece S.A. (a továbbiakban: NBG) nevű magántulajdonban lévő pénzügyi vállalkozás és 11,4 %-a a Public Power Corporation S.A. (a továbbiakban: PPC, Görögország meglévő villamosenergia-termelője, amelyben az állam a többségi tulajdonos) tulajdonában volt. on
(10)
A Larco öntödét üzemeltet Larymnában, Közép-Görögországban. A Larco bányászati jogokkal is rendelkezik Görögország különböző területein négy csoportban: az Agios Ioannis bányák (Larymna közelében), az Evia bányák, a Kastoria bányák és a Servia barnaszén-bánya.
(11)
A Larcót 1989-ban alapították új társasági jogalanyként, a Larymnában található Hellenic Mining and Metallurgical S.A. (a továbbiakban: korábbi Larco) felszámolását követően. A korábbi Larco még mindig felszámolás alatt áll, eszközeit azonban 1989-ben átadták a Larcónak a kapcsolódó kötelezettségekkel együtt. A korábbi Larco ezért a Larco hitelezője.
2.2. Az intézkedések ismertetése
2.2.1. 1. intézkedés: Az adósság be nem hajtása a pénzügyminisztérium részére
(12)
1998 áprilisában a Larco adósságrendezési megállapodást kötött a legnagyobb hitelezőivel, nevezetesen a korábbi Larcóval, a PPC-vel és a görög állammal. Az 1998-as megállapodás szerint, a Larcónak ezen hitelezők felé fennálló kötelezettségeit 6 %-os éves kamattal kellett volna terhelni. A görög állam felé fennálló adósság azonban stabil maradt vagy legalább kis mértékben növekedett 2004 óta (6), míg a PPC és a korábbi Larco felé fennálló adósság megszűnt vagy csökkent (7).
(13)
Ezért úgy tűnik, hogy az állam a Larcónak nyújtott hiteleit más módon kezelte, mint a másik két hitelező.
2.2.2. 2. intézkedés: A 2008. évi állami kezességvállalás
(14)
2008. december 22-én az állam garanciát vállalt a Larcónak az ATE Banktól felvett 30 millió EUR összegű kölcsönére. A garancia a kölcsön 100 %-át fedezte három évig és évi 1 %-os garanciaprémiumot kellett fizetni érte.
2.2.3. 3. intézkedés: A 2009. évi tőkeemelés
(15)
2009-ben, a negatív fedezet fényében, a Larco igazgatótanácsa javasolt, és három részvényes jóváhagyott, egy 134 millió EUR összegű részvénytőke-emelést. Csak a görög állam gyakorolta azonban teljes mértékben jogait, miközben az NBG csak részben gyakorolta jogait és a PPC egyáltalán nem vett részt a részvénytőke-emelésben. Egyetlen új részvényes sem vett részt a részvénytőke-emelésben.
(16)
A tényleges részvénytőke-emelés csak 65,5 EUR összeget tett ki, míg az állam hozzávetőlegesen 45 millió EUR-val (a teljes tőkeinjekció 69 %-a), valamint az NBG 20,5 millió EUR-val (31 %) járult hozzá. A Larco rossz pénzügyi helyzete ellenére, úgy tűnik, hogy a részvénytőke-emelés nem az életképességének helyreállítására irányuló szerkezetátalakítási terven alapult, miközben úgy tűnik, hogy az NBG leírta a vállalat könyv szerinti értékét „mert a csoport nem irányozza elő a beruházás könyv szerinti értékének visszaszerzését, mivel a vállalat jelentős pénzügyi nehézségekkel küzd” (8) (lásd a 2013. március 6-i határozat (45) preambulumbekezdését).
2.2.4. 4. intézkedés: A 2010. évi állami kezességvállalás
(17)
2010. május 10-én az állam garanciát nyújtott az NBG garancialevelére, amelyet az a Larcónak nyújtott kb. 10,8 millió EUR összegben. A garancia a garancialevél 100 %-át fedezte és határozatlan időre szólt, valamint évi 2 %-os garanciaprémiumot kellett fizetni érte.
2.2.5. 5. intézkedés: Garancialevelek az adóbírság előzetes megfizetése helyett 2010-ben
(18)
2010-ben a görög adóhatóságok ellenőrizték a Larco pénzügyi kimutatásait és elutasították az elszámolási módszert a nikkel árával kapcsolatos fedezeti ügyletekből eredő egyes veszteségekre vonatkozóan. A veszteségek hibás bejegyzésének eredményeként, 190 millió EUR összegű adóbírságot szabtak ki (9).
(19)
A Larco ezt követően megtámadta a kivetett adóbírságot a görög bíróságokon. A görög jog értelmében (10) az adóbírságra kötelezett jogalanynak a bírság 25 %-át (ebben az esetben 47 millió EUR-t) előzetesen meg kell fizetnie ahhoz, hogy megtámadhassa a bírságot a bíróságon.
(20)
A Larco esetében a görög közigazgatási bíróság úgy döntött, hogy mentesíti a vállalatot a bírság 25 %-ának előzetes megfizetésére vonatkozó kötelezettség alól, és azt 1,5 millió eurós garancialevelek letétbe helyezésével helyettesíti.
2.2.6. 6. intézkedés: A 2011. évi állami kezességvállalás
(21)
2011. december 30-án az állam két garanciát vállalt az ATE bank által nyújtott 20 és 30 millió EUR összegű két kölcsönre. Az egyik kölcsön (20 millió EUR összegben) már esedékes volt a garancianyújtás időpontjában. A garancia a fedezett kockázatok 100 %-ára terjedt ki, a garanciaprémium pedig évi 1 %-ot tett ki.
2.3. A hivatalos vizsgálati eljárás megindításához vezető okok ismertetése
(22)
A 2013. december 6-i határozatban ((18)-(25) preambulumbekezdés) a Bizottság arra az előzetes következtetésre jutott, hogy a Larco 2007 óta a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás (11) értelmében nehéz helyzetben lévő vállalkozásnak tekinthető. Ennek fényében, a Bizottság arra az előzetes következtetésre jutott, hogy mind a hat intézkedés állami támogatásnak minősül és kétségeket fogalmazott meg azoknak a belső piaccal való összeegyeztethetőségét illetően.
(23)
Amennyiben az azonosított intézkedések állami támogatásnak minősülnek, azokat csak az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdésében meghatározott bejelentési és felfüggesztési kötelezettséget megszegve nyújthatták volna.
3. GÖRÖGORSZÁG ÉSZREVÉTELEI
3.1. Nehéz helyzetben lévő vállalkozás
(24)
A hivatalos vizsgálati eljárás keretében megadott észrevételeiben, a görög hatóságok azzal érveltek, hogy a Larco nem volt nehéz helyzetben lévő vállalkozás a 2008. és 2009. évben, mivel az elkönyvelt veszteségei az azokban az években a ferronikkel világpiaci árának csökkenéséből származtak. A görög hatóságok azt állították, hogy a Larco csak 2010 óta nehéz helyzetben lévő vállalkozás.
3.2. 1. intézkedés: Az adósság be nem hajtása a pénzügyminisztérium részéről
(25)
A görög hatóságok azzal érveltek, hogy az állam által a Larcónak nyújtott hitel nem minősült állami forrásnak, mivel az eredetileg az Organisation for Entreprise Restructuring S.A. (a továbbiakban: OER) által nyújtott magánhitel volt. Az OER felszámolásakor, a 2741/1999. sz. törvény értelmében, az összes követelését átruházták az államra.
(26)
Ezenfelül a görög hatóságok kifejtették, hogy az 1998-as adósságrendezési megállapodás különleges szabályokat tartalmazott a fennmaradó adósság kezelésére és behajtására vonatkozóan, amely az egyes pénzügyi évek végén lenne alkalmazható a következők szerint:
a)
amennyiben a Larco nyereséges volt egy adott pénzügyi évben, a felhalmozott kamatokat (évi 6 %) fizetnék vissza először a hitelezőknek, a hitelösszeg visszafizetése előtt;
b)
a kamat visszafizetését követően a Larco megtartana bizonyos összeget a nyerségből beruházások céljára;
c)
Az a) és a b) pont alkalmazását követően a Larco számláján megmaradó bármely nyereséget arányosan kiosztanák a Larco hitelezőinek.
(27)
Amennyiben a Larcónak nem lett volna nyeresége 1999 után, a hitelezőknek joguk lett volna megkísérelni adósságuk behajtását különböző eszközökkel, mint az esedékes kifizetés figyelembevétele, az adósság tőkésítése stb. A hitelezők azonban nem voltak jogosultak a fennálló adósság semmilyen kényszerű végrehajtására, mint a vállalat eszközeinek lefoglalása vagy a vállalat elleni csődeljárás megindításának kikényszerítése.
(28)
2003-ig a hitelezők a megegyezés szerint megkapták a felhalmozott kamatokat. A 2004-2007 közötti időszakra vonatkozóan, a Larcónak nem volt nyeresége és ezért nem volt felhalmozott kamat visszafizetés. 2007-ben a PPC nyersanyag megállapodást kötött a Larcóval, amellyel valamennyi hitelező egyetértett, minélfogva a Larco ellátta barnaszénnel a PPC-t, amely ennek megfelelően csökkentette az adósságot. A PPC felé fennálló adósság 2011-ben teljes mértékben megszűnt.
(29)
A korábbi Larco kezelője törekedett az adósság jogi eszközökkel történő behajtására és úgy tűnik, hogy bizonyos összegeket már megfizettek. 2011-ig a korábbi Larco 5 millió EUR összeget hajtott be a fennálló adósságából az 1998-as megállapodás értelmében. Mivel a korábbi Larcónak szintén van adóssága a görög állam felé, ez utóbbi behajtotta az 5 millió EUR teljes összegét.
(30)
A Larco görög állam felé fennálló közvetlen adósságát illetően, az állam rendszeresen küldött számlákat a Larcónak az adósság éves összegére vonatkozóan, beleértve az éves felhalmozott kamatot.
(31)
Így a görög hatóságok azzal érveltek, hogy az 1998-as megállapodásból származó adósság nem minősülhetett állami forrásnak és semmi esetre sem részesítette szelektív előnyben a Larcót.
3.3. 2. intézkedés: A 2008. évi állami kezességvállalás
(32)
A görög hatóságok a kezességvállalásokról szóló közleményre (12) hivatkoztak és különösen annak 3.2. szakaszára, amely magában foglalja azokat a feltételeket, amelyek alapján a Bizottság kizárhatja az állami támogatás jelenlétét az egyedi garanciamegállapodásokban. A görög hatóságok szerint:
a)
a Larco nem volt nehéz helyzetben lévő vállalkozás a garanciavállalás időpontjában;
b)
a kezességvállalás terjedelmét a kezesség vállalásának időpontjában lehetett megfelelően mérni;
c)
a kezességet egy hitelviszonyt megtestesítő értékpapírra (kötvénykibocsátás) vállalták és így meghaladhatta a fennálló adósság 80 %-át;
d)
a kezességvállalásért fizetett 1 %-os garanciaprémium piaci alapú díj, amely tükrözi a Larco megfelelő pénzügyi helyzetét.
(33)
A görög hatóságok ezért azzal érvelnek, hogy a 2008. évi állami kezességvállalás nem minősült állami támogatásának.
(34)
A görög hatóságok tisztázták, hogy a 2. intézkedést a YA 2/93378/0025. sz. 2008. december 22-i miniszteri határozat értelmében nyújtották és pontosan 30 000 000 EUR összeget fedezett:
3.4. 3. intézkedés: A 2009. évi tőkeemelés
(35)
A görög hatóságok arra hivatkoztak, hogy az állam részvétele a tőkeemelésben a vállalat értékének megőrzésére irányult, tekintettel a vállalat közelgő privatizációjára és a szerkezetátalakítási terv végrehajtása érdekében. Döntésében az állam figyelembe vette a Larco potenciális növekedését, eszközeinek értékét és a ferronikkel piacon uralkodó általános helyzetet, valamint a szerkezetátalakítási és költségcsökkentő intézkedéseket.
(36)
Az NBG 31 %-kkal járult hozzá a tőkeemeléshez. Az államtól eltérően az NBG úgy döntött, hogy csak részben gyakorolja jogait. A görög hatóságok azzal érveltek, hogy az NBG célkitűzése a vállalat feletti bizonyos ellenőrzés fenntartása volt és így lépéseit nem kellene a Larco jövője iránti bizalom hiányának tekinteni. Az NBG valóban a görög jog által előírt szükséges minimumra csökkentette részesedését a Larcóban annak érdekében, hogy bizonyos fontos döntéseknél megőrizze vétójogát az igazgatótanácsban.
(37)
A harmadik részvényes, a PPC kifejezetten úgy döntött, hogy nem vesz részt a tőkeemelésben, elfogadva, hogy részesedése csökkenni fog. A görög hatóságok azzal érveltek, hogy a PPC azért nem vett részt a tőkeemelésben, mert az volt a célja, hogy nagyobb részvényesi többséget tegyen lehetővé az állam számára, tekintettel a vállalat privatizációjára.
(38)
Következtetésül, a görög hatóságok azzal érveltek, hogy az állam piacgazdasági befektetőként járt el és ezért a 2009. évi tőkeemelés nem minősült állami támogatásnak.
(39)
A támogatás nyújtásának napját illetően, a görög hatóságok nem szolgáltak meggyőző információval. A részvényesi közgyűlés jegyzőkönyvei azt mutatják, hogy a görög állam 15 000 000 EUR összeget nyújtott a tőkeemeléshez 2009. április 15-én a pénzügyminisztérium Οικ2/27694/0025. sz. dokumentuma értelmében, tekintettel az állam teljes hozzájárulására a részvénytőke-emeléshez, amely 44 999 999,40 EUR összeget tett ki. A Larco 2009. évi pénzügyi kimutatása azt mutatja, hogy a tőkeemelésről 2009. május 14-én döntöttek, azonban nem tisztázza, hogy a tényleges friss tőkeinjekcióra mikor került sor.
3.5. 4. intézkedés: A 2010. évi állami kezességvállalás
(40)
A görög hatóságok kifejtették, hogy az 1998-as megállapodás keretében, a korábbi Larco jogorvoslatot kért a Larco adósságának visszafizetésére vonatkozóan a görög bíróságokon és számos bírósági ítélet, valamint megsemmisítést kimondó ítélet született többek között a kb. 10,5 millió EUR összegű adóssággal kapcsolatosan (13).
(41)
A Larco fellebbezésének összefüggésében, valamint a helyrehozhatatlan károk veszélye miatt, a Görög Legfelsőbb Bíróság felfüggesztette a kb. 10,5 millió EUR összegű adósság kifizetését az illetékes bíróság jogerős ítéletéig. A felfüggesztést azzal a feltétellel adták meg, hogy a Larco garancialevelet szolgáltatott a korábbi Larcónak a felfüggesztett összegre vonatkozóan. Az NBG közel 10,8 millió EUR összegű (10,5 millió EUR eredetileg vitatott tartozás + 0,3 millió EUR jogi díjakra és költségekre) garancialevelet nyújtott a Larcónak. A garancialevelet viszont állami kezességvállalás fedezte az egész összegre vonatkozóan, évi 2 %-os garanciaprémiummal határozatlan időre szólóan.
(42)
A görög hatóságok kifejtették, hogy ezt az intézkedést az állam nyújtotta részvényesként, azzal a szándékkal, hogy megfeleljen a felfüggesztés feltételeinek és megvédje befektetéseit attól, hogy a tartozásokat lejártnak nyilvánítják. Másként, a felfüggesztés nem lehetett volna alkalmazható és a korábbi Larcónak joga lett volna jogorvoslatot kérni az adósság behajtására, lehetőleg a Larco eszközeinek lefoglalásával. A Larco pedig fizetésképtelenné válhatott volna. A görög hatóságok szerint az NBG nem adott volna garancialevelet az állami kezességvállalás nélkül.
(43)
A görög hatóságok tisztázták, hogy a 4. intézkedést a 2010. május 10-i YA 2/923/0025. sz. miniszteri határozat értelmében adták meg és az pontosan 10 510 824,95 EUR összeget fedezett, valamint 310 000 EUR-t jogi díjakra és költségekre, így összesen 10 820 824,95 EUR-t.
3.6. 5. intézkedés: Garancialevelek az adóbírság előzetes megfizetése helyett 2010-ben
(44)
A görög hatóságok egyértelművé tették, hogy a szóban forgó intézkedések inkább különadót jelentenek, nem pedig adóbírságot. A különadót azért vetették ki, mert az adóhatóságok nem értettek egyet, hogy a fedezeti ügyletekből származó veszteségeket le kellene vonni a Larco nettó bevételéből, ahogyan azt a Larco állította. A görög hatóságok azt is tisztázták, hogy a bíróság felszólította a Larcót, hogy adjon ki garancialeveleket 4,7 millió EUR összértékben.
(45)
A görög hatóságok bizonyítékokkal szolgáltak, hogy a Larcót felhatalmazták arra, hogy a különadó előzetes megfizetését garancialevelekkel helyettesítse egy általános jogi rendelkezés alapján. A bírósági ítélet, amely lehetővé tette a Larcónak, hogy a különadó előzetes megfizetése helyett garancialevelet adjon, a nemzeti joggal összhangban (14), mérlegelési tesztet alkalmazott, figyelembe véve a hitelező (az állam) előnyeit és az adós (Larco) életképességét és ezért döntött a 47 millió EUR előzetes megfizetésére vonatkozó kötelezettség ideiglenes felfüggesztésről (amely a különadó 25 %-át jelenti), kiváltva azt összesen 4,7 millió EUR értékű garancialevéllel. A felfüggesztést addig kellett alkalmazni, amíg a jogerős ítélet megszületik a Larcónak a különadó kivetésével kapcsolatosan az állammal szemben kezdeményezett jogvitája tekintetében.
(46)
Ezenfelül a görög hatóságok azzal érveltek, hogy a nemzeti bíróságok határozatait nem lehet az államnak tulajdonítani.
(47)
A görög hatóságok azt is kifejtették, hogy az ideiglenes felfüggesztés ellenére az állam a gyakorlatban felülírta a felfüggesztés pénzügyi hatásait, azzal, hogy beszámította a különadót, amelyet a Larcónak kellett fizetnie azokba az összegekbe, amelyet az államnak a Larco felé kellett fizetnie, mint jövedelemadó vagy héa-visszatérítés. Ezt a Görögországban az adóbehajtás meggyorsítására vonatkozó legújabb jogszabályok tették lehetővé.
(48)
Úgy tűnik, hogy az állam így már gyakorlatilag 16,1 millió EUR-t hajtott be a Larco különadójának előzetes megfizetésével kapcsolatos összegből.
3.7. 6. intézkedés: A 2011. évi állami kezességvállalás
(49)
A görög hatóságok tisztázták, hogy a két kölcsön közül, amelyekre a garancialevelet kiadták egyik sem volt késedelmes. Az ATE Bank a 20 millió EUR összegű kölcsönt egy régebbi 20 millió EUR összegű kölcsön refinanszírozására nyújtotta, amely már lejárt.
(50)
A görög hatóságok azzal érveltek, hogy az állami kezességvállalás nem tartalmazott állami forrásokat, mivel az állam 60 millió EUR-val tartozott a Larcónak a héa-visszatérítésből. Így, amennyiben a garanciákat lehívnák, az összegek ellensúlyoznák az állam fennálló adósságát.
(51)
A hatóságok azzal is érveltek, hogy amennyiben az intézkedés nem minősül támogatásnak, azt a belső piaccal összeegyeztethetőnek kellene tekinteni, mivel az megfelel az ideiglenes keretrendszernek (15) és a vonatkozó ideiglenes görög hitelgarancia rendszernek (ideiglenes hitelgarancia-rendszer) (16). A hatóságok különösen úgy vélték, hogy attól eltekintve, hogy a Larco nehéz helyzetben lévő vállalat volt az intézkedés nyújtásának időpontjában, a rendszer egyéb feltételeinek megfelelt:
a)
a Larco nagyvállalat;
b)
a 30 millió EUR kölcsön beruházási kölcsön volt, míg a 20 millió EUR egy régebbi hitel refinanszírozására felvett kölcsön, amelyet befektetési célokra nyújtottak;
c)
a garanciákat 2011 vége előtt nyújtották;
d)
a két garantált hitel teljes összege a Larco éves bérköltségét csak 3 millió EUR-val haladta meg;
e)
a garanciák a kölcsön 100 %-át fedezték, azonban ez az intézkedés volt az egyetlen lehetőség arra, hogy a Larco finanszírozáshoz jusson, a görög gazdaság rendkívüli helyzete miatt;
f)
a garanciák évi 1 %-os garanciaprémiumot tartalmaznak, amelyet piaci prémiumnak kellene tekinteni.
(52)
Végezetül, a görög hatóságok azzal érveltek, hogy amennyiben a Bizottság arra a következetésre jut, hogy az intézkedés támogatásnak minősül és az ideiglenes hitelgarancia-rendszer feltételei nem teljesülnek, az intézkedéseket megmentési támogatásnak kellene tekinteni. Az ilyen támogatást úgy kellene tekinteni, mint amelyet bejelentettek, mivel a Bizottságot tájékoztatták az intézkedésről a kérdőívre adott 2012. március 16-i válaszban, amikor az a hivatalból indított előzetes vizsgálat szakaszában volt.
(53)
A görög hatóságok szerint a támogatás megfelelt a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás követelményeinek, mivel:
a)
az likviditási támogatást jelentett hitelgaranciák formájában;
b)
súlyos szociális problémáknak indokolták és nem volt szükségtelenül hátrányos átgyűrűző hatása más tagállamokra;
c)
a görög hatóságok szerkezetátalakítási tervet készítettek a Bizottsággal együttműködve;
d)
csak arra az összegre szorítkozott, amely a vállalatnak szükséges ahhoz, hogy korlátozott időtartamon keresztül működőképes maradjon;
e)
tiszteletben tartotta az „először és utoljára” elvet, mivel a Larco a múltban nem kapott megmentési vagy szerkezetátalakítási támogatást;
f)
a Larco üzleti tervet nyújtott be az államnak, amelyben igazolja, hogy a beruházásokhoz szükséges a 30 millió EUR összegű finanszírozás.
(54)
A görög hatóságok tisztázták, hogy a 6. intézkedést a i. 2011. december 30-i YA 2/95156/0025. sz. miniszteri határozat értelmében adták meg és az pontosan 30 000 000 EUR összeget fedezett, valamint a ii. 2011. december 30-i YA 2/95161/0025. sz. miniszteri határozat értelmében pontosan 20 000 000 EUR összegre vonatkozóan.
4. ÉRTÉKELÉS
(55)
A határozat elöljáróban foglalkozik azzal a kérdéssel, hogy a Larco nehéz helyzetben lévő vállalkozásnak számít-e a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás értelmében. Ezt követően a határozat értékeli, hogy a vizsgálat tárgyát képező intézkedés a Larcónak nyújtott állami támogatásnak minősül-e a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében, és végezetül, hogy az ilyen támogatás összeegyeztethető-e a belső piaccal.
4.1. A Larco nehézségei
(56)
A 2013. március 6-i határozatban és különösen annak (18)-(25) preambulumbekezdésében a Bizottság előzetesen azt állapította meg, hogy a Larco nehéz helyzetben lévő vállalkozás volt a szóban forgó 6. intézkedés nyújtásának időpontjában. A Larco főbb pénzügyi adatait 2007 és 2011 között a táblázat tartalmazza:
A Larco főbb pénzügyi adatai 2007 és 2012. június között (millió EUR)
2007
2008
2009
2010
2011
H1 2012 (17)
Árbevétel
549,3
284
98,8
239
311
154,6
Adózás előtti eredmény (EBT)
23
- 116
- 105
6,4
6,5
- 12,2
Jegyzett tőke
163,8
163,8
109
109
109
109
Saját tőke
104
- 0,4
- 35
- 31
- 26
- 39
Összes tartozás
141,2
230,1
233,9
261,8
262,7
326,0
Adósság/tőke (arány)
1,3
- 575,0
- 6,6
- 8,3
- 10,1
- 8,4
(57)
A megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 10. pontjának a) alpontja szerint egy korlátolt felelősségi alapon működő társaság akkor tekinthető nehéz helyzetben lévőnek, ha „törzstőkéjének több mint a fele nincs meg, és annak több mint egynegyede az előző 12 hónap során veszett el”. E rendelkezés azt a feltételezést tükrözi, hogy a törzstőkéje jelentékeny részét elveszítő vállalat képtelen arra, hogy megállítsa a veszteségek halmozódását, és ez szinte teljes bizonyossággal azt eredményezné, hogy rövid- vagy középtávon feladja üzleti tevékenységét (a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 9. pontjában meghatározottak szerint).
(58)
Ezenfelül a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 11. pontja szerint egy vállalat még akkor is nehézségekkel küzdő vállalkozásnak tekinthető, „ha egy vállalkozás nehéz helyzetére utaló szokásos jelek mutatkoznak, mint pl. a növekvő veszteségek, a csökkenő forgalom, a felhalmozódó leltári készletek, a fölös kapacitás, a lanyhuló pénzforgalom, a növekvő adósságok, az emelkedő kamatköltségek és a zuhanó vagy nullára leírt nettó eszközérték.”. Ebben a tekintetben a Bíróság szerint: „a negatív sajáttőke fennállására […], amely a vállalkozás nehéz pénzügyi helyzete fontos mutatójának tekinthető” (18).
(59)
A Larco 2007-2012 első féléve közötti időszakára vonatkozó pénzügyi kimutatásai szerint a vállalat jegyzett tőkéje nem csökkent több mint a felével. Ugyanebben az időszakban azonban a vállalkozás saját tőkéje negatívba fordult. Az előző ügyekben a Bizottság úgy vélte, hogy amennyiben egy vállalatnak negatív a hitelbiztosítéka, ez azt jelenti, hogy a vállalat teljes jegyzett tőkéje elveszett és van egy a priori feltételezés, hogy teljesülnek a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás (19) 10. pontjának a) alpontja szerinti kritériumok.
(60)
A Larco ügyében, a Bizottság úgy tekinti, hogy a vállalat jegyzett tőkéje csak azért tűnik úgy, hogy nem csökkent több mint a felével, mivel a vállalat nem fogadott el megfelelő intézkedéseket, amelyet a görög jogszabályok rendes esetben előirányoznak (20). Az ilyen megfelelő intézkedések azt célozzák, hogy a vállalat saját tőkéjét negatívból pozitívba fordítsák és ezzel egyidejűleg megfelelő szintre növeljék azt. Az ilyen megfelelő intézkedések között lehetett volna akár a veszteségek aktiválása vagy a tőkeemelés vagy akár mindkettő.
(61)
Ebben az összefüggésben a Bizottság úgy véli, hogy a veszteségek aktiválása a vállalat teljes jegyzett tőkéjének elvesztését eredményezte volna, mivel a felhalmozott veszteségek nagyobbak voltak, mint a jegyzett tőke. Ezért a Bizottság úgy véli, hogy ebben az esetben 2008 óta teljesülnek a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 10. pontjának a) alpontja szerinti kritériumok.
(62)
Ezenfelül a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 11. pontja szerinti kritériumok tekintetében, a Larco esetében 2007 és 2009 között a forgalom jelentős csökkenése következett be, jelentős veszteségekkel 2008-ban és 2009-ben összesen 221 millió EUR összegben (2008-ban 116 millió EUR, illetve 2009-ben 105 millió EUR volt a vesztesége). 2010-ben és 2011-ben, a vállalat növelte a forgalmát és a bevételeit, azonban ez a növekedés nem volt elegendő, hogy lehetővé tegye a Larco számára a pénzügyi talpra állást. Ugyanezen időszak alatt a vállalat tőkéje negatív maradt és az adósság tovább növekedett. Ezenfelül, a Larco működése 2012 első félévében ismét veszteségessé vált.
(63)
A Bizottság nem ért egyet a görög hatóságok azon érveivel, hogy a Larco nem volt nehéz helyzetben 2008-ban és 2009-ben, mivel a veszteségei a ferronikkel csökkenő áraiból adódtak.
(64)
Először is, az a tény, hogy a ferronikkel árában történt csökkenés veszteségekhez vezetett és hozzájárult a Larco nehézségeihez magában nem enyhíti azt a megállapítást, hogy a Larco a nehéz helyzetben lévő vállalatok szokásos jeleit mutatta. Egy jól működő vállalat hozzáigazítaná a költségeit az ilyen árváltozásokhoz a veszteségek elkerülése érdekében.
(65)
Másodszor, a 2008-as és 2009-es években a vállalat tőkéje negatív volt és adóssága növekedett (63 %-os növekedés 2007 és 2008 között). Bár a ferronikkel ára és a forgalom jelentősen növekedett 2010 után, a Larco ezt követő pénzügyi eredményei azt mutatják, hogy a nehézségei továbbra is megmaradtak. Így nem lehet azt a következtetést levonni, hogy a veszteségek 2008-ban és 2009-ben csak a ferronikkel alacsony árából eredtek.
(66)
A fentiek fényében, azt a következtetést lehet levonni, hogy a Larco a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás értelmében nehéz helyzetben lévő vállalat volt abban az időpontban, amikor a szóban forgó 6. intézkedést nyújtották.
4.2. Az állami támogatás megléte
(67)
A Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy „a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet”.
(68)
Annak vizsgálata során, hogy egy állami szerv és egy gazdasági egység közötti kereskedelmi ügylet támogatásnak minősül-e, a Bizottság bevett, és a Bíróság által is megerősített gyakorlata szerint a piacgazdasági befektető elvét vagy a piacgazdasági hitelezői elvét kell alkalmazni (21). Ezen alapelv alapján az államnak olyan esetekben, amikor kereskedelmi vállalkozásként vesz részt a piacon, magánszektorbeli szereplőként kell eljárnia, ellenkező esetben feltételezhető az állami támogatás megléte. A támogatás meglétének megítélése szempontjából ezért döntő, hogy egy magánszektorbeli gazdasági szereplő hasonló helyzetben ugyanígy járt volna el. Ennek alapján a nem gazdasági jellegű szempontok elfogadhatatlanok a támogatási intézkedések megadása melletti magyarázatként.
4.2.1. 1. intézkedés: Az adósság be nem hajtása a pénzügyminisztérium részéről
(69)
A rendelkezésére álló információk alapján a Bizottság nem ért egyet a görög hatóságok azon érvelésével, amely szerint az OER-től kapott hitel magánhitel volt. Az OER létrehozásáról szóló 1386/1983. sz. (1. cikk) görög törvény (22) értelmében az „OER a társadalmi érdek javára és az állam felügyelete alatt működik” Ugyanezen jogszabály 3. cikke szerint az állam volt az OER egyetlen részvényese. Ezenfelül az államnak lehetősége volt arra, hogy az elnököt és az igazgató tanács nyolc tagja közül két tagot közvetlenül, valamint további négy tagot közvetett módon nevezzen ki. A fentiekből következik, hogy az OER forrásait állami források tették ki és így az OER által nyújtott bármely hitel, úgy tűnik, hogy az államnak tulajdonítható.
(70)
A görög hatóságok által szolgáltatott bizonyítékok azt mutatják, hogy a Larco adóssága az OER felé (amelyet ezt követően átruháztak az államra) rendszeresen jelentették és számlázták, az 1998-as adósságrendezési megállapodással összhangban. Az adósság egy részét behajtották, amikor a vállalat nyereségessége azt lehetővé tette. A Larco beruházásokat hajtott végre ebben az időszakban, amely csökkentette a visszafizetéseket, azonban ezekkel a beruházásokkal valamennyi hitelező egyetértett. A megállapodás szerint, a hitelezők nem voltak jogosultak a fennálló adósság kényszer-végrehajtására.
(71)
A fentiek fényében levonható az a következtetés, hogy az 1. intézkedés megfelelt a piacgazdasági hitelezői elvnek, mivel az állam hitelezőként magánhitelezőhöz hasonlóképpen járt el, ugyanis felhasználta a rendelkezésére álló és a szerződésben rögzített kereten belüli valamennyi eszközt adósságának behajtása érdekében.
4.2.2. 2. intézkedés: A 2008. évi állami kezességvállalás
(72)
Az állami kezességvállalás állami forrásokat kockáztat, ugyanis a kezesség lehívását az állami költségvetésből fizetik ki. Továbbá minden olyan kezességvállalás, amely nem tartalmaz megfelelő ellenszolgáltatást, veszteséget jelent az állami pénzügyi források számára. Így az állami források kritériuma és az államnak való tulajdoníthatóság teljesül erre az intézkedésre vonatkozóan és ezt a görög hatóságok sem vitatják.
(73)
A Bizottság nem ért egyet a görög hatósások érvelésével, hogy teljesülnek a kezességvállalásokról szóló közlemény 3.2. szakaszában előírt feltételek. A Bizottság megállapította, hogy 2008-ban a Larco nehéz helyzetben lévő vállalat volt. Ezenfelül az évi 1 %-os garanciaprémiumot nem lehet úgy tekinteni, hogy az tükrözné a hitelgaranciával fedezett hitelek nemteljesítésre vonatkozó kockázatokat, a Larco jelentős pénzügyi nehézségei és különösen adósságának a saját tőkéhez viszonyított magas aránya miatt.
(74)
A Bizottság szerint egy ésszerűen eljáró piacgazdasági hitelező nem vállalt volna a kezességet a Larcónak ezekkel a feltételekkel. Mivel az intézkedést szelektív módon a Larcónak nyújtották, a Bizottság megállapítja, hogy a 2008-as állami kezességvállalás szelektív előnyt biztosított a kedvezményezett számára.
(75)
A Larco olyan ágazatban tevékenykedik, amelyben a termékekkel a tagállamok között kereskednek és a vállalat maga is termelésének nagy részét a tagállamokba exportálja, Ezenfelül Görögországon kívül 6 tagállamban folytatnak nikkelbányászatot, olvasztást és finomítást, nevezetesen Ausztriában, Finnországban, Franciaországban (Új-Kaledóniában), Spanyolországban, Svédországban és az Egyesült Királyságban (23). A nikkel kereskedelme szinte valamennyi tagállamban zajlik (24).
(76)
A szóban forgó intézkedések lehetővé tették a Larco számára, hogy folytassa működését, így más nehéz helyzetben lévő versenytársakkal ellentétben, nem kellett szembenéznie a rossz pénzügyi eredményekből adódó következményekkel. Ez torzítja a versenyt, mivel az azonos piacon tevékenykedő más vállalatoknak állami segítségnyújtás nélkül kell működniük.
(77)
Így megállapítható, hogy a 2. intézkedés a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül. A Bizottság úgy véli, hogy a támogatás megegyezik a garantált kölcsön összegével, mivel kétséges, hogy a Larco, a gazdasági nehézségekre tekintettel talált volna finanszírozást a piacon függetlenül a feltételektől. Másként fogalmazva, a Bizottság úgy véli, hogy a Larco a garantált kölcsönnel megegyező összegben előnyben részesült, mivel az állami kezességvállalás nélkül nem szerezhette volna meg ezt a piaci finanszírozást.
(78)
A Bizottságnak nincs olyan információja, amely arra utalna, hogy a garanciát igénybe vették.
4.2.3. 3. intézkedés: A 2009. évi tőkeemelés
(79)
Az állam részvétele a Larco 2009-es részvénytőke-emelésében állami forrásokat tartalmaz és az államnak tulajdonítható. Így a kritérium teljesül, amelyet a görög hatóságok nem vitatnak.
(80)
A Bizottság nem kapott a görög hatóságoktól semmilyen meggyőző bizonyítékot, amely igazolná azt az érvelésüket, hogy az állam ésszerűen eljáró piacgazdasági befektetőként járt el. A részvényesi közgyűlések jegyzőkönyvei valójában olyan bizonyítékot szolgáltattak, amely azt sugallja, hogy a részvényesek nem kaptak szerkezetátalakítási tervet a tőkeemelés előtt, annak ellenére, hogy a Larco nehéz helyzetben lévő vállalat. Ezenfelül a tőkeemelés végleges összege végül is kevésnek bizonyult a Larco negatív hitelbiztosítékának fedezésére és így nem lehet a vállalat értékének megőrzésére és szerkezetátalakításának támogatására irányuló intézkedésnek tekinteni.
(81)
Az NBG részvételét illetően, a Bizottság emlékeztet a Törvényszék pontosítására, hogy „önmagában az egyidejűség még jelentős mértékű magánbefektetések esetében sem lehet elegendő az EK 87. cikk (1) bekezdése értelmében vett támogatás hiányának anélkül történő megállapításához, hogy figyelembe vennék az egyéb releváns ténybeli vagy jogi körülményeket” (25).
(82)
Az NBG részleges részvétele valójában nem használható fel bizonyítékként az állam és a magánrészvényesek közötti egyidejűségre, mivel az NBG nemcsak részvényese, hanem hitelezője is volt a Larcónak. Az a döntése, hogy részlegesen részt vesz a tőkeemelésben, így nemcsak a beruházása értékének megőrzését, hanem hitelezői pozíciójának védelmét is szolgálta.
(83)
Ezenfelül az állam már biztosította a Larcónak a 2008. évi állami kezességvállalást. Így, a vonatkozó ítélkezési gyakorlat alapján, az állami részvétel biztosítását a 2009. évi tőkeemelésben nem lehet elszigetelten kezelni, hanem más támogatási intézkedések keretében kell azt megvizsgálni (26).
(84)
Végezetül, a részvényesi közgyűlések jegyzőkönyvei nem támasztják alá a görög hatóságok érvelését, miszerint a PPC szándéka az volt, hogy nagyobb részvényesi többséget tegyen lehetővé az állam számára. Ehelyett a PPC egyszerűen kijelentette, hogy nem kíván részt venni a részvénytőke-emelésben.
(85)
Így a Bizottság szerint egy ésszerűen eljáró piacgazdasági befektető ezekkel a feltételekkel nem vett volna részt a Larco részvénytőke-emelésében. Mivel az intézkedést szelektív módon a Larcónak nyújtották, a Bizottság megállapítja, hogy az állam részvétele a 2009. évi tőkeemelésben a kedvezményezettet szelektív előnyökhöz juttatta.
(86)
A fenti (75)-(76) preambulumbekezdésben kifejtett okokból, az intézkedés alkalmas a tagállamok közötti kereskedelem befolyásolására és a verseny torzítására.
(87)
Így megállapítható, hogy a 3. intézkedés a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül. Mivel azt nem vitatják, hogy az állam teljes körű jogait gyakorolta a részvénytőke-emelés során [nem világos], a 3. intézkedés értéke 44 999 999,40 EUR összeget tesz ki.
(88)
A támogatás nyújtásának időpontját tekintve a 2009. május 14-i. részvényesi közgyűlés jegyzőkönyveiből következik, hogy a görög állam 15 000 000 EUR összeggel járult hozzá a 2009. április 15-i tőkeemeléshez (27), az államnak a részvénytőke-emeléshez való teljes hozzájárulása fényében [nem világos], amely 44 999 999,40 EUR-t tett ki. A Bizottságnak nincsen információja arról az időpontról, amikor a vállalat részvénytőke-emeléshez az állami hozzájárulás fennmaradó összegét megadták.
4.2.4. 4. intézkedés: A 2010. évi állami kezességvállalás
(89)
A 2. intézkedéshez hasonló okokból, az állami források kritériuma és az államnak való tulajdoníthatóság teljesül a 4. intézkedésre vonatkozóan és ezt a görög hatóságok sem vitatják.
(90)
A Bizottság elismeri, hogy az általános üzleti gyakorlatnak számít a részvényeseknek, hogy garanciát nyújtanak az ez esethez hasonló körülmények között. Mivel azonban az NBG szintén a Larco részvényese volt, a Bizottság úgy tekinti, hogy rendes körülmények között a részvényesek arányosan megosztanák a szóban forgó garanciából eredő kitettséget. Ehelyett az állam magára vállalta a teljes kockázatot, garanciát nyújtva az adósságra, miközben a Larco nehéz helyzetben volt és már növekvő adóssággal küzdött.
(91)
A 2. intézkedéshez hasonlóan, erre az intézkedésre vonatkozóan sem teljesülnek a kezességvállalásokról szóló közlemény 3.2. szakaszában előírt feltételek, mivel a 2 %-os prémiumot nem lehet úgy tekinteni, mint amely tükrözné a Larcóval kapcsolatos nemteljesítésre vonatkozó kockázatokat.
(92)
A Bizottság ezért úgy véli, hogy egy ésszerűen eljáró piacgazdasági hitelező nem vállalt volna a kezességet a Larcónak ezekkel a feltételekkel. Mivel az intézkedést szelektív módon a Larcónak nyújtották, a Bizottság megállapítja, hogy az szelektív előnyt biztosított a kedvezményezett számára.
(93)
A fenti (75)-(76) preambulumbekezdésben kifejtett okokból, az intézkedés alkalmas a tagállamok közötti kereskedelem befolyásolására és a verseny torzítására..
(94)
Így megállapítható, hogy a 4. intézkedés a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül. A Bizottság úgy véli, hogy a támogatás összege megegyezik a garantált összeggel, mivel világos, hogy függetlenül a feltételektől, a Larco gazdasági nehézségeinek fényében, ésszerűen eljáró piaci szereplő nem vállalt volna kezességet erre az összegre. Másként fogalmazva, a Bizottság úgy véli, hogy a Larco a garantált összeggel azonos előnyben részesült, mivel az állami kezességvállalás nélkül a piacról nem kaphatott volna garanciát.
(95)
A Bizottságnak nincs olyan információja, amely arra utalna, hogy a garanciát igénybe vették.
4.2.5. 5. intézkedés: Garancialevelek a különadó előzetes megfizetése helyett 2010-ben
(96)
A Bizottság tudomásul veszi a görög hatóságok pontosítását az 5. intézkedés ténybeli körülményeit illetően.
(97)
A görög hatóságok által szolgáltatott bizonyíték fényében, a Bizottság egyetért, hogy a különadó előzetes megfizetésének garancialevelekkel történő kiváltására vonatkozó jogot a bíróság objektív kritérium alapján adta meg a Larcónak, amelyet bármely hasonló helyzetben lévő vállalat esetében alkalmaztak volna. Így megállapítható, hogy az 5. intézkedés nem járt szelektív előnnyel a Larco számára.
4.2.6. 6. intézkedés: A 2011. évi állami kezességvállalás
(98)
A Bizottság tudomásul veszi a görög hatóságok pontosítását az 6. intézkedés ténybeli körülményeit illetően.
(99)
A Bizottság nem ért egyet a görög hatóságokkal abban, hogy a 6. intézkedés nem járt állami források bevonásával. Először is, a 2. intézkedések esetében kifejtettekhez hasonlóan az állami kezességvállalás állami forrásokat kockáztat, ugyanis a kezesség lehívását az állami költségvetésből fizetik ki. Továbbá minden olyan kezességvállalás, amely nem tartalmaz megfelelő ellenszolgáltatást piaci prémiummal, veszteséget jelent az állami pénzügyi források számára. Ezenfelül, a 60 millió EUR összegű héával kapcsolatos fennálló tartozásról szóló érvelés ellentmondásosnak tűnik az 5. intézkedéssel kapcsolatosan benyújtott észrevételekkel, amelyben a görög hatóságok azzal érvelnek, hogy jogszerűen és szándékosan nem térítették vissza az esedékes héá-t, azzal a céllal, hogy ellensúlyozzák a különadó előzetes megfizetésének felfüggesztését.
(100)
A Bizottság ezért úgy véli, hogy erre az intézkedésre vonatkozóan teljesül az állami források kritériuma és az államnak való tulajdoníthatóság.
(101)
A 2. és a 4. intézkedéshez hasonlóan, nem teljesülnek a kezességvállalásokról szóló közlemény 3.2. szakaszában előírt feltételek.
(102)
A Bizottság szerint így egy ésszerűen eljáró piacgazdasági hitelező nem vállalt volna a kezességet a Larcónak ezekkel a feltételekkel. Mivel az intézkedést szelektív módon a Larcónak nyújtották, a Bizottság megállapítja, hogy az szelektív előnyt biztosított a kedvezményezett számára.
(103)
A fenti (75)-(76) preambulumbekezdésben kifejtett okokból, az intézkedés alkalmas a tagállamok közötti kereskedelem befolyásolására és a verseny torzítására.
(104)
Így megállapítható, hogy a 6. intézkedés a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül. A 2. intézkedéshez hasonlóan a Bizottság úgy véli, hogy a támogatás összege megegyezik a garantált kölcsön összegével, mivel kétséges, hogy a Larco, a gazdasági nehézségekre tekintettel függetlenül a feltételektől talált volna finanszírozást a piacon.
(105)
A Bizottságnak nincs olyan információja, amely arra utalna, hogy a garanciát igénybe vették.
4.2.7. Következtetés az állami támogatás meglétéről
(106)
A fentiek fényében, a Bizottság úgy véli, hogy az 1. és az 5. intézkedés nem minősül állami támogatásnak, míg a 2., a 3., a 4. és a 6. intézkedés a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül.
(107)
Így a 2. intézkedésben lévő állami támogatás 30 000 000 EUR, amelyet 2008. december 22-én nyújtottak. A 3. intézkedésben lévő állami támogatás 44 999 999,40 EUR, azonban az odaítélés napját még a görög hatóságoknak tisztáznia kell. A 4. intézkedésben lévő állami támogatás 10 820 824,95 EUR-t tesz ki, amelyet 2010. május 10-én nyújtottak, valamint a 6. intézkedésben lévő teljes állami támogatás 50 000 000 EUR-t tesz ki (amely a következőkből ered: 30 000 000 EUR + 30 000 000 EUR), amelyet 2011. december 30-án nyújtottak.
4.3. Jogellenes támogatás
(108)
A 2., a 3., a 4. és a 6. intézkedés állami támogatásnak minősül, és azokat az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdésében meghatározott bejelentési és felfüggesztési kötelezettséget megszegve nyújtották. Így, ezek az intézkedések jogellenes állami támogatásnak minősülnek.
4.4. A támogatás összeegyeztethetősége
(109)
Minthogy bizonyos intézkedések az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősülnek, fontolóra kell venni, hogy azok vajon összeegyeztethetők-e az adott cikk (2) és (3) bekezdésében szereplő kivételekkel.
(110)
A Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint (28) a tagállamnak kell megjelölnie azokat a lehetséges okokat, amelyek alátámasztják a belső piaccal való összeegyeztethetőséget, és a tagállamnak kell igazolnia, hogy az összeegyeztethetőség előfeltételei fennállnak.
4.4.1. A 2., a 4. és a 6. intézkedés összeegyeztethetősége
(111)
A 2. és a 4. intézkedésre vonatkozóan a görög hatóságok nem hivatkoztak az összeegyeztethetőség egyetlen lehetséges alapjára sem, mivel azzal érveltek, hogy az intézkedések nem minősültek állami támogatásnak.
(112)
Mivel az intézkedések állami támogatásnak minősülnek, azokat a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerinti, valamint különösen a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás szerinti összeegyeztethetőségük tekintetében kell értékelni, mivel a Larco legalább 2008 óta nehéz helyzetben lévő vállalkozás. A megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 20. pontjában foglaltak szerint „a nehéz helyzetben lévő vállalkozás nem tekinthető egyéb közérdekű célkitűzések. elősegítésére alkalmas eszköznek addig, ameddig életképessége nem biztosított Ezért a Bizottság úgy véli, hogy a nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak nyújtott támogatás csak akkor járulhat hozzá a gazdasági tevékenységek fejlesztéséhez oly módon, amivel nem befolyásolja hátrányosan a kereskedelmet a közös érdekkel ellentétes mértékben, ha betartják az ezen iránymutatásban megállapított feltételeket.”
(113)
A megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás vonatkozó feltételei (3.1. szakasz) azonban ebben az esetben nem teljesülnek. A garanciák nem jártak le 6 hónap után és a görög hatóságok nem jelentettek be szerkezetátalakítási tervet, amely helyreállítaná a vállalat életképességét, miközben nem hajtottak végre kompenzációs intézkedéseket a versenytorzulás enyhítése érdekében. Végezetül, nincs bizonyíték arra vonatkozólag, hogy a támogatás a szükséges minimumra korlátozódott, különösen a támogatás kedvezményezettjének jelentős saját hozzájárulása révén. A hatóságok nem nyújtottak be felszámolási tervet.
(114)
A 6. intézkedésre vonatkozólag, a görög hatóságok azzal érveltek, hogy az összeegyeztethető volt az ideiglenes keretrendszerrel és az ideiglenes görög hitelgarancia rendszerrel és az minden esetben megmentési támogatásnak minősül.
(115)
A Bizottság nem ért egyet a görög hatóságok érveivel. A Bizottság úgy véli, hogy az ideiglenes keretrendszer és az ideiglenes görög hitelgarancia rendszer feltételei nem teljesültek, mivel a Larco nehéz helyzetben lévő vállalat volt. A Larcónak nyújtott két garancia teljes összege meghaladta a Larco éves bérköltségét, a garancia meghaladta a kölcsön 90 %-át és az 1 %-os garanciaprémium nem tekinthető piaci alapú prémiumnak, amely tükrözné a hitelgaranciával fedezett hitelek nemteljesítésre vonatkozó kockázatokat.
(116)
Azokat az érveléseket illetően, hogy az intézkedés megmentési támogatást jelentett, bár a Bizottság 2011 óta megbeszéléseket folytatott a görög hatóságokkal a Larcóval kapcsolatosan, a hatóságok sohasem említették, hogy a 2011. évi garanciákat megmentési támogatásnak kellene tekinteni és soha nem adtak erről értesítést. A kérdőívre adott 2012. március 16-i válaszukban a görög hatóságok valójában kifejezetten kijelentették, hogy a vállalat nem részesült megmentési és/vagy szerkezetátalakítási támogatásban az elmúlt 10 évben.
(117)
A megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás vonatkozó feltételei ebben az esetben sem teljesülnek. A 2011. évi garanciák nem jártak le 6 hónap elteltével és a görög hatóságok nem jelentettek be szerkezetátalakítási vagy felszámolási tervet. A beruházásokhoz 30 millió EUR összeg szükségességét igazoló üzleti terv nem képezheti alapját egy összeegyeztethető szerkezetátalakítási tervnek a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás alkalmazásában. Ennek az az oka, hogy a terv nem célozta a vállalat életképességének helyreállítását, és nem terveztek vagy hajtottak végre kompenzációs intézkedéseket a versenytorzulás enyhítése érdekében. Végezetül, nem volt bizonyíték arra vonatkozólag, hogy a támogatás a szükséges minimumra korlátozódott, különösen a támogatás kedvezményezettjének jelentős saját hozzájárulása révén. A hatóságok nem nyújtottak be felszámolási tervet sem.
(118)
A Bizottság nem azonosított bármely egyéb lehetséges alapot a 2., a 4. és a 6. intézkedés összeegyeztethetőségére vonatkozóan.
(119)
A fentiek fényében, a Bizottság szerint a 2., a 4. és a 6. intézkedés összeegyeztethetetlen a belső piaccal.
4.4.2. A 3. intézkedés összeegyeztethetősége
(120)
A görög hatóságok nem azonosítottak bármely lehetséges alapot a 3. intézkedés összeegyeztethetőségére vonatkozóan, mivel azzal érveltek, hogy az intézkedés nem minősül állami támogatásnak.
(121)
Mivel az intézkedés állami támogatásnak minősül, azt a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás szerinti összeegyeztethetőségük tekintetében kell értékelni, a (112) preambulumbekezdésben említett okokból. A megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás vonatkozó feltételei azonban ebben az esetben sem teljesülnek. A görög hatóságok sohasem jelentettek be szerkezetátalakítási tervet, amely helyreállítaná a vállalat életképességét, és nem hajtottak végre kompenzációs intézkedéseket sem a versenytorzulás enyhítése érdekében. Végezetül, nincs bizonyíték arra vonatkozólag, hogy a támogatás a szükséges minimumra korlátozódott, különösen a támogatás kedvezményezettjének jelentős saját hozzájárulása révén.
(122)
A Bizottság nem azonosított bármely egyéb lehetséges alapot ezen intézkedés összeegyeztethetőségére vonatkozóan.
(123)
Ennek fényében, a Bizottság úgy véli, hogy a 3. intézkedés nem összeegyeztethető a belső piaccal.
4.5. Visszatérítés
(124)
A Szerződés és a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint a Bizottság hatáskörébe tartozik annak eldöntése, hogy az érintett államnak meg kell-e szüntetnie vagy módosítania kell-e azt a támogatást, amely a Bizottság álláspontja szerint nem egyeztethető össze a belső piaccal (29). Az állandó ítélkezési gyakorlatból következik továbbá, hogy a Bizottság által a belső piaccal összeegyeztethetetlennek tekintett támogatások esetében az államra a támogatás megszüntetését illetően kirótt kötelezettség célja a korábbi állapot visszaállítása (30). A Bíróság e tekintetben kimondta, hogy ez a célkitűzés akkor valósul meg, ha a kedvezményezett visszafizette a jogellenes támogatásként kapott összegeket, elveszítve így azt az előnyt, amelyet versenytársaival szemben élvezett a piacon, és visszaállt a támogatás juttatása előtti állapot (31).
(125)
Az említett joggyakorlat értelmében a 659/1999/EK tanácsi rendelet (32) 14. cikkének (1) bekezdése kimondja: „Amennyiben a jogellenes támogatások esetén elutasító határozat születik, a Bizottság dönt arról, hogy az érintett tagállam hozza meg a szükséges intézkedéseket a támogatásnak a kedvezményezettől történő visszavételére […]”.
(126)
Mivel a Szerződés 108. cikkét megsértő mostani intézkedések egyike sem került bejelentésre a Bizottságnál, következésképpen jogellenesek és a belső piaccal nem összeegyeztethető támogatásnak minősülnek, a támogatások engedélyezését megelőző piaci helyzet helyreállítása érdekében azokat vissza kell fizettetni. A visszafizettetés ezért arra az időszakra vonatkozik, amikor a kedvezményezett előnyben részesült, azaz arra az időtartamra, amely a támogatásnak a kedvezményezett részére történő rendelkezésre bocsátásával veszi kezdetét és a támogatás tényleges visszafizetésével fejeződik be; a visszafizettetendő összegek tartalmazzák a tényleges visszafizetés időpontjáig esedékes kamatokat is.
5. KÖVETKEZTETÉS
(127)
Az 1. és az 5. intézkedés tehát a Szerződés 107. cikke (1) bekezdése értelmében nem minősül állami támogatásnak.
(128)
Görögország a 2., a 3., a 4. és a 6. intézkedést jogellenesen, a Szerződés 108. cikkének (3) bekezdését megsértve hajtotta végre.
(129)
Különösen a Larco javára nyújtott 2., a 4. és a 6. intézkedés (2008. évi, 2010. évi és 2011. évi állami kezességvállalás) minősült állami támogatásnak a Szerződés 107. cikke (1) bekezdése értelmében és nem volt összeegyeztethető a belső piaccal, mert a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás vonatkozó feltételei nem teljesültek és a Bizottság nem azonosított bármely egyéb lehetséges alapot az összeegyeztethetőségre vonatkozóan.
(130)
A 3. intézkedés (az állam részvétele a Larco 2009. évi tőkeemelésében) szintén állami támogatásnak minősült és nem volt összeegyeztethető a Szerződéssel mert a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás vonatkozó feltételei nem teljesültek és nem azonosítottak alapot az összeegyeztethetőségre vonatkozóan.
(131)
A Bizottság megjegyzi, hogy Görögország hozzájárul jelen határozat angol nyelven történő elfogadásához,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Az adósság be nem hajtása a pénzügyminisztérium részére és a garancialevelek a különadó előzetes megfizetése helyett 2010-ben, amelyet Görögország a Larco esetében hajtott végre, nem minősül állami támogatásnak a Szerződés 107. cikke (1) bekezdése értelmében.
2. cikk
A 2008-ban, 2010-ben és 2011-ben a Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. számára állami kezességvállalás formájában nyújtott 135 820 824, 35 EUR összegű állami támogatás, valamint az állam részvétele a vállalat 2009. évi tőkeemelésében, amelyet Görögország jogellenesen, a Szerződés 108. cikkének (3) bekezdését megsértve nyújtott, összeegyeztethetetlen a belső piaccal.
3. cikk
(1) Görögország visszafizetteti a kedvezményezettel a 2. cikkben említett összeegyeztethetetlen támogatást.
(2) A visszafizettetendő összegeknek tartalmazniuk kell a támogatásnak a kedvezményezettek rendelkezésére bocsátásától a tényleges visszatérítés időpontjáig esedékes kamatokat.
(3) A kamatokat a módosított 794/2004/EK bizottsági rendelet (33) V. fejezetével összhangban kamatos kamattal kell kiszámítani.
(4) A 3. intézkedés tekintetében, Görögország megadja a pontos időponto(ka)t, amikor a 2009. évi tőkeemeléshez a hozzájárulást nyújtotta.
(5) Görögország e határozat elfogadásának időpontjától kezdve megszünteti a 2. cikkben említett támogatás valamennyi függőben lévő kifizetését.
4. cikk
(1) A 2. cikkben említett támogatás behajtása azonnal és ténylegesen megtörténik.
(2) Görögország a határozat végrehajtását a határozatról szóló értesítés időpontjától számított négy hónapon belül biztosítja.
5. cikk
(1) A határozat kihirdetésének időpontjától számított két hónapon belül Görögország benyújtja az alábbi információkat:
a)
a kedvezményezett által visszatérítendő teljes összeg (tőketartozás és kamatok);
b)
az e határozatnak való megfelelés érdekében már meghozott és tervezett intézkedések részletes bemutatása;
c)
azt igazoló dokumentumok, hogy a kedvezményezettet felszólították a támogatás visszafizetésére.
(2) Amíg az 2. cikkben említett támogatást teljes egészében vissza nem fizetik, Görögország folyamatosan tájékoztatja a Bizottságot az e határozat végrehajtásának érdekében meghozott nemzeti intézkedések előrehaladásáról. Görögország a Bizottság egyszerű kérésére azonnali tájékoztatást ad az e határozat végrehajtása érdekében már meghozott és tervezett intézkedésekről. Görögország részletes információkkal szolgál továbbá a kedvezményezett által már visszatérített támogatási összegről és kamatról.
6. cikk
Ennek a határozatnak a Görög Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2014. március 27-én.