РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/84 НА КОМИСИЯТА
от 21 януари 2015 година
за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на мононатриев глутамат с произход от Индонезия
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 9, параграф 4 от него,
като има предвид, че:
A. ПРОЦЕДУРА
1. Временни мерки
(1)
С Регламент за изпълнение (ЕС) № 904/2014 (2) („регламента за временните мерки“) Европейската комисия („Комисията“) наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на мононатриев глутамат с произход от Индонезия, считано от 22 август 2014 г.
(2)
Процедурата бе започната на 29 ноември 2013 г. вследствие на жалба, подадена на 16 октомври 2013 г. от Ajinomoto Foods Europe SAS („жалбоподателя“) - единствения производител на мононатриев глутамат в Съюза, представляващ съответно 100 % от общото производство на мононатриев глутамат в Съюза.
(3)
Както е посочено в съображение 20 от регламента за временните мерки, разследването на дъмпинга и вредата обхваща периода от 1 октомври 2012 г. до 30 септември 2013 г. („разследвания период“). Тенденциите, които са от значение за оценка на вредата, бяха разгледани за периода от 1 април 2010 г. до края на разследвания период („разглеждания период“).
2. Последваща процедура
(4)
След оповестяването на основните факти и съображения, въз основа на които беше наложено временно антидъмпингово мито („оповестяване на временните заключения“), няколко заинтересовани страни направиха писмени изявления, в които изложиха своето становище относно временните заключения. На страните, които пожелаха да бъдат изслушани, беше предоставена такава възможност.
(5)
Комисията разгледа устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни, и в случаите, в които това беше счетено за целесъобразно, внесе съответните изменения във временните заключения.
(6)
Комисията информира всички страни за основните факти и съображения, въз основа на които възнамерява да наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на мононатриев глутамат с произход от Индонезия и окончателно да събере сумите, обезпечени с временното мито („оповестяване на окончателните заключения“). На страните бе даден срок, в който да представят своите коментари относно оповестяването на окончателните заключения.
(7)
Коментарите, представени от заинтересованите страни, бяха разгледани и взети под внимание, когато това беше счетено за целесъобразно.
3. Извадка
(8)
Поради липсата на коментари относно методиката за съставяне на извадката от несвързани вносители временните заключения в съображения 7 - 19 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
(9)
Както е посочено в съображение 21 от регламента за временните мерки, разглежданият продукт е мононатриев глутамат с произход от Индонезия, класиран понастоящем в код по КН ex 2922 42 00 („разглежданият продукт“). Мононатриевият глутамат е добавка в храните и се използва предимно като овкусител за супи, бульони, рибни и месни ястия, смеси от подправки и готови храни. Произвежда се под формата на бели кристали без мирис, с различни размери. Мононатриевият глутамат се използва и в химическата промишленост за приложения, които не са свързани с производството на храни, например за производството на почистващи препарати. Предлага се в различни по размер опаковки - от пакетчета от 0,5 g за крайния потребител до чували от 1 000 kg за разпространение на едро в насипно състояние. По-малките опаковки са за продажба на частни потребители от търговците на дребно, а по-големите - от 20 и повече килограма, са предназначени за промишления сектор. Освен това съществуват и различни степени на чистота на продукта. Характеристиките на мононатриевия глутамат обаче не се различават независимо от размера на опаковката или от степента на чистота на продукта.
(10)
Поради липсата на коментари относно разглеждания продукт и сходния продукт заключенията в съображения 21 - 25 от регламента за временните мерки се потвърждават.
В. ДЪМПИНГ
1. Нормална стойност
(11)
Поради липсата на коментари относно нормалната стойност изложеното в съображения 26 - 31 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2. Експортна цена
(12)
И двамата оказали съдействие производители износители от Индонезия отново изтъкнаха, че продажните цени за свързаните с тях дружества са били определени както при сделка между несвързани лица при справедливи пазарни условия и че експортната цена следва да се определи въз основа на продажната цена между дружеството майка в Индонезия и първия свързан клиент, а не въз основа на конструираната експортна цена.
(13)
В подкрепа на това твърдение и двамата производители износители заявиха, че няма доказателства между дружеството майка в Индонезия и свързаните с него дружества да е имало кръстосано компенсиране между продукти или други разходи. По тази причина заключенията, изложени в съображение 37 от регламента за временните мерки, не е трябвало да се основават на тези елементи.
(14)
Освен това един производител износител заяви, че свързаното с него дружество в Съюза не е вносител, а посредник, който е препродавал продукта в Съюза преди митническо оформяне. Същият производител износител заяви, че въз основа на това заключенията в съображение 37 от регламента за временните мерки - а именно че трансферната цена между свързаните дружества не е била на равнище, което би позволило на свързаните вносители да получат разумна печалба в Съюза, не са приложими.
(15)
Веднага следва да се отбележи, че наличието на съдружие между износителя и вносителя представлява достатъчно основание Комисията да разглежда действителните експортни цени като ненадеждни, тъй като това е една от причините, поради които може да се приеме, че действителните експортни цени не са надеждни. Поради съществуването на съдружие между доставчика и вносителя цените, начислявани от доставчика на свързаното с него дружество в Съюза, са трансферни цени, които не са формирани вследствие на преговори между несвързани лица при справедливи пазарни условия, каквато е обичайната практика между независими дружества. Освен това е ясно, че разходите за дейностите на свързаното дружество и реализираният от него марж на печалбата на практика намаляват сумата, получена от производителя износител, доколкото те обикновено се поемат от вносителя.
(16)
Освен това в конкретния случай при разследването беше установено, че съответните свързани дружества не реализират устойчив марж на печалба в Съюза. Във връзка с това на първо място следва да се отбележи, че не беше възможно да се използва маржът на печалбата на един оказал съдействие несвързан вносител, тъй като информацията е поверителна и не може да се разкрива на конкуренти. По тази причина като база за сравнение бе използван маржът на печалбата от предишна процедура за друг химически продукт, произвеждан от сходна промишленост и внасян в Съюза при сходни обстоятелства, както в настоящия случай (3). Този марж на печалбата е възможно най-обективната налична база с цел да се постигне задоволителна оценка на експортната цена при сделка между несвързани лица при справедливи пазарни условия. Използваният разумен марж на печалбата е 5 %. Тъй като печалбата, реализирана от свързани дружества в Съюза, е значително под този праг и като се има предвид неустойчивият ѝ характер, трансферната цена не би могла да се счита за надеждна.
(17)
Освен това не е задължително да се представят доказателства, че между свързаните дружества действително е имало кръстосано компенсиране или че определени разходи на вносителя, които обикновено се поемат от него, са били платени от някоя от страните. Както бе посочено по-горе, тези разходи винаги се правят от свързаното дружество, ако то осъществява продажба и внос. Вследствие на съдружието между свързаните дружества не може да бъде изключено наличието на кръстосано компенсиране с други продукти или на такива разходи и поради това трансферните цени не са надеждни.
(18)
Няма значение също така дали свързаното дружество в Съюза в пълна степен изпълнява функциите на вносител, или някакви други функции. Същественият фактор е дали експортната цена на границата на Общността е надеждна. Както се посочва в съображение 15 по-горе, при настоящото разследване беше установено, че равнищата на цените между свързаните дружества в Съюза не позволяват реализирането на разумен марж на печалба. Нито един от износителите не представи доказателства защо този марж на печалбата би бил нецелесъобразен, и поради това твърденията в това отношение следва да бъдат счетени за необосновани. Няма основания и доводът, че едно от свързаните дружества не е изпълнявало функциите на вносител в Съюза, тъй като, както беше споменато по-горе, няма значение какви точно функции осъществява дружеството в Съюза. Освен това обстоятелството, че дружеството е изпълнявало само някои функции на вносител, неизбежно намира отражение в размера на разходите по продажбите, общите и административните разходи на свързаните дружества, но категорично не се отразява върху използвания марж на печалбата. Следва да се отбележи и друго обстоятелство - фактът, че определени дейности се извършват от свързаното дружество преди вноса, не означава, че експортната цена не може да бъде конструирана на основата на цената на препродажбата на първия независим клиент с необходимите корекции в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент.
(19)
След оповестяването на окончателните заключения двамата оказали съдействие производители износители от Индонезия отново представиха съображенията си относно определянето на експортната цена. Единият производител износител оспори констатациите, изложени в съображение 15 - а именно че самото съдружие между износителя и вносителя е достатъчно основание Комисията да разглежда действителните експортни цени като ненадеждни, и заяви, че това би било в противоречие с член 2, параграф 9 от основния регламент. Освен това според същия производител износител доводите, изложени в съображение 17, че някои разходи се извършват от свързаното дружество, ако то извършва продажба и внос, не се основават на фактите по случая. На последно място, според същия производител износител Комисията не е обърнала внимание на факта, че цените за свързаното дружество и цените за независими клиенти в Съюза са сходни.
(20)
Другият производител износител отново изтъкна, че за определянето на експортната цена следва да се вземе предвид експортната му цена за първия независим клиент на границата на Съюза, и подчерта, че свързаното дружество е действало само като посредник, както и че - наред с други дейности - митническото оформяне се е извършвало от несвързаните клиенти в Съюза.
(21)
В отговор на тези твърдения следва да се отбележи, че в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент Комисията счита, че въз основа на фактите по случая експортните цени следва да бъдат конструирани поради наличието на съдружие между износителите и свързаните страни. При разследването беше установено, че през разследвания период съответните свързани страни действително не са реализирали устойчив марж на печалбата в Съюза. С оглед на това функцията на свързаното дружество в Съюза не е от значение, за да се определи дали в настоящия случай експортните цени следва да бъдат конструирани. Също така, както се посочва в съображение 18 по-горе, обстоятелството, че свързаните дружества извършват само определени функции, не е пречка за прилагането на член 2, параграф 9 от основния регламент, а намира отражение в по-малките разходи по продажбите, общи и административни разходи, които да бъдат приспаднати от цената, на която разглежданият продукт е препродаден за първи път на независим купувач. На последно място следва също да се отбележи, че производителите износители не представиха никакви нови фактически доказателства, въз основа на които да се променят тези заключения. По отношение на твърдението за сходни цени за свързани и несвързани клиенти в Съюза следва да се отбележи, че то е разгледано в съображение 37 от регламента за временните мерки. При разследването беше установено, че въпреки сходните цени за независими клиенти трансферните цени между свързаните дружества не са били на равнище, което би позволило на свързаните вносители да реализират устойчива печалба в Съюза. Поради това тези доводи следва да бъдат отхвърлени.
(22)
Доводите относно използването на конструирани експортни цени в рамките на настоящото разследване следва да бъдат отхвърлени.
(23)
Същите двама производители износители заявиха, че ако въпреки доводите им, посочени в съображения 12 - 14, експортните цени се конструират, разумният марж на печалба от 5 %, използван за конструиране на експортната цена, е завишен и вместо него следва да се използва действителният марж на печалбата на свързаните с тях дружества, тъй като цените между свързаните страни са били същите, както за независими клиенти.
(24)
Въз основа на изложеното в съображения 15 - 18 относно надеждността на трансферните цени и на маржовете на печалбата на свързаните дружества в Съюза, този довод следва да се отхвърли. Във всеки случай корекциите на разходите в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент се основават на собствените разходи по продажбите, общите и административните разходи на съответните дружества и следователно отразяват дейностите на тези дружества независимо от изпълняваните от тях функции. Следователно този довод следва да се отхвърли.
(25)
Един от горепосочените производители износители заяви, че за конкретни сделки с дружество, което не е свързано с производителя износител, експортната цена е следвало да се основава на действително платената или платима цена в съответствие с член 2, параграф 8 от основния регламент. Комисията констатира обаче, че тези продажби не са експортни продажби за Съюза. Въз основа на това съответните сделки не бяха взети предвид при определянето на експортната цена. След оповестяването на окончателните заключения този производител износител оспори изключването на тези сделки въз основа на това, че Комисията следва да вземе предвид всички продажби на произведения от него разглеждан продукт в Съюза. За определянето на експортната цена обаче бяха взети предвид всички продажби за съответния независим клиент. Всяка следваща сделка от този независим клиент не трябва да се взема под внимание, тъй като, първо, тези сделки не са експортни продажби по смисъла на член 2, параграфи 8 и 9 от основния регламент, и второ, съществува риск от двойното им отчитане. Въз основа на това твърдението на производителя износител бе отхвърлено.
(26)
Поради липсата на други коментари относно определянето на експортната цена заключенията в съображения 32 - 38 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Сравнение
(27)
След оповестяването на временните заключения двамата оказали съдействие производители износители оспориха факта, че разходите за преместване на стоки от завода до склада се считат за вътрешни логистични разходи и съответно не се отразяват върху съпоставимостта на цените.
(28)
Единият производител износител е разполагал с няколко разпределителни склада на вътрешния пазар, от които мононатриевият глутамат е бил изпращан на крайните клиенти. Този производител износител твърди, че транспортните разходи от завода до складовете следва да се считат за разходи за превоз на вътрешния пазар и следва да бъдат приспаднати от нормалната стойност, тъй като при експортните продажби няма такива разходи. Другият производител износител изтъкна, че в някои случаи разходите за преместването на стоките до склада може да бъдат обвързани с конкретни фактури и следователно са пряк разход по продажбите, който е включен в цената, начислявана за сметка на клиентите, а това има отражение върху съпоставимостта на цените. Поради това тези разходи следва да бъдат приспаднати от нормалната стойност.
(29)
Складовете се считат за част от помещенията на производителя износител, а продуктът е готов за продажба едва от момента, в който постъпи в склада. Разстоянието от склада до завода е без значение, както и това дали транспортирането от завода до склада може да бъде обвързано с конкретна сделка за продажба на вътрешния пазар, тъй като тези разходи обикновено се правят преди продажбата и следователно не са пряк разход по продажбите, който има отражение върху съпоставимостта на цените. С оглед на това въз основа на член 2, параграф 10, буква д) от основния регламент твърденията по този въпрос следва да се отхвърлят.
(30)
След оповестяването на временните заключения оказалият съдействие производител износител, който изнася мононатриев глутамат посредством свързано дружество извън Съюза, изтъкна, че осъщественият от него износ не следва да бъде коригиран в съответствие с член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, тъй като свързаното дружество извън Съюза не действа в качеството на посредник и не работи с комисиона. Същият производител износител заяви също така, че надценката на свързаното дружество, въз основа на която е извършена корекцията, няма отражение върху съпоставимостта на цените, тъй като при конструирането на експортната цена Комисията вече е приспаднала разумен марж на печалба за свързаното дружество в Съюза, която обхваща всички маржове на печалба за всички сделки между дружествата. Производителят износител заяви също така, че ако изобщо се приспадат някакви разходи, от експортната цена на свързаното дружество извън Съюза следва да бъдат приспаднати само разходите по продажбите, общите и административните разходи.
(31)
При разследването беше установено, че свързаното дружество извън Съюза е начислявало надценка за всички експортни продажби за Съюза. Надценката оказва влияние върху съпоставимостта на цените, тъй като се прилага само за експортните продажби, а не и за продажбите на вътрешния пазар. Твърдението, че маржът на печалбата на свързаното дружество вече е бил взет предвид при конструирането на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, не може да бъде прието. Корекциите в съответствие с член 2, параграфи 9 и 10 от основния регламент имат различна цел, правят се отделно, ясно се разграничават една от друга и се уреждат от различни материалноправни норми. Член 2, параграф 9 от основния регламент има за цел да се определи надеждна експортна цена, а член 2, параграф 10 от основния регламент - да се осигури съпоставимост между експортната цена и нормалната стойност. След като експортната цена бъде надлежно установена в съответствие с член 2, параграф 8 или 9 от основния регламент, всички допълнителни корекции в съответствие с член 2, параграф 10 вече не засягат самата експортна цена и по никакъв начин нямат за цел да се определи нормалната стойност и експортната цена. С оглед на това оказалият съдействие производител износител не отчита замисъла на корекцията по член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, чиято цел не е да се определи самата експортна цена, а цената да стане съпоставима с нормалната стойност. Поради тази причина разумният марж на печалбата, приспаднат съгласно член 2, параграф 9 от основния регламент, не обхваща всички възможни надценки, реализирани по същия канал за продажби. Що се отнася до сумата, която трябва да бъде коригирана, направената корекция отразява действително начисляваната надценка между свързаните дружества и следователно действително има отражение върху цените и съпоставимостта на цените. Поради това няма основание тя да бъде заменена с друга хипотетична сума. На последно място, Комисията има право да вземе предвид факта, че свързаното дружество извън Съюза получава плащане (под формата на надценка, която остава за свързаното дружество, за фактурираните от него продажби на клиенти в Съюза). За да може да изпълни условията за предприятие, което за тези плащания подлежи на облагане с корпоративен данък в съответната държава извън Съюза (в която ставката на корпоративния данък е значително по-ниска, отколкото в Индонезия), свързаното дружество трябва да осъществява реална стопанска дейност в нея. Индонезийският производител износител не може едновременно да се стреми да обезпечи благоприятните данъчни условия, произтичащи от присъствието и от икономическата дейност на свързаното дружество в държава извън Съюза, и успоредно с това в рамките на антидъмпинговата процедура да твърди, че свързаното дружество не осъществява никаква икономическа дейност. Поради това тези доводи следва да бъдат отхвърлени.
(32)
След оповестяването на окончателните заключения производителят износител повтори твърденията си относно корекцията във връзка с надценката на свързаното с него дружество и оспори позоваването на данъчни съображения в рамките на антидъмпингово разследване. Производителят износител посочи също така, че макар да не оспорва факта, че свързаното с него дружество извършва търговска дейност в съответната трета държава, тя е ограничена по отношение на разглеждания продукт. Повторно бе изтъкнат доводът, че дейността на свързаното дружество ясно се различава от дейността на посредник и че то не получава комисиона от производителя износител във връзка с продажбите за Съюза. На последно място, производителят износител повтори твърдението си, че при конструирането на експортната цена Комисията вече е приспаднала разумен марж на печалба за свързаното дружество в Съюза, която обхваща всички маржове на печалба за всички сделки между дружествата. Във връзка с това производителят износител заяви, че при последователни продажби между свързани дружества практиката на Комисията действително би била да се приспадне само маржът на печалбата на свързаното дружество, което извършва преки продажби на независими клиенти в Съюза, а не маржовете на печалбата на другите свързани дружества в рамките на същия канал за продажби.
(33)
Следва да се отбележи, че в конкретния случай съществуването на отделен данъчен субект говори за това, че свързаната страна извън Съюза извършва значими икономически дейности, тъй като по националното данъчно право се изисква дружеството да осъществява такива дейности. В настоящия случай и както бе обяснено в съображение 31, Комисията взе под внимание обстоятелството, че съответният производител износител има свързана страна извън Съюза, която осъществява значима икономическа дейност, както и това, че свързаната страна извън Съюза е приспадала надценката за всяка сделка за продажба на разглеждания продукт между свързаните страни, което се отразява върху съпоставимостта на цените за износ на мононатриев глутамат за Съюза. Освен това, както се посочва в съображение 31, сумата, въз основа на която е направена корекцията, отразява действителната и проверена надценка, начислявана между свързаните дружества, и поради това точно отразява и дейностите на свързаното дружество. Поради това тези доводи следва да бъдат отхвърлени.
(34)
След оповестяването на временните заключения същият производител износител възрази относно корекцията за комисионите, платени върху експортната цена, с довода, че те не са преки разходи за продажби, а са се плащали на месечна база, поради което не могат да се обвържат с конкретна сделка по продажба и нямат отражение върху съпоставимостта на цените. Според производителя износител платените комисиони са имали отражение само между свързаните дружества и следователно член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент е неприложим. Въз основа на допускането, че двамата със свързаното дружество се разглеждат като един икономически субект, производителят износител заяви също така, че всяко прехвърляне на парични средства в рамките на този икономически субект не би представлявало разход или приход за него.
(35)
При разследването беше установено, че съгласно сключен комисионен договор между производителя износител и свързаното с него дружество се дължат комисиони, когато производителят износител в Индонезия продава пряко на независими клиенти на пазара на Съюза (а не чрез свързаното с него дружество). Платената комисиона е пряко свързана с нетната стойност на продажбите. Вследствие на това пряката връзка между продажбата и платената комисиона има отражение върху съпоставимостта на цените съгласно член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент.
(36)
На последно място, предположението, че свързаните дружества се разглеждат като един икономически субект, е неточно. При разследването беше установено, че самият производител износител разполага с напълно функционален експортен отдел и не е имало дублиране на свързаните с износа задачи между производителя износител и свързания вносител. Поради това свързаното дружество не може да се счита за вътрешен отдел по продажбите и тези доводи следва да бъдат отхвърлени.
(37)
От друга страна, ако експортните цени бъдат коригирани въз основа на член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, производителят износител заяви, че платените комисиони следва също така да бъдат изключени от разходите по продажбите, общите и административните разходи на свързаното дружество, които са били приспаднати от цената при препродажба на първия независим клиент в Съюза в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент. Съгласно член 2, параграф 9 от основния регламент обаче при конструирането на надеждна експортна цена всички разходи, направени между вноса и препродажбата, следва да се приспаднат от цената при препродажба на първия независим клиент в Съюза и няма правно основание тези разходи да се компенсират с някакви приходи, както иска производителят износител. Освен това разходите по продажбите, общите и административните разходи на свързаното дружество в Съюза се отнасят за различен канал за продажби (т.е. чрез свързания клиент) спрямо приходите от комисиони, които спадат към канала за продажби на несвързани клиенти. На последно място, корекцията във връзка с надценката в съответствие с член 2, параграф 10 от основния регламент и определянето на експортната цена в съответствие с параграф 8 или 9 от същия член имат различна цел и представляват два различни етапа от анализа на дъмпинга.
(38)
След оповестяването на окончателните заключения производителят износител повтори твърденията си относно комисионата, описана в съображение 35, и изрази становище, че би било непоследователно, от една страна, да се приеме, че трансферните цени между свързани страни не са надеждни, а - от друга страна, експортната цена да бъде коригирана въз основа на сключения комисионен договор между свързаните страни. Производителят износител оспори също така констатациите, изложени в съображение 35, че платената комисиона е пряко свързана с нетната стойност на продажбите и следователно съществува пряка връзка между продажбата и платената комисиона, което има отражение върху съпоставимостта на цените, с довода, че комисионата се е плащала веднъж месечно и между страните не е имало обмен на подробна информация относно метода за изчисляването ѝ.
(39)
Производителят износител не представи допълнителни сведения, нито допълнителна фактическа информация, с които да обоснове твърденията си и въз основа на които да се променят посочените по-горе заключения. С оглед на това заключенията, изложени в съображения 35 - 37, се потвърждават.
(40)
След оповестяването на временните заключения един производител износител поиска да се направи корекция на нормалната стойност за разходите за реклама и търговски стимули. Производителят износител изтъкна, че тези разходи не възникват при експортните продажби за Съюза, но оказват пряко влияние върху продажната цена на вътрешния пазар. В подкрепа на това твърдение производителят износител заяви, че поне в някои случаи тези разходи могат да бъдат проследени до конкретни продажби на вътрешния пазар. На последно място, същият производител износител заяви, че разходите за реклама и търговски стимули отразяват различни равнища на търговия - от една страна, на вътрешния пазар (където мононатриевият глутамат се продава директно на търговци на дребно), и продажбите за Съюза, от друга страна (за търговци и дистрибутори).
(41)
При разследването беше установено, че разходите за реклама и търговски стимули са обвързани най-вече с клиентски сметки, а не с конкретни сделки за продажба. Те се извършват независимо от това дали продуктът в крайна сметка е бил продаден. Освен това при разследването стана ясно, че разходите, за които се твърди, че са обвързани с конкретна сделка по продажба, в действителност не са били отразени в цената. Въз основа на това беше направено заключението, че разходите за реклама и търговски стимули нямат отражение върху цените и съпоставимостта на цените и съответно твърдението следва да бъде отхвърлено.
(42)
Един производител износител заяви, че мононатриевият глутамат на големи кристали (според големината на частиците) има различни физични характеристики и е бил продаван на различно равнище на търговия в сравнение с мононатриевия глутамат, изнасян за Съюза. Поради това производителят износител заяви, че мононатриевият глутамат на големи кристали следва да бъде изключен при определянето на нормалната стойност.
(43)
При разследването беше установено, че продуктът се предлага с различна големина на частиците: на прах или на фини, малки, обикновени и големи кристали. Всички те са включени в продуктовия обхват, тъй като имат еднакви основни характеристики и крайни приложения и са взаимозаменяеми. Поради това при определянето на нормалната стойност следва да бъдат включени всички видове на продукта. Освен това при разследването беше установено, че различната големина на частиците не е фактор, свързан с определянето на разходите.
(44)
Също така при разследването беше установено, че клиентите на вътрешния пазар, които са купували мононатриев глутамат на големи кристали, са купували продукта и с друга големина на частиците. Няма доказателства, че наблюдаваната разлика в цените на мононатриевия глутамат на големи кристали е свързана с физичните характеристики на продукта или с равнището на търговия, тъй като разликата в цените би могла да се свърже с други фактори, например с конкретни клиенти или с купуваните обеми. Също така производителят износител не представи в количествено изражение предполагаемата разлика във физичните характеристики. Поради това твърденията в това отношение следва да бъдат отхвърлени.
(45)
Поради липсата на други коментари относно сравнението заключенията в съображения 39 - 46 от регламента за временните мерки се потвърждават.
4. Дъмпингови маржове
(46)
Поради липсата на коментари използваната методика за изчисляване на дъмпинговите маржове, посочена в съображения 47 и 48 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
(47)
Предвид изключването на някои сделки при определянето на експортната цена за един производител износител съгласно описаното в съображение 25 и поради липсата на други коментари окончателните дъмпингови маржове, изразени като процент от цената CIF (стойност, застраховка и навло) на границата на Съюза без платено мито, са, както следва:
Дружество
Дъмпингов марж
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2 %
PT. Miwon Indonesia
13,3 %
Всички други дружества
28,4 %
Г. ВРЕДА
1. Определяне на промишлеността на Съюза и на производството на Съюза
(48)
Заинтересованите страни отново заявиха, че Комисията следва да изключи оказалия съдействие производител от Съюза от промишлеността на Съюза поради неоказването на съдействие от свързан с него производител износител в Индонезия. Изтъкнат бе доводът, че тези отношения може да имат отражение върху цялостната картина по отношение на вредата.
(49)
Страните не представиха никаква нова информация или доказателства за това. По-конкретно страните не обосноваха твърдението си до каква степен това би могло да има отражение върху цялостната картина по отношение на вредата. Както се посочва в съображение 53 от регламента за временните мерки, в този случай не е необходимо оказалият съдействие производител износител да бъде изключен от промишлеността на Съюза въпреки връзката му с неоказалия съдействие производител износител в Индонезия, тъй като този единствен производител в Съюза оказа пълно съдействие на Комисията по време на разследването и бе извършена пълна проверка на дейността му. С оглед на това липсата на съдействие от един индонезийски производител износител по никакъв начин не оказа влияние върху провеждането на разследването. Поради това този довод следва да бъде отхвърлен.
(50)
След оповестяването на заключенията заинтересованите страни повториха твърдението си, че оказалият съдействие производител от Съюза следва да бъде изключен от промишлеността на Съюза поради неоказването на съдействие от свързан с него производител износител в Индонезия. Страните изтъкнаха, че неоказването на съдействие от страна на свързания производител износител в Индонезия може да има отражение върху цялостната картина по отношение на вредата за промишлеността на Съюза. По същество те твърдят, че цените на мононатриевия глутамат се договарят в световен мащаб и че поради тези отношения съществува риск от кръстосано компенсиране, което се изразява в по-ниски цени за клиентите на пазара в Съюза и по-високи цени на пазара в трети държави. Като не е оказал съдействие при разследването, свързаният производител износител в Индонезия не е дал възможност на Комисията да провери дали е имало кръстосано компенсиране.
(51)
Страните само изтъкнаха този довод, без да го обосноват с никакви доказателства. Във всеки случай, няма данни цените, начислявани от производителя от Съюза на клиентите му на пазара в Съюза, които бяха проверени по време на разследването, да са били занижени от съображения за кръстосано компенсиране. Напротив, както се посочва в съображение 100 от регламента за временните мерки, през разглеждания период цените на вноса от Индонезия са намалели с 8 %, като това е оказало натиск върху цените на пазара на Съюза, вследствие на което промишлеността на Съюза не е била в състояние да увеличи цените си в съответствие с увеличените си разходи. Поради това през разглеждания период промишлеността на Съюза като цяло е била принудена да намали цените си. С оглед на това твърдението беше отхвърлено.
(52)
Поради липсата на други коментари относно определянето на промишлеността на Съюза и на производството на Съюза заключенията в съображения 50 и 51 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Потребление на Съюза
(53)
След оповестяването на временните заключения една заинтересована страна заяви, че описанието на развитието на потреблението в Съюза в съображение 55 от регламента за временните мерки е непълно. По-конкретно тази страна твърди, че спадът в потреблението, отчетен през финансовата 2011/2012 година в сравнение с финансовата 2010/2011 година, се дължи на факта, че вносът от Виетнам е бил заменен с по-евтин внос от Индонезия и по тази причина клиентите в Съюза, които не са очаквали по-нататъшно увеличаване на цените, са продали натрупаните си запаси, вследствие на което общият обем на продажбите в Съюза е намалял.
(54)
Обстоятелствата, описани от заинтересованата страна, не противоречат на заключенията в съображение 55 от регламента за временните мерки, че намаляването на потреблението в периода от 2010/2011 до 2011/2012 финансова година се дължи най-вече на спад в продажбите на промишлеността на Съюза на пазара на Съюза. По-конкретно в периода от финансовата 2010/2011 година до финансовата 2011/2012 година са намалели както продажбите на промишлеността на Съюза, така и вносът от трети държави. Въпреки това за разлика от общия внос, който е намалял само с 2 % (вж. съображение 107 от регламента за временните мерки), обемът на продажбите на промишлеността на Съюза е намалял с 16 % (съображение 72 от регламента за временните мерки). Спадът в обема на продажбите на промишлеността на Съюза е съвпаднал със спад в обема на производството ѝ, както е видно от таблицата в съображение 68 от регламента за временните мерки.
(55)
Въпреки това, както става ясно от таблицата в съображение 104 от регламента за временните мерки, противно на твърдението на заинтересованата страна в периода от финансовата 2010/2011 година до финансовата 2011/2012 година вносът от Виетнам се е увеличил, а през същия период вносът от други трети държави - като Бразилия, е намалял почти с 60 %. С оглед на това констатациите не потвърждават предположението, че вносът от Индонезия е заместил вноса от Виетнам.
(56)
Освен това страната не подкрепи с доказателства твърдението си, че ползвателите са натрупали запаси преди разглеждания период и са ги продали в големи количества, когато вносът от Индонезия се е увеличил. Тези твърдения също не се потвърдиха по време на разследването. С оглед на това твърденията на заинтересованата страна в това отношение следва да бъдат отхвърлени.
(57)
Поради липсата на други коментари относно потреблението на Съюза заключенията в съображения 52 - 55 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Внос от засегнатата държава
(58)
Поради липсата на коментари относно вноса от засегнатата държава заключенията в съображения 56 - 66 от регламента за временните мерки се потвърждават.
4. Икономическо състояние на промишлеността на Съюза
(59)
Една заинтересована страна заяви, че намалелият обем на производството и по-слабото използване на капацитета през разглеждания период са само следствие от отбелязаното преди това значително увеличение. Поради това спадът през разглеждания период не следва да се разглежда като развитие в неблагоприятна посока и не показва наличието на вреда. Въпреки това при оценката на промените на показателите за вреда обикновено се вземат предвид само тенденциите, установени по време на разглеждания период. В настоящия случай няма основателна причина за отклонение от тази практика, така че оценката на промените на показателите за вредата да обхване по-дълъг период от време. Поради това този довод следва да бъде отхвърлен.
(60)
Същата заинтересована страна изтъкна, че евентуалното включване на странични продукти може да е завишило производствените разходи на промишлеността на Съюза, което също е оказало влияние върху рентабилността. Това твърдение е неправилно. При направената проверка надлежно бяха установени пълнотата и точността на производствените разходи на промишлеността на Съюза, включително за страничните продукти. С оглед на това твърдението следва да бъде отхвърлено.
(61)
Поради липсата на други коментари относно промените на показателите за вредата заключенията в съображения 67 - 93 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5. Заключение относно вредата
(62)
Една заинтересована страна заяви, че не при всички показатели за вреда се наблюдава неблагоприятна тенденция и че неблагоприятната тенденция само при някои показатели не е достатъчна, за да се заключи, че промишлеността на Съюза е претърпяла съществена вреда.
(63)
Съгласно член 3, параграф 5 от основния регламент не всички показатели за вреда трябва да сочат неблагоприятно развитие, за да се направи заключение относно съществуването на вреда. Твърдението е неправилно и защото при разследването беше установено, че през разглеждания период почти при всички показатели за вреда се наблюдава неблагоприятна тенденция. С оглед на това твърденията следва да бъдат отхвърлени.
(64)
Въз основа на гореизложеното и поради липсата на други коментари заключенията в съображения 94 - 96 от регламента за временните мерки - а именно че промишлеността на Съюза е претърпяла съществена вреда по смисъла на член 3, параграф 5 от основния регламент, се потвърждават.
Д. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
1. Въздействие на дъмпинговия внос
(65)
Една от страните заяви, че предвид констатациите в съображение 66 от регламента за временните мерки, а именно че среднопретегленият марж на подбиване на цените на вноса от Индонезия през разследвания период е от порядъка на 0 - 5 %, този внос не може да бъде причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, тъй като не е бил в състояние да упражни натиск върху цените на пазара в Съюза.
(66)
Установените при разследването факти не подкрепят това твърдение. Както се посочва в съображения 99 и 100 от регламента за временните мерки, през разглеждания период дъмпинговият внос от Индонезия значително се е увеличил както в абсолютна стойност, така и като пазарен дял. Увеличението е съвпаднало със спад в обема на продажбите и на пазарния дял на промишлеността на Съюза. Вносът в такива големи количества е принудил промишлеността на Съюза да намали продажните цени в съответствие с цените на индонезийския внос. Вследствие на това установените маржове на подбиване на цените действително не са големи. Същевременно обаче промишлеността на Съюза не е била в състояние да приведе цените си в съответствие с увеличените разходи, а това значително е намалило рентабилността ѝ през разглеждания период. Това се потвърждава от размера на установения марж на вредата, който - както е посочено в съображение 125 по-долу - е в границите от 24,9 % до 47,0 %. Поради това този довод следва да бъде отхвърлен.
(67)
Поради липсата на други коментари относно въздействието на дъмпинговия внос заключенията в съображения 98 - 101 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Въздействие на други фактори
2.1. Въздействие на вноса от Китай
(68)
Две от заинтересованите страни заявиха, че противно на заключенията в съображение 103 от регламента за временните мерки вносът от Китай е имал неблагоприятно отражение върху продажните цени на промишлеността на Съюза и следователно е допринесъл за причинената съществена вреда.
(69)
Както се посочва в съображение 102 от регламента за временните мерки, в абсолютни стойности обемът на вноса от Китай през разглеждания период не е голям. Освен това, като се вземат предвид антидъмпинговите мита, цените на вноса са били по-големи от продажните цени на промишлеността на Съюза, както и от цените на вноса от Индонезия. Предвид обема и цените на вноса от Китай твърдението, че този внос е допринесъл за причинената съществена вреда за промишлеността на Съюза, се отхвърля.
(70)
С оглед на това заключенията в съображения 102 и 103 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.2. Внос от други трети държави
(71)
Поради липсата на коментари относно въздействието на вноса от други трети държави заключенията в съображения 104 - 108 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.3. Развитие на потреблението в Съюза
(72)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни заяви, че спадът в продажбите на промишлеността на Съюза е съвпаднал със спад в потреблението на Съюза и следователно това е била основната причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
(73)
Както се посочва в съображение 109 от регламента за временните мерки, потреблението се е свило само с 2 %, а спадът в продажбите на промишлеността на Съюза през разглеждания период е 17 %. Поради това намаленото потребление не може да обясни далеч по-големия спад в обема на продажбите. Освен това въпреки намаляващото потребление вносът от Индонезия се е увеличил. С оглед на това твърдението следва да бъде отхвърлено.
(74)
Поради липсата на други коментари заключенията в съображение 109 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.4. Износ на промишлеността на Съюза
(75)
Поради липсата на коментари относно въздействието на износа на промишлеността на Съюза заключенията в съображения 110 - 112 се потвърждават.
2.5. Твърдение за неефективност на промишлеността на Съюза
(76)
След оповестяването на временните заключения две заинтересовани страни отново изказаха твърдението, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на предполагаемата неефективност, присъща на използвания от промишлеността на Съюза производствен процес, включително поради неефективно използване на ресурсите.
(77)
Тези страни не уточниха естеството на тази неефективност. Както се посочва в съображение 113 от регламента за временните мерки, при разследването не бе установена никаква потенциална неефективност на промишлеността на Съюза и твърденията в това отношение бяха отхвърлени.
(78)
След оповестяването една от заинтересованите страни повтори твърденията за неефективността на промишлеността на Съюза. Страната твърди, че не са били разследвани спиранията за поддръжка, преструктурирането с цел да се поемат дейностите на бивше дъщерно дружество, увеличението на разходите за труд и предстоящи значителни инвестиции, както и тяхното въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза.
(79)
Противно на тези твърдения гореизложените фактори бяха анализирани от Комисията, както се посочва в съображения 94 - 96 (спирания за поддръжка), 89 и 90 (поемане на дейността на бивше дъщерно дружество), 91 (разходи за труд) и 82 - 83 (инвестиции) по-долу, но не бяха открити доказателства за потенциална неефективност на промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(80)
Поради липсата на други коментари относно гореизложеното заключенията в съображение 113 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.6. Финансовата криза
(81)
Поради липсата на коментари относно отражението на финансовата криза заключенията в съображение 114 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.7. Инвестиции и нормативни изисквания за безопасност в ЕС
(82)
След оповестяването на временните заключения една заинтересована страна заяви, че причина за вредата са големите инвестиции, направени от промишлеността на Съюза. Същата страна изказа твърдението, че няма значение дали инвестициите са били необходими, тъй като следва да се анализира само отражението им върху състоянието на промишлеността на Съюза и по-специално върху нейната рентабилност.
(83)
Страната не обясни до каква степен направените инвестиции от промишлеността на Съюза биха могли да окажат влияние върху рентабилността ѝ. Както се посочва в съображение 116 от регламента за временните мерки, направените инвестиции от промишлеността на Съюза са се основавали на разумни стопански решения и не може да се разглеждат като необосновани. Освен това с течение на времето инвестиционните разходи се пренасят в амортизационните отчисления и съответно не са оказали значително отражение върху рентабилността на промишлеността на Съюза. С оглед на това твърденията на заинтересованата страна в това отношение бяха отхвърлени.
(84)
След оповестяването същата заинтересована страна отново изтъкна, че причина за вредата са нормативните изисквания за безопасност и големите инвестиции, които промишлеността на Съюза е направила, за да изпълни тези изисквания. Тя припомни също така, че няма значение дали става въпрос за разумни стопански решения, и че при анализа е трябвало да се вземе предвид единствено отражението върху рентабилността. На последно място, страната посочи, че пренасянето на инвестиционните разходи в амортизационните отчисления с течение на времето е без значение.
(85)
Противно на твърденията отражението на направените инвестиции върху рентабилността на промишлеността на Съюза бе взето под внимание при оценката. Пренасянето на инвестиционните разходи в амортизационните отчисления е съществен фактор при установяването на рентабилността и съответно е било необходимо да бъде взето предвид. Поради това този довод беше отхвърлен.
(86)
Поради липсата на други коментари относно въздействието на инвестициите и нормативните изисквания за безопасност в ЕС заключенията в съображения 115 и 116 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.8. Разходи за суровини и други разходи
2.8.1. Производствени разходи
(87)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че намаляването на рентабилността се дължи на успоредното увеличаване на производствените разходи като цяло. Следователно причина за вредата е било увеличаването на производствените разходи, а не вносът от Индонезия.
(88)
Както се посочва в съображение 100 от регламента за временните мерки, поради натиска върху цените, предизвикан от вноса на мононатриев глутамат от Индонезия, не е било възможно увеличението на производствените разходи да бъде отразено в продажните цени. Поради това намаляването на рентабилността се дължи главно на увеличението на дъмпинговия внос и този довод следва да бъде отхвърлен.
2.8.2. Поемане на дейността на бивше дъщерно дружество
(89)
Същата заинтересована страна твърди, че не са били анализирани в достатъчна степен последиците за рентабилността на промишлеността на Съюза, свързани с поемането на дейността на бивше дъщерно дружество. Според страната това е повлияло неблагоприятно на рентабилността и следователно е причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
(90)
Комисията допълнително проучи въздействието от поемането на дейността на бившето дъщерно дружество върху съответните показатели за вредата - като производствените разходи, заетостта, инвестициите и рентабилността. Следва да се отбележи, че дъщерното дружество е участвало само в продажбата на разглеждания продукт. Установено бе, че през финансовата година, през която е поета дейността на дъщерното дружество (2011/2012), промишлеността на Съюза е работила на печалба. Рентабилността става отрицателна величина през следващата финансова година (2012/2013). Това обаче е съвпаднало с увеличения обем на вноса от Индонезия, който през същата година реално се е удвоил. Въз основа на това при анализа не беше потвърдено, че поемането на дейността на бившето дъщерно дружество е оказало съществено неблагоприятно отражение върху рентабилността, и твърденията в това отношение следва да се отхвърлят.
2.8.3. Разходи за труд
(91)
Няколко страни заявиха, че причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, е увеличаването на разходите за труд. Въпреки че увеличените разходи за труд са една от причините, довели да увеличаване на общите разходи през разглеждания период, при разследването беше установено, че отражението им върху нарастването на общите производствени разходи е незначително (точната цифра не може да бъде посочена от съображения за поверителност). Въз основа на това не може да се приеме, че увеличените разходи за труд са причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и твърденията в това отношение следва да бъдат отхвърлени.
(92)
След оповестяването една от заинтересованите страни изтъкна, че разходите за труд не следва да се оценяват изолирано, а е трябвало да се отчете общото отражение от увеличението на различните елементи, формиращи разходите.
(93)
Както бе посочено в съображения 87 и 88, Комисията направи оценка на увеличението на производствените разходи като цяло и съответно твърдението беше отхвърлено.
2.8.4. Спирания за поддръжка
(94)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни заяви, че спадът в производството и продажбите се дължи на извършваните от промишлеността на Съюза спирания за поддръжка, което от своя страна е довело до намаляване на обема на продажбите. Поради това намалението в обема на производството и на продажбите на промишлеността на Съюза не следва да се приписва на вноса от Индонезия.
(95)
При разследването беше установено, че спадът в производството между финансовата 2012/2013 година и разследвания период наистина съвпада с продължително спиране на производството за извършване на техническа поддръжка, но това е било направено само в опит да се намалят големите запаси, натрупани вследствие от намаляването на продажбите в предходни години в рамките на разглеждания период.
(96)
Поради това спадът в производството и продажбите е последица от увеличението на дъмпинговия внос на мононатриев глутамат от Индонезия и този довод следва да се отхвърли.
(97)
След оповестяването друга заинтересована страна отново изказа твърдението, че вредата се дължи на спиранията за поддръжка и няма значение дали те са били необходими, или не. Страната заяви, че е трябвало да бъде взето предвид само отражението на спиранията върху рентабилността на промишлеността на Съюза.
(98)
Както бе посочено в съображения 95 и 96, спиранията за поддръжка са последица от намалелите продажби, които на свой ред са следствие от увеличения дъмпингов внос от Индонезия. Вносът от Индонезия действително е предизвикал спирания за поддръжка, които поради това не могат да се преценят самостоятелно, нито може да се смята, че това е нарушило причинно-следствената връзка между вноса и понесената вреда. С оглед на това представеният от заинтересованата страна довод беше отхвърлен.
2.8.5. Обезценяване на индонезийската рупия
(99)
След оповестяването на временните заключения една заинтересована страна заяви, че обезценяването на индонезийската рупия в периода януари 2012 г. - януари 2014 г. е осигурило на производителите износители сравнително предимство, което не е свързано с техните ценови решения. Същата страна заяви, че следва да се проучи въздействието на този фактор.
(100)
В тази връзка следва да се припомни, че възможното въздействие на дъмпинговия внос върху цените на промишлеността на Съюза се разглежда основно чрез установяване на подбиването на цените, спада на цените и оказвания ценови натиск. За тази цел се прави сравнение между дъмпинговите експортни цени и продажните цени на промишлеността на Съюза, като в някои случаи може да се наложи експортните цени, използвани за изчисляване на вредата, да бъдат преобразувани в друга валута, за да има съпоставима основа. При тези обстоятелства използването на обменни курсове гарантира единствено че ценовата разлика се определя на съпоставима основа. От гореизложеното е видно, че в настоящия случай обменният курс не може да се разглежда като фактор, причиняващ вреда на промишлеността на Съюза, тъй като е неразривно свързан с вноса. С оглед на това доводът следва да бъде отхвърлен.
2.8.6. Заключения
(101)
Поради липсата на други коментари относно въздействието на разходите за суровини и други разходи заключенията в съображения 117 - 120 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(102)
Поради липсата на други коментари относно причинно-следствената връзка заключенията в съображения 121 - 125 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Е. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
1. Интерес на промишлеността на Съюза
(103)
Поради липсата на коментари относно интереса на промишлеността на Съюза изложеното в съображения 127 - 129 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2. Интерес на вносители/търговци
(104)
Поради липсата на коментари относно интереса на несвързаните вносители и търговци изложеното в съображения 130 - 132 от регламента за временните мерки се потвърждава.
3. Интерес на ползвателите
(105)
След оповестяването на временните заключения един ползвател отново изказа твърдението си, описано в съображение 140 от регламента за временните мерки, че се очаква потреблението на мононатриев глутамат в Съюза значително да се повиши, по-специално поради наложената от ЕС забрана за употребата на фосфати и други фосфорни съединения, които според ползвателя ще бъдат заместени от мононатриевия глутамат, използван в отраслите за производство на нехранителни продукти. Същият ползвател освен това заяви, че промишлеността на Съюза няма достатъчен капацитет да задоволи нарастващото търсене на пазара в Съюза. Той изтъкна също така, че нарастването на потреблението ще бъде от полза за промишлеността на Съюза, тъй като тя ще може да увеличи обема на продажбите си. Същият ползвател отново изказа твърдението си, че няма да има достатъчно алтернативни източници на доставки, по-специално защото производителите в други трети държави са част от същата група дружества като предприятието, представляващо промишлеността на Съюза, и поради това не снабдяват пазара на Съюза.
(106)
Както се посочва в съображение 141 от регламента за временните мерки, трудно е да се предвиди какво отражение ще има върху промишлеността на Съюза новата нормативна уредба в Съюза във връзка със забраната за използване на фосфати и фосфорни съединения. По-специално страната не представи никаква информация или доказателства дали и в каква степен това ще увеличи търсенето на мононатриев глутамат в Съюза.
(107)
При разследването беше установено, че промишлеността на Съюза разполага със свободен капацитет и ще може да увеличи обема на производството си, така че поне отчасти да задоволи увеличеното търсене на пазара на Съюза. Общият производствен капацитет на Съюза е по-голям от общото потребление в Съюза през разследвания период.
(108)
Що се отнася до алтернативните източници на доставки - и както вече бе посочено в съображение 147 от регламента за временните мерки - при разследването беше установено, че мононатриев глутамат се произвежда в няколко трети държави. В началото на разглеждания период, т.е. през финансовата 2010/2011 година, вносът от други трети държави (например Бразилия, Виетнам и Корея) е имал значителен пазарен дял, който е намалял едва след като се е увеличил вносът на ниски цени от Индонезия. При разследването също така се установи, че в няколко трети държави има доставчици, които не са част от същата група като предприятието, представляващо промишлеността на Съюза. Ако равнопоставените условия на пазара на Съюза бъдат възстановени, вносът от други трети държави би могъл да се възобнови.
(109)
Поради това твърденията в това отношение следва да бъдат отхвърлени.
(110)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна отново изказа твърдението, че търсенето на мононатриев глутамат в Съюза значително ще се увеличи поради предстоящата забрана на употребата на фосфати и че промишлеността на Съюза няма да бъде в състояние да задоволи нарастващото търсене в Съюза. Въпреки това страната не представи никаква нова информация или конкретни доказателства и поради това твърдението беше отхвърлено.
(111)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна заяви, че Комисията не е взела предвид дела на мононатриевия глутамат в общите разходи за производството на почистващи препарати. Страната обаче не представи никакви нови данни, които опровергават констатациите, изложени в съображения 138 и 139 от регламента за временните мерки, а именно че евентуалното въздействие на мерките върху това дружество ще бъде ограничено. С оглед на това твърдението беше отхвърлено.
(112)
На последно място, същата заинтересована страна посочи, че не са взети предвид допълнителните разходи за нехранителната промишленост и за ползвателите на нехранителни продукти. Въпреки това страната не представи никаква нова информация или доказателства и поради това твърдението беше отхвърлено.
(113)
Друг ползвател заяви, че следва да се оцени общото отражение на мерките срещу Индонезия и Китай върху ползвателите.
(114)
Въздействието, което ще имат за ползвателите предприетите мерки по отношение на двете държави, бе анализирано в съображение 147 от регламента за временните мерки, по-специално с оглед на алтернативни източници на доставки. Както бе посочено в съображение 108, анализът показа, че редица трети държави биха могли да изнасят мононатриев глутамат в Съюза. Тези трети държави са били представени на пазара на Съюза преди навлизането на големи количества дъмпингов внос от Индонезия.
(115)
Беше изказано твърдението, че - като се има предвид голямата конкурентоспособност на пазара на Съюза на готови хранителни продукти - ползвателите не са в състояние да прехвърлят допълнителните разходи за антидъмпинговото мито на крайния потребител.
(116)
Както се посочва в съображения 135 - 137 от регламента за временните мерки, в сектора на храните и напитките мононатриевият глутамат представлява едва около 5 % от общите разходи на оказалите съдействие дружества за производството на продуктите, съдържащи мононатриев глутамат. Беше установено, че тези дружества работят на печалба. Заинтересованата страна не представи никаква информация, която опровергава тези констатации. Поради това заключенията в съображение 136 от регламента за временните мерки, че мерките ще имат само ограничено въздействие върху тези дружества, се потвърждават, а твърдението във връзка с това следва да бъде отхвърлено.
4. Интерес на доставчиците на суровини
(117)
След оповестяването на временните заключения двама доставчици оспориха заключението в съображение 143 от регламента за временните мерки с довода, че ако промишлеността на Съюза преустанови работа, това би имало съществено отражение върху тяхната стопанска дейност. Те заявиха, че ако промишлеността на Съюза престане да произвежда мононатриев глутамат, това ще се отрази неблагоприятно върху цялостната им стопанска дейност, тъй като захарните заводи не могат да спрат да произвеждат определено количество захарни сиропи и меласи, а техен основен купувач е промишлеността на Съюза. Ако захарта в този вид не се продаде, това ще се отрази на общата ефективност на предприятието.
(118)
Тъй като не бяха представени доказателства в подкрепа на това твърдение, то не може да бъде взето предвид.
5. Други доводи
(119)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че промишлеността на Съюза има господстващо положение, с довода, че с налагането на мерки по отношение на мононатриевия глутамат промишлеността на Съюза ще има сравнително предимство на пазара на Съюза. Не бяха представени обаче нови доказателства в подкрепа на това твърдение. Поради това заключенията в съображение 145 от регламента за временните мерки се потвърждават, а твърдението следва да се отхвърли.
6. Заключение относно интереса на Съюза
(120)
Поради липсата на други коментари относно интереса на Съюза заключенията в съображения 126 - 148 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Ж. ОКОНЧАТЕЛНИ АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
1. Степен на отстраняване на вредата (марж на вредата)
(121)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни оспори целевата печалба, използвана, за да се определи степента на отстраняване на вредата съгласно посоченото в съображение 151 от регламента за временните мерки. Същата страна изказа твърдението, че марж на печалбата преди данъчно облагане от порядъка на 3 - 5 % би бил разумна, пазарнообвързана печалба въз основа на нетната печалба преди данъчно облагане, реализирана от производители на мононатриев глутамат в две държави в Азия през 2013 г.
(122)
Маржът на печалбата, използван за установяване на степента на отстраняване на вредата, съответства на маржа на печалбата, който промишлеността на Съюза основателно би могла да очаква да реализира при нормални условия на конкуренция. Както се посочва в съображение 151 от регламента за временните мерки, дъмпинговият внос от Индонезия е започнал да оказва отражение едва през третата година от разглеждания период. По тази причина бе счетено за целесъобразно маржът на печалбата да бъде установен въз основа на първите две години от разглеждания период.
(123)
Поради липсата на други коментари относно степента на отстраняване на вредата заключенията в съображения 150 - 152 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Окончателни мерки
(124)
Предвид направените заключения относно дъмпинга, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза и в съответствие с член 9, параграф 4 от основния регламент следва да бъдат наложени окончателни антидъмпингови мерки върху вноса на разглеждания продукт на равнището на дъмпинговите маржове в съответствие с правилото за по-ниското мито. В този случай индивидуалната ставка на митото за един производител износител бе преразгледана след оповестяването на временните заключения, тъй като някои сделки не бяха взети предвид при определянето на експортната му цена.
(125)
Въз основа на гореизложеното ставката, при която ще бъдат наложени митата, се определя, както следва:
Държава
Дружество
Дъмпингов марж
(%)
Марж на вредата
(%)
Окончателно антидъмпингово мито
(%)
Индонезия
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2
[24,9 - 40,2]
7,2
Индонезия
PT. Miwon Indonesia
13,3
[27,9 - 43,6]
13,3
Индонезия
Всички други дружества
28,4
[31,4 - 47,0]
28,4
(126)
Индивидуалните ставки на антидъмпинговото мито за дружествата, посочени в настоящия регламент, са установени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Поради това те отразяват положението по отношение на тези дружества, установено по време на разследването. Тези ставки се прилагат изключително за вноса на разглеждания продукт с произход от засегнатата държава, произведен от изрично посочените правни субекти. Вносът на разглеждания продукт, произведен от всяко друго дружество, което не е изрично посочено с името и адреса си в постановителната част на настоящия регламент, включително от субекти, свързани с изрично посочените, се облага със ставката, приложима за всички други дружества. За тях не следва да се прилагат индивидуалните ставки на антидъмпинговите мита.
(127)
Дадено дружество може да отправи искане за прилагане на индивидуалните ставки на антидъмпинговото мито, ако впоследствие промени наименованието си. Искането трябва да бъде адресирано до Комисията (4). Искането трябва да съдържа цялата необходима информация, която позволява да се докаже, че промяната не засяга правото на дружеството да се ползва от приложимата за него ставка на митото. Ако промяната на наименованието на дружеството не засяга правото му да се ползва от приложимата за него ставка на митото, в Официален вестник на Европейския съюз се публикува известие, с което се съобщава за промяната на наименованието.
(128)
С цел да се сведат до минимум рисковете от заобикаляне поради голямата разлика в митническите ставки, е необходимо да се въведат специални мерки, за да се гарантира прилагането на индивидуалните антидъмпингови мита. Дружествата с индивидуални антидъмпингови мита трябва да представят на митническите органи на държавите членки валидна търговска фактура. Фактурата трябва да отговаря на изискванията, определени в приложението. Вносът, който не е придружен от такава фактура, се облага с антидъмпинговото мито, приложимо за всички други дружества.
(129)
За да се осигури правилното прилагане на антидъмпинговите мита, антидъмпинговото мито за всички други дружества се прилага не само за производителите износители, неоказали съдействие в настоящото разследване, но и за производителите, които не са осъществявали износ за Съюза през разследвания период.
3. Окончателно събиране на временното мито
(130)
С оглед на установените дъмпингови маржове и предвид равнището на вредата, причинена на промишлеността на Съюза, сумите, обезпечени чрез временното антидъмпингово мито, наложено с регламента за временните мерки, следва да бъдат окончателно събрани.
(131)
Комитетът, създаден съгласно член 15, параграф 1 от основния регламент, не представи становище,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на мононатриев глутамат, понастоящем класиран в код по КН ex 2922 42 00 (код по ТАРИК 2922420010), с произход от Индонезия.
2. Ставките на окончателното антидъмпингово мито, приложими към нетната цена франко границата на Съюза преди обмитяване на продукта, описан в параграф 1 и произведен от изброените в таблицата по-долу дружества, са, както следва:
Дружество
Окончателно антидъмпингово мито (%)
Допълнителен код по ТАРИК
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2
B961
PT. Miwon Indonesia
13,3
B962
Всички други дружества
28,4
B999
3. Индивидуалните ставки на антидъмпинговото мито, определени за дружествата, посочени в параграф 2, се прилагат при представяне пред митническите органи на държавите членки на валидна търговска фактура, която отговаря на изискванията, посочени в приложението. Ако не бъде представена такава фактура, се прилага митото, приложимо за всички други дружества.
4. Освен ако е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби в областта на митата.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез временните антидъмпингови мита в съответствие с Регламент за изпълнение (ЕС) № 904/2014, се събират окончателно.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 21 януари 2015 година.
A BIZOTTSÁG (EU) 2015/84 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2015. január 21.)
az Indonéziából származó nátrium-glutamát behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (4) bekezdésére,
mivel:
A. AZ ELJÁRÁS
1. Ideiglenes intézkedések
(1)
Az Európai Bizottság (a továbbiakban: Bizottság) a 904/2014/EU végrehajtási rendelettel (2) (a továbbiakban: ideiglenes rendelet) 2014. augusztus 22-től kezdődően ideiglenes dömpingellenes vámot vetett ki az Indonéziából származó nátrium-glutamát behozatalára.
(2)
Az eljárás megindítására 2013. november 29-én került sor az Ajinomoto Foods Europe SAS (a továbbiakban: a panaszos) 2013. október 16-án benyújtott panasza alapján, amely vállalat, mivel az egyetlen uniós nátrium-glutamát-gyártó, a nátrium-glutamát teljes uniós gyártásának 100 %-át képviseli.
(3)
Az ideiglenes rendelet (20) preambulumbekezdésének megfelelően a dömping és a kár vizsgálata a 2012. október 1-jétől2013. szeptember 30-ig terjedő időszakra (a továbbiakban: vizsgálati időszak) vonatkozott. A kár felmérése szempontjából lényeges tendenciák vizsgálata a 2010. április 1. és a vizsgálati időszak vége közötti időszakra (a továbbiakban: figyelembe vett időszak) terjedt ki.
2. Az eljárás további menete
(4)
Azon lényeges tények és szempontok nyilvánosságra hozatalát követően, amelyek alapján kivetették az ideiglenes dömpingellenes vámot (a továbbiakban: ideiglenes nyilvánosságra hozatal), számos érdekelt fél nyújtott be írásos észrevételt az ideiglenes megállapításokkal kapcsolatban. A meghallgatást kérő felek lehetőséget kaptak a meghallgatásra.
(5)
A Bizottság mérlegelte az érdekelt felek szóbeli és írásbeli észrevételeit, és az ideiglenes megállapításokat indokolt esetben ezeknek megfelelően módosította.
(6)
A Bizottság valamennyi felet tájékoztatta azokról a lényeges tényekről és szempontokról, amelyek alapján az Indonéziából származó nátrium-glutamát behozatalára alkalmazandó végleges dömpingellenes vámot ki kívánja vetni, és az ideiglenes vám révén biztosított összegeket véglegesen be kívánja szedni (a továbbiakban: végleges nyilvánosságra hozatal). A felek számára határidőt biztosítottak ahhoz, hogy a végleges nyilvánosságra hozatallal kapcsolatban közölhessék észrevételeiket.
(7)
Az érdekelt felek által benyújtott észrevételeket mérlegelték és indokolt esetben figyelembe vették.
3. Mintavétel
(8)
A független importőröket érintő mintavételi eljárásra vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (7)-(19) preambulumbekezdésében tett ideiglenes megállapításokat a Bizottság megerősíti.
B. ÉRINTETT TERMÉK ÉS HASONLÓ TERMÉK
(9)
Az ideiglenes rendelet (21) preambulumbekezdésében meghatározottak szerint az érintett termék az Indonéziából származó, jelenleg az ex 2922 42 00 KN-kód alá besorolt nátrium-glutamát (a továbbiakban: érintett termék). A nátrium-glutamát olyan élelmiszer-adalékanyag, amelyet főként ízfokozóként alkalmaznak levesekhez, erőlevesekhez, hal- és húsételekhez, fűszerkeverékekhez, valamint kész élelmiszerekhez. Fehér színű, különböző méretű, szagtalan kristály formájában állítják elő. A nátrium-glutamátot a vegyiparban is alkalmazzák nem élelmiszer-ipari célú felhasználásra, például mosó- és tisztítószerekhez. A nátrium-glutamát különböző méretű csomagolásokban kapható, 0,5 grammos fogyasztási egységektől az 1 000 kilogrammos ömlesztett kiszerelésig. A kisebb méretű csomagokat kiskereskedőkön keresztül lakossági fogyasztóknak értékesítik, míg a 20 kg-os és annál nagyobb méretűeket ipari felhasználóknak szánják. Ezenfelül különböző tisztasági fokozatok is léteznek. Mindemellett a nátrium-glutamát jellemzői tekintetében sem a kiszerelések, sem pedig a tisztasági fokozatok alapján nem mutatkoznak meg különbségek.
(10)
Az érintett termékre és a hasonló termékre vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (21)-(25) preambulumbekezdésében levont következtetéseket a Bizottság megerősíti.
C. DÖMPING
1. Rendes érték
(11)
A rendes értékre vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (26)-(31) preambulumbekezdését a Bizottság megerősíti.
2. Exportár
(12)
Mindkét indonéziai együttműködő exportáló gyártó megismételte állítását, hogy a vele kapcsolatban álló vállalatok esetében szokásos eladási ár került felszámításra, és ezért a számtanilag képzett exportár helyett az exportár alapjául az indonéziai anyavállalat és az első kapcsolatban álló vevő közötti eladási árnak kell szolgálnia.
(13)
Ezen állításukat alátámasztandó mindkét exportáló gyártó azzal érvelt, hogy nem állt rendelkezésre bizonyíték a termékek közötti keresztkompenzáció vagy egyéb, az indonéziai anyavállalat és a vele kapcsolatban álló vállalatok között felmerült költségek tekintetében. Az említett elemek ezért nem képezhették volna az ideiglenes rendelet (37) preambulumbekezdésében szereplő következtetések alapját.
(14)
Emellett az egyik exportáló gyártó azt állította, hogy a vele kapcsolatban álló uniós vállalat nem importőr volt, hanem egy közvetítő, aki a vámkezelés előtt továbbértékesítette a terméket az Unióban. Az említett exportáló gyártó azzal érvelt, hogy ez alapján nem alkalmazhatók az ideiglenes rendelet (37) preambulumbekezdésében szereplő következtetések, miszerint a kapcsolatban álló vállalatok közötti transzferárak színvonala nem tette lehetővé a kapcsolatban álló importőrök számára, hogy ésszerű nyereségre tegyenek szert az Unióban.
(15)
Elöljáróban meg kell jegyezni, hogy az exportőr és az importőr társulásának puszta ténye elegendő ahhoz, hogy lehetővé tegye a Bizottság számára a tényleges exportárak megbízhatatlanként való kezelését, mivel az exportőr és az importőr közötti társulás megléte egyike azon okoknak, amelyek miatt a tényleges kiviteli árak megbízhatatlannak tekinthetők. A szállító és az importőr társulása miatt a szállító által a vele kapcsolatban álló uniós vállalat felé érvényesített árak transzferárak, amelyek nem piaci alapon zajló tárgyalások eredményét képezik, ami rendes körülmények között irányadó lenne a független társaságok között. Továbbá egyértelmű, hogy egy kapcsolt vállalat tevékenységével járó költségek, illetve egy ilyen vállalat által elért haszonkulcs ténylegesen ugyanolyan mértékben csökkentik az exportáló gyártónál befolyó összeget, mint ahogy az importőr oldalán szokásosan felmerülő tételek.
(16)
Emellett a jelenlegi esetben a vizsgálat során kiderült, hogy a szóban forgó kapcsolatban álló vállalatok nem értek el fenntartható nyereséget az Unióban. E tekintetben elsőként azt kell megemlíteni, hogy nem lehetett alkalmazni valamely együttműködő független importőr haszonkulcsát, mivel bizalmas jellege miatt nem volt nyilvánosságra hozható a versenytársak felé. Ezért egy olyan haszonkulcsot használtak viszonyítási alapként, amelyet egy hasonló iparág által gyártott és a jelen esethez hasonló körülmények között az Unióba importált másik vegyipari termékkel kapcsolatos korábbi eljárásban alkalmaztak (3). Ez a haszonkulcs a legobjektívabb rendelkezésre álló alap arra a célra, hogy megfelelő becslést lehessen végezni a szokásos piaci feltételek szerint kialakított exportár tekintetében. Az alkalmazott ésszerű haszonkulcs 5 % volt. Mivel az Unión belüli kapcsolatban álló vállalatok által elért nyereség jóval alacsonyabb ennél a küszöbértéknél, és figyelemmel arra, hogy az ilyen nyereség nem fenntartható, a transzferár nem tekinthető megbízhatónak.
(17)
Ezen túlmenően nincs feltétlenül szükség egyértelmű bizonyítékra arra vonatkozóan, hogy a kapcsolatban álló vállalatok között valóban sor került-e keresztkompenzációra vagy felmerültek-e bizonyos költségek, amelyeket rendszerint az importőr visel, de valamely fél fizetett. Amint az fent kifejtésre került, e költségek mindig valamely kapcsolatban álló vállalatnál merülnek fel, amint egy ilyen vállalat értékesítési és behozatali tevékenységet lát el. A kapcsolatban álló vállalatok társulásának következtében nem kizárható a más termékek vagy ilyen költségek révén megvalósuló keresztkompenzáció, és így a transzferárak nem megbízhatók.
(18)
Az sem releváns, hogy az Unión belüli kapcsolatban álló vállalat az importőr összes feladatát látja el, vagy más feladatokat lát el. Az bír döntő jelentőséggel, hogy megbízható-e a közösségi határparitásos exportár. A fenti (15) preambulumbekezdésben említettek szerint a jelenlegi vizsgálat kimutatta, hogy a kapcsolatban álló vállalatok között alkalmazott árszint nem teszi lehetővé az Unión belüli kapcsolatban álló vállalatok számára, hogy ésszerű haszonkulcsra tegyenek szert. Az exportőrök egyike sem nyújtott be bizonyítékot arra vonatkozóan, hogy miért nem helyénvaló ez a haszonkulcs és ezért az erre vonatkozó állításokat megalapozatlannak kell tekinteni. Az az érv, miszerint az említett kapcsolatban álló vállalatok egyike nem látja el egy uniós importőr feladatait, nem fogadható el, mivel - a fentebb említettek szerint - nincs jelentősége, hogy pontosan mely feladatokat látta el a vállalat az Unióban. Az a tény továbbá, hogy a vállalat csupán bizonyos importőri feladatokat látott el, szükségszerűen visszatükröződik a kapcsolatban álló vállalatok értékesítési, általános és adminisztratív költségeinek (a továbbiakban: SGA-költségek) összegében, az alkalmazott haszonkulcs összegében viszont semmiképp. Ezen túlmenően meg kell jegyezni, hogy az a tény, hogy bizonyos tevékenységeket a kapcsolatban álló vállalat látott el a behozatalt megelőzően, nem jelenti azt, hogy az exportárat ne az első független vevővel szemben alkalmazott, kellő módon kiigazított viszonteladási ár alapján képezték volna az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése szerint.
(19)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a két együttműködő indonéz exportáló gyártó megismételte az exportár meghatározása kapcsán tett állításait. Az egyik exportáló gyártó nem értett egyet a (15) preambulumbekezdésben ismertetett megállapításokkal, miszerint az exportőr és az importőr közötti társulás puszta ténye is elegendő ahhoz, hogy a Bizottság a tényleges exportárakat megbízhatatlannak tekintse, és azt állította, hogy ez ellentétes az alaprendelet 2. cikk (9) bekezdésével. Ugyanez az exportáló gyártó továbbá azt állította, hogy a (17) preambulumbekezdésben kifejtett megfontolások, miszerint bizonyos költségek minden esetben az egyik kapcsolatban álló vállalatnál merülnek fel, amint ez a vállalat értékesítési és behozatali tevékenységet lát el, nem a jelen ügy tényein alapultak. Végezetül az említett exportáló gyártó azt állította, hogy a Bizottság nem foglalkozott azzal a ténnyel, hogy a kapcsolatban álló vállalat és az Unión belüli független vevők felé alkalmazott árak szintje hasonló volt.
(20)
A másik exportáló gyártó megismételte azt az állítását, hogy az exportár meghatározásához az általa az Unió határán, az első független vevő felé alkalmazott exportárat kell figyelembe venni, hangsúlyozva, hogy a kapcsolatban álló vállalat csak közvetítőként járt el, és hogy - egyebek mellett - a vámkezelést az Unión belüli független vevők végezték.
(21)
Ezen állításokra válaszul meg kell jegyezni, hogy az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdésével összhangban a Bizottság úgy ítélte meg, hogy a jelen ügy tényei alapján az exportárakat az exportőrök és a kapcsolatban álló felek társulása miatt számtanilag kell képezni. A vizsgálat során valóban kiderült, hogy a szóban forgó kapcsolatban álló felek a vizsgálati időszak során nem értek el fenntartható nyereséget az Unióban. E tekintetben annak eldöntésében, hogy az exportárat jelen esetben számtanilag kell-e képezni, nem játszik szerepet, hogy a kapcsolatban álló vállalat milyen feladatot lát el az Unióban. Továbbá, amint az a fenti (18) preambulumbekezdésben megállapításra került, az a tény, hogy a kapcsolatban álló vállalatok csak bizonyos feladatokat látnak el, nem akadályozza az alaprendelet 2. cikke (9) bekezdésének alkalmazását, de visszatükröződik az alacsonyabb SGA-költségekben, amelyeket levonnak az érintett termék független vevő részére történő első viszonteladásakor érvényesített árból. Végezetül azt is meg kell jegyezni, hogy az exportáló gyártók nem nyújtottak be olyan új ténybeli bizonyítékokat, amelyek ellentmondanának ezeknek a következtetéseknek. A kapcsolatban álló és a független uniós vevők felé alkalmazott hasonló árakra vonatkozó állítással kapcsolatban megjegyzendő, hogy azzal az ideiglenes rendelet (37) preambulumbekezdésében foglalkoztak. A vizsgálat során megállapítást nyert, hogy a független vevők felé alkalmazott hasonló árszintek ellenére a kapcsolatban álló vállalatok közötti transzferárak színvonala nem tette lehetővé a kapcsolatban álló importőrök számára, hogy fenntartható nyereségre tegyenek szert az Unióban. Ezért ezeket az érveket el kell utasítani.
(22)
Ezért a számtanilag képzett exportárak alkalmazására vonatkozó érveket a jelenlegi vizsgálatban el kell utasítani.
(23)
Ugyanaz a két exportáló gyártó azt állította, hogy amennyiben az exportárak kiszámítására a (12)-(14) preambulumbekezdésben említett érveik ellenére számtani alapon kerül sor, úgy véleményük szerint az 5 %-os ésszerű haszonkulcs, amelyet az exportár képzéséhez használtak, túlzottan magas; sokkal inkább a velük kapcsolatban álló vállalatok tényleges haszonkulcsát kellene alkalmazni, mivel a kapcsolatban álló vállalatok között, illetve a független vevők esetében alkalmazott árak egy szinten voltak.
(24)
A kapcsolatban álló vállalatok transzferárainak és haszonkulcsainak megbízhatóságára vonatkozó, a (15)-(18) preambulumbekezdésben meghatározott megfontolások alapján ezt az érvet el kell utasítani. Mindenesetre az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése alapján felmerült költségekre adott támogatások az érintett vállalatok saját SGA-költségein alapulnak, és ezért e vállalatok tevékenységét tükrözik vissza függetlenül feladataiktól. Ennélfogva ezt az érvet el kell utasítani.
(25)
A fenti exportáló gyártók egyike azt állította, hogy az exportáló gyártóval kapcsolatban nem álló valamely vállalattal bonyolított egyedi ügyletek vonatkozásában az exportár alapját az alaprendelet 2. cikke (8) bekezdésének megfelelően a fizetett vagy fizetendő tényleges ár kellett volna, hogy képezze. A Bizottság azonban úgy vélte, hogy a szóban forgó értékesítések nem minősültek az Unióba irányuló exportértékesítésnek. Ennek alapján az érintett ügyleteket kizárták az exportár meghatározásából. A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az exportáló gyártó vitatta e kizárást, mivel szerinte a Bizottságnak figyelembe kellene vennie az exportáló gyártó által előállított érintett termék összes Unióba irányuló értékesítését. Az exportár meghatározásához ugyanakkor a független vevő számára történt valamennyi értékesítést figyelembe vették. Az említett független vevő által ezt követően lebonyolított ügyleteket figyelmen kívül kell hagyni, mivel azok nem minősülnek exportértékesítéseknek az alaprendelet 2. cikkének (8) és (9) bekezdése szerint, valamint mert fennáll ezen értékesítések kétszeri beszámításának kockázata. Ez alapján az exportáló gyártó állítását elutasították.
(26)
Az exportár meghatározására vonatkozó egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (32)-(38) preambulumbekezdésében levont következtetéseket a Bizottság megerősíti.
3. Összehasonlítás
(27)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően a két együttműködő exportáló gyártó nehezményezte, hogy azok a költségek, amelyek az áruknak a gyárból a raktárba szállítása kapcsán merültek fel, belső logisztikai költségeknek minősülnek és így nem befolyásolják az ár-összehasonlíthatóságot.
(28)
Az exportáló gyártók egyike számos elosztó raktárt üzemeltetett a belföldi piacon, ahonnan a nátrium-glutamátot a végső fogyasztók részére szállítják. Az említett exportáló gyártó azt állította, hogy a gyár és a raktár közötti szállítás költségét belföldi szállítási költségnek kell tekinteni és le kell vonni a rendes értékből, mivel az exportértékesítések során nem merülnek fel ilyen költségek. A másik exportáló gyártó azt állította, hogy egyes esetekben az áru raktárba szállítását hozzá lehetett rendelni bizonyos számlákhoz, és ezért ezekben az esetekben közvetlen értékesítési költségekről van szó, amelyek benne foglaltatnak a fogyasztók felé kiszámlázott árban, azaz befolyásolják az ár-összehasonlíthatóságot. Ezért le kell vonni a rendes értékből.
(29)
A raktárakat az exportáló gyártó telephelyei részének tekintik, és a termék csak a raktárba való beérkezésének pillanatától kezdve minősül értékesíthetőnek. A raktár gyártól számított távolsága nem bír jelentőséggel, ahogyan az a tény sem, hogy a gyár és a raktár közötti szállítás egy adott belföldi értékesítési ügylethez köthető-e, mivel ezek a költségek általában az értékesítés előtt keletkeznek, és ezért nem minősülnek az ár-összehasonlíthatóságot befolyásoló közvetlen értékesítési kiadásnak. Ezért az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének e) pont alapján ezeket az állításokat el kell utasítani.
(30)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően az együttműködő exportáló gyártó, amely egy Unión kívüli székhellyel rendelkező, kapcsolatban álló vállalaton keresztül exportált nátrium-glutamátot, azt állította, hogy kiviteleit nem kell kiigazítani az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének i) pontja alapján, mivel az Unión kívüli, kapcsolatban álló vállalat nem ügynökként, és nem jutalékos alapon dolgozott. Az exportáló gyártó továbbá azt állította, hogy az érintett kapcsolatban álló vállalkozás haszonkulcsa, amely a kiigazítás alapjául szolgált, nem befolyásolja az ár-összehasonlíthatóságot, mivel az exportár kiszámításához a Bizottság a kapcsolatban álló uniós vállalat szintjén már levont egy ésszerű mértékű haszonkulcsot, amely fedezi az összes vállalatközi ügyletre vonatkozó haszonkulcsot. Az exportáló gyártó azt állította továbbá, hogy ha egyáltalán valamit, úgy kizárólag az Unión kívüli, kapcsolatban álló vállalat SGA-költségeit kellene levonni a számtanilag képzett exportárból.
(31)
A vizsgálat megállapította, hogy az Unión kívül székhellyel rendelkező, kapcsolatban álló vállalat felárat alkalmazott valamennyi, az Unióba irányuló exportértékesítés vonatkozásában. A felár befolyásolta az ár-összehasonlíthatóságot, mivel csak az exportértékesítésekre vonatkozott, a belföldi piacon történő értékesítésre ellenben nem. Az az állítás, hogy a kapcsolatban álló vállalat haszonkulcsát már figyelembe vették az exportár képzése során az alaprendelet 2. cikke (9) bekezdésének megfelelően, nem fogadható el. Ez azért van így, mert az alaprendelet 2. cikke (9) bekezdése és 2. cikke (10) bekezdése szerinti kiigazítások más-más célkitűzéseket követnek, továbbá elkülönülnek és eltérnek egymástól, és különböző anyagi jogi szabályok vonatkoznak rájuk. Az alaprendelet 2. cikke (9) bekezdésének célja egy megbízható exportár megállapítása, míg az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének célja az exportár és a rendes érték összehasonlíthatóságának biztosítása. Amint hitelt érdemlően megállapítják az exportárat az alaprendelet 2. cikkének (8) vagy (9) bekezdése szerint, a 2. cikk (10) bekezdése alapján végzett bármely további kiigazítás már nem érinti önmagában véve az exportárat, és semmiképpen sem lehet célja a rendes érték és az exportár meghatározása. Ezért az együttműködő exportáló gyártó figyelmen kívül hagyja az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének i) pontja szerinti kiigazítás célját, amely - nem az exportár meghatározása, hanem - az ár rendes értékkel történő összehasonlíthatóságának a biztosítása. Ezért az alaprendelet 2. cikke (9) bekezdésének értelmében levont ésszerű haszonkulcs nem terjed ki semmilyen olyan árrésre, amelyet ugyanazon értékesítési csatorna vonatkozásában alkalmaztak. Ami a kiigazítandó összeget illeti, az elvégzett kiigazítás a kapcsolatban álló vállalatok között ténylegesen alkalmazott haszonkulcsot tükrözi, és így valójában hatással van az árakra és az ár-összehasonlíthatóságra. Semmi nem indokolja tehát, hogy azt egy másik, elméleti összeggel helyettesítsék. Végül, a Bizottság jogosan veszi figyelembe azt a tényt, hogy az Unión kívüli, kapcsolatban álló vállalat számára kifizetést teljesítenek (haszonkulcs formájában, amelyet a kapcsolódó vállalat érvényesít az uniós vevők felé kiszámlázott értékesítések vonatkozásában). Ahhoz, hogy a kapcsolatban álló vállalat olyan vállalkozásnak minősüljön, amely az érintett kifizetések tekintetében az Unión kívüli országban (ahol a társasági adó mértéke jóval alacsonyabb, mint Indonéziában) tartozik a társasági adó hatálya alá, tényleges gazdasági tevékenységét kell az adott országban végeznie. Az indonéz exportáló gyártó nem formálhat jogot egyszerre arra, hogy biztosítsák számára a kedvezményes adózási bánásmódot az Unión kívül elhelyezkedő, kapcsolatban álló vállalatra, valamint ez utóbbi adott joghatóság alá tartozó gazdasági tevékenységére való tekintettel, valamint állíthatja ezzel egyidejűleg azt a dömpingellenes eljárás keretében, hogy a kapcsolt társaság nem végez gazdasági tevékenységet. Ezért ezeket az állításokat el kell utasítani.
(32)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az exportáló gyártó megismételte állításait a vele kapcsolatban álló vállalat haszonkulcsának kiigazításával kapcsolatosan, és vitatta, hogy a dömpingellenes vizsgálat során figyelembe kellene venni adózási megfontolásokat. Az exportáló gyártó továbbá azt állította, hogy ugyan nem vitatja, hogy a vele kapcsolatban álló vállalat kereskedelmi tevékenységeket folytat az érintett harmadik országban, ezek az érintett termék vonatkozásában csak korlátozott mértékűek. Ezen túlmenően megismételte, hogy a kapcsolatban álló vállalat tevékenységei egyértelműen különböznek egy ügynök tevékenységeitől, továbbá az említett vállalat nem kap jutalékot az exportáló gyártótól az Unió felé eszközölt értékesítései után. Végül, az exportáló gyártó megismételte azon állítását, hogy az exportár kiszámításához a Bizottság a kapcsolatban álló uniós vállalat szintjén már levont egy ésszerű mértékű haszonkulcsot, amely fedezi az összes vállalatközi ügyletre vonatkozó haszonkulcsot. E tekintetben az exportáló gyártó azt állította, hogy a kapcsolatban álló vállalatok közötti, egymást követő értékesítések esetében a Bizottság gyakorlata valóban az, hogy kizárólag a közvetlenül az Unión belüli független vevő számára értékesítő kapcsolatban álló vállalat haszonkulcsát vonja le, ugyanakkor nem vonja le a többi kapcsolatban álló vállalat haszonkulcsát ugyanazon értékesítési csatorna tekintetében.
(33)
Meg kell jegyezni, hogy jelen esetben az önálló adózási egység megléte az Unión kívüli kapcsolatban álló fél által gyakorolt jelentős gazdasági tevékenységekre utalhat, mivel a nemzeti adójog előírja az ilyen tevékenység meglétét. Jelen esetben és a (31) preambulumbekezdésben említettek szerint a Bizottság figyelembe vette azt a tényt, hogy az érintett exportáló gyártó rendelkezik egy jelentős gazdasági tevékenységet folytató, Unión kívüli kapcsolatban álló féllel, továbbá azt a tényt is, hogy ez az Unión kívüli kapcsolatban álló fél haszonkulcsot vont le minden egyes, a kapcsolatban álló felek között lebonyolított, az érintett termékre vonatkozó ügylet esetében, ami befolyásolja az árak összehasonlíthatóságát az Unióba irányuló nátrium-glutamát-export tekintetében. Továbbá, a (31) preambulumbekezdésben említettek szerint a kiigazítás alapjául szolgáló összeg a kapcsolatban álló vállalatok között felszámított tényleges, ellenőrzött haszonkulcsot, és ezáltal pontosan a kapcsolatban álló vállalat tevékenységeit tükrözte vissza. Ezeket az érveket ennek megfelelően el kell utasítanunk.
(34)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően ugyanez az exportáló gyártó kifogásolta az exportár vonatkozásában kifizetett jutalékokra vonatkozó kiigazítást azt állítva, hogy azok nem az értékesítés közvetlen költségei voltak, hanem havi rendszerességgel fizették őket, így nem kötődnek egy bizonyos értékesítési ügylethez, és nem befolyásolják az ár összehasonlíthatóságát. Az exportáló gyártó azt állította, hogy a fizetett jutalékoknak csak a kapcsolatban álló vállalatokra volt hatása, ezért az alaprendelet 2. cikk (10) bekezdésének i) pontja nem alkalmazandó. Az exportáló gyártó azt is állította, hogy azon feltételezés alapján, miszerint a vállalat egyetlen gazdasági egységet alkot a kapcsolatban álló vállalatokkal, az e gazdasági egységen belüli pénzátutalás nem jelent költséget vagy bevételt e gazdasági egység számára.
(35)
A vizsgálat megállapította, hogy az exportáló gyártó és a vele kapcsolatban álló vállalat közötti, jutalékról szóló megállapodás szerint a jutalékok akkor váltak esedékessé, amikor az indonéz exportáló gyártó közvetlenül (nem pedig a kapcsolatban álló vállalaton keresztül) értékesített az uniós piacon működő független vevők számára. A fizetett jutalék közvetlenül kapcsolódott a nettó eladási értékhez. Ennek eredményeként a közvetlen összefüggés az értékesítés és a fizetett jutalék között befolyásolta az árak összehasonlíthatóságát az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének i) pontja értelmében.
(36)
Végezetül nem helytálló az a feltételezés, hogy a kapcsolatban álló vállalatokat egyetlen gazdasági egységnek tekintették. A vizsgálat megállapította, hogy az exportáló gyártó saját működő exportrészleget üzemeltetett és nem volt átfedés az exportáló gyártó és a kapcsolatban álló importőr között az exporttal kapcsolatos feladatkörök vonatkozásában. Ezért a kapcsolatban álló vállalat nem tekinthető belső értékesítési részlegnek, és ezeket az érveket el kell utasítani.
(37)
Abban az esetben azonban, ha az exportárak kiigazítására az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének i) pontja alapján kerülne sor, az exportáló gyártó véleménye szerint a kifizetett jutalékok összegét le kellene vonni a kapcsolatban álló vállalat SGA-költségeiből is, amelyeket az alaprendelet 2. cikke (9) bekezdésének megfelelően levonnának az első független uniós vevő felé érvényesített viszonteladási árból. Az alaprendelet 2. cikke (9) bekezdésének értelmében a megbízható exportár kiszámításakor minden, a behozatal és a viszonteladás között felmerült költséget le kell vonni az első független uniós vevő felé alkalmazott viszonteladói árból, és nincs olyan jogalap, amely alapján ezeket a költségeket kompenzálná bármely más bevétel, ahogyan azt az exportáló gyártó kérelmezte. Emellett a kapcsolatban álló vállalat Unión belül felmerülő SGA-költségei más értékesítési csatornához tartoznak (pl. egy a kapcsolatban álló vevőn keresztül), mint a jutalékból származó bevétel, ami a független vevők felé fennálló értékesítési csatornához tartozik. Végezetül a haszonkulcsnak az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének megfelelő kiigazítása és az exportárnak az ugyanezen 2. cikk (8) vagy (9) bekezdésének megfelelő meghatározása eltérő célokat szolgál és a dömpingre vonatkozó vizsgálat két eltérő szakaszát jelenti.
(38)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az exportáló gyártó megismételte állításait a (35) preambulumbekezdésben leírt jutalékkal kapcsolatban, és azzal érvelt, hogy az nem lenne következetes, ha a kapcsolatban álló felek közötti transzferárakat egyfelől megbízhatatlannak ítélik, másfelől viszont az exportárak kiigazítását a kapcsolatban álló felek közötti jutalékra vonatkozó megállapodás alapján végezik el. Az exportáló gyártó vitatta továbbá a (35) preambulumbekezdésben szereplő megállapításokat, miszerint a fizetett jutalék közvetlenül a nettó eladási értéktől függ és ezért közvetlen kapcsolat volt az értékesítés és a fizetett jutalék között, amely abból adódóan, hogy kifizetésére havonta egyszer került sor és kiszámításának részleteit a felek között nem osztották meg, kihatott az árak összehasonlíthatóságára.
(39)
Az exportáló gyártó sem nem hozott fel további indokokat érveinek alátámasztására, sem nem szolgáltatott olyan további ténybeli információkat állítása mellett, amelyek ellentmondanának ezeknek a következtetéseknek. Ezért a (35)-(37) preambulumbekezdésben levont következtetéseket a Bizottság megerősíti.
(40)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően az egyik exportáló gyártó azzal az igénnyel lépett fel, hogy szükséges lenne a rendes érték kiigazítása a promóciós és az ösztönző költségek tekintetében. Az exportáló gyártó azt állította, hogy ezek a költségek az Unióba irányuló export értékesítése esetében nem merültek fel, ellenben közvetlen hatást gyakoroltak a belföldi eladási árra. Ennek az érvelésnek az alátámasztására az exportáló gyártó azt állította, hogy ezeket a költségeket - legalábbis bizonyos esetekben - vissza lehetett vezetni egyes belföldi értékesítési ügyletekre. Végezetül az említett exportáló gyártó azzal érvelt, hogy a promóciós és az ösztönző költségek egyrészt tükrözték a belföldön megvalósuló kereskedelem különböző szintjeit (ahol a nátrium-glutamátot közvetlenül értékesítették a kiskereskedők felé), másrészt pedig az Unióba irányuló értékesítéseket (amelyek kereskedők és forgalmazók részére történtek).
(41)
A vizsgálat kimutatta, hogy a promóciós és ösztönző költségek többnyire ügyfélszámlákhoz, nem pedig egyes adásvételi ügyletekhez kapcsolódtak. Az ösztönzők és a promóciós költségek felmerülnek függetlenül attól, hogy a terméket végül értékesítik-e. Ezenfelül a vizsgálat kimutatta, hogy azok a költségek, amelyeknek egy adott értékesítési ügylethez való hozzárendelését igényelték, tulajdonképpen nem tükröződtek az árban. Ez alapján azt a következtetést vonták le, hogy a promóciós és ösztönzési költségek nem befolyásolták az árakat és az árak összehasonlíthatóságát, és hogy ezt az állítást el kell utasítani.
(42)
Az egyik exportáló gyártó azt állította, hogy a durva szemcsés nátrium-glutamát kristály (szitálással meghatározott szemcseméret) eltérő fizikai jellemzőkkel rendelkezik, és más kereskedelmi szinten értékesítették, mint az Unióba exportált nátrium-glutamátot. Az exportáló gyártó ezért azt állította, hogy a durva szemcsés nátrium-glutamát kristályt ki kell zárni a rendes érték meghatározásakor.
(43)
A vizsgálat megállapította, hogy a nátrium-glutamát por alakú, finom, kis, szabályos és durva szemcsés is lehet. Valamennyi szemcseméret beletartozik a termékkörbe, mivel ugyanazokkal az alapvető jellemzőkkel rendelkeznek, ugyanazokra a célokra használják fel őket, és egymással felcserélhetők. Ezért a rendes érték meghatározásához valamennyi terméktípust be kell vonni. Ezen túlmenően a vizsgálat megállapította, hogy különböző szemcseméret nem jelentett költségtényezőt.
(44)
A vizsgálat továbbá kimutatta, hogy azok a belföldi vevők, akik durva szemcsés nátrium-glutamátot vásároltak, egyéb szemcseméreteket is vásároltak. Nem volt bizonyíték arra nézve, hogy a durva szemcsés nátrium-glutamát esetében megfigyelhető árkülönbség a fizikai jellemzőkhöz vagy a kereskedelem szintjéhez kapcsolódott volna, mivel azt egyéb tényezőknek, például a vevőknek vagy a megvásárolt volumennek is be lehetett tudni. Ezenkívül az exportáló gyártó nem számszerűsítette a fizikai jellemzők állítólagos eltérését. Ezért az ezzel kapcsolatos érveket el kell utasítani.
(45)
Az összehasonlításra vonatkozó egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (39)-(46) preambulumbekezdésében levont következtetéseket a Bizottság megerősíti.
4. Dömpingkülönbözetek
(46)
Észrevételek hiányában a dömpingkülönbözet kiszámításához használt, az ideiglenes rendelet (47)-(48) preambulumbekezdésében leírt általános módszert a Bizottság megerősíti.
(47)
Figyelembe véve egyes ügyleteknek az egyik exportáló gyártó exportárának meghatározása során történő kizárását a (25) preambulumbekezdésben ismertetettek szerint, illetőleg további észrevételek hiányában a vámfizetés nélküli, CIF (költség, biztosítás, fuvardíj) uniós határparitásos ár százalékában kifejezett végleges dömpingkülönbözetek az alábbiak:
Vállalat
Dömpingkülönbözet
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2 %
PT. Miwon Indonesia
13,3 %
Minden más vállalat
28,4 %
D. A KÁR
1. Az uniós gazdasági ágazat és az uniós gyártás meghatározása
(48)
Az érdekelt felek ismét jelezték, hogy a Bizottságnak ki kell zárnia az együttműködő uniós gyártót az uniós gazdasági ágazatból, mivel az együttműködő uniós gyártóval kapcsolatban álló egyik indonéziai exportáló gyártó nem működik együtt. Azzal érveltek, hogy a károkozásról kialakult képet befolyásolhatja ez a kapcsolat.
(49)
Az érintett felek nem nyújtottak be semmilyen új információt vagy bizonyítékot e tekintetben. Különösen nem bizonyították azon állításukat, hogy az említettek mennyiben befolyásolták a károkozásról kialakult képet. Az ideiglenes rendelet (53) preambulumbekezdésében ismertetettek szerint az együttműködő uniós gyártót azonban ebben az esetben az együtt nem működő indonéziai exportáló gyártóval fennálló kapcsolata ellenére sem szükséges kizárni, mivel amellett, hogy teljes körű ellenőrzésnek vetették alá, a vizsgálat során egyetlen uniós gyártóként maradéktalanul együttműködött a Bizottsággal. Ezért az, hogy egy indonéziai exportáló gyártó nem működött együtt a vizsgálatban, nem befolyásolta a vizsgálat lefolytatását. Ezt az érvet ennélfogva el kell utasítani.
(50)
A nyilvánosságra hozatalt követően az érintett felek megismételték azon állításukat, hogy a Bizottságnak ki kell zárnia az együttműködő uniós gyártót az uniós gazdasági ágazatból, mivel az együttműködő uniós gyártóval kapcsolatban álló egyik indonéziai exportáló gyártó nem működik együtt. Ezek a felek úgy érveltek, hogy a kapcsolatban álló indonéziai exportáló gyártó együttműködésének hiánya befolyásolhatta az uniós gazdasági ágazatnak okozott kárról kialakult képet. Lényegében azzal érveltek, hogy a nátrium-glutamát esetében az árakat az egész világra kiterjedően, átfogóan tárgyalják meg, és hogy a kapcsolat miatt fennáll a keresztkompenzáció kockázata, amely esetben az uniós piaci vevőkre vonatkozó árak csökkennek, a harmadik országok piacára vonatkozó árak viszont emelkednek. A kapcsolatban álló indonéziai exportáló gyártó azáltal, hogy nem működik együtt a vizsgálat során, megfosztja a Bizottságot attól a lehetőségtől, hogy ellenőrizze, sor került-e keresztkompenzációra.
(51)
Az érintett felek az említett érvet csupán előterjesztették, de nem bizonyították. Mindenesetre az uniós gyártó által a vevői felé az uniós piacon felszámított és a vizsgálat során ellenőrzött árak tekintetében nem volt arra utaló jel, hogy ezek az árak keresztkompenzáció miatt csökkentek volna. Ezzel szemben, ahogy azt az ideiglenes rendelet (100) preambulumbekezdése megállapítja, az Indonéziából származó behozatal árai 8 %-kal csökkentek a figyelembe vett időszakban, ami árnyomást fejtett ki az uniós piacon, és így az uniós gazdasági ágazat nem volt képes árait a költségek növekedésével párhuzamosan megemelni. Ezért az uniós gazdasági ágazat egésze kénytelen volt csökkenteni az árait a figyelembe vett időszakban. Az érvet ezért elutasították.
(52)
Az uniós gazdasági ágazat és az uniós gyártás meghatározására vonatkozó egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (50) és (51) preambulumbekezdésében levont következtetéseket a Bizottság megerősítette.
2. Uniós felhasználás
(53)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél azt állította, hogy az uniós felhasználás alakulásának az ideiglenes rendelet (55) preambulumbekezdésben szereplő ismertetése hiányos volt. Ez a fél különösen arra hivatkozott, hogy a felhasználás visszaesése a 2010/2011 és 2011/2012 pénzügyi évek között annak volt betudható, hogy a Vietnamból származó behozatal helyére az olcsóbb indonéziai import lépett, és ezért az uniós vevők, amelyek már nem számítottak áremelésekre, értékesítették felhalmozott készleteiket, ami azt eredményezte, hogy a teljes uniós értékesítési volumen csökkent.
(54)
Az érintett érdekelt fél által leírt körülmények nem mondanak ellent az ideiglenes rendelet (55) preambulumbekezdésében ismertetett következtetésnek, amely szerint a felhasználás visszaesése a 2010/2011 és 2011/2012 pénzügyi évek között elsősorban annak volt köszönhető, hogy az uniós gazdasági ágazat értékesítése visszaesett az uniós piacon. Konkrétan a 2010/2011 és 2011/2012 pénzügyi évek között mind az uniós gazdasági ágazat értékesítéseinek mértéke, mind pedig a harmadik országokból származó behozatal visszaesett. Ugyanakkor, míg az összbehozatal csak 2 %-kal csökkent (lásd az ideiglenes rendelet (107) preambulumbekezdését), az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumene 16 %-kal esett vissza (az ideiglenes rendelet (72) preambulumbekezdése). Az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumenének csökkenése egybeesett az uniós gazdasági ágazat termelési volumenének csökkenésével, mint ahogyan arról az ideiglenes rendelet (68) preambulumbekezdésében foglalt táblázat tanúskodik.
(55)
Azonban, amint azt az ideiglenes rendelet (104) preambulumbekezdésében ismertetett táblázat is mutatja, a Vietnamból származó behozatal nőtt a 2010/2011 és 2011/2012 pénzügyi évek között, ami ellentmond az érintett érdekelt fél által állítottaknak, míg az egyéb harmadik országokból, mint például Brazíliából származó behozatal mintegy 60 %-kal csökkent ugyanebben az időszakban. A feltételezés tehát, hogy az Indonéziából származó behozatal a Vietnamból származó behozatal helyébe lépett, nem nyert megerősítést.
(56)
Emellett az érintett fél nem bizonyította azon állítását, miszerint a felhasználók a figyelembe vett időszakot megelőzően készleteket halmoztak fel, amelyeket megnövekedett mennyiségben értékesítettek az Indonéziából származó behozatal növekedésének idején. Ezeket az állításokat sem lehetett megerősíteni a vizsgálat során. Ezért az érdekelt fél ezzel kapcsolatos állításait el kell utasítani.
(57)
Az uniós felhasználásra vonatkozó egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (52)-(55) preambulumbekezdésében levont következtetéseket a Bizottság megerősítette.
3. Az érintett országból származó behozatal
(58)
Az érintett országból származó behozatalra vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (56)-(66) preambulumbekezdésében levont következtetéseket a Bizottság megerősítette.
4. Az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete
(59)
Az egyik érdekelt fél azt állította, hogy bár a termelési volumen és a kapacitáskihasználás csökkent a figyelembe vett időszak során, ez csak az ezt az időszakot megelőző jelentős növekedés következménye volt. Ezért az említett fél azt állította, hogy a figyelembe vett időszakban a csökkenés nem értékelhető negatív fejleményként, és nem utal kár bekövetkeztére. Azonban a kármutatók alakulásának értékelésekor általában csak a figyelembe vett időszak tekintetében megállapított tendenciákat veszik tekintetbe. A jelen ügyben nem volt indokolt eltérni ettől a gyakorlattól, és hosszabb időszak tekintetében értékelni a kármutatók alakulását. Ezért ezt az érvet el kell utasítani.
(60)
Ugyanez az érdekelt fél azt állította, hogy a melléktermékek esetleges bevonása megnövelhette volna az uniós gazdasági ágazat termelési költségeit, ami szintén hatással lett volna a nyereségességre. A feltételezés helytelen volt. Az uniós gazdasági ágazat termelési költségei, ideértve a melléktermékeket, ellenőrzés tárgyát képezték, és a költségek teljességét és helyességét kielégítő módon megállapították. Ezért ezt az állítást el kell utasítani.
(61)
A kármutatók alakulására vonatkozó egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (67)-(93) preambulumbekezdésében levont következtetéseket a Bizottság megerősíti.
5. A kárra vonatkozó következtetés
(62)
Az egyik érdekelt fél azt állította, hogy nem minden kármutató mutatott negatív tendenciát, valamint hogy a csupán néhány kármutatót érintő negatív tendencia megléte nem elegendő annak megállapításához, hogy az uniós gazdasági ágazatot jelentős kár érte.
(63)
Az alaprendelet 3. cikke (5) bekezdésének értelmében nem kell valamennyi kármutatónak negatív tendenciát mutatnia annak megállapításához, hogy kárhelyzet áll fenn. Az állítás emellett azért sem helytálló, mert a vizsgálat kimutatta, hogy szinte valamennyi kármutató negatív tendenciát mutatott a figyelembe vett időszak alatt. Ezért az állításokat el kell utasítani.
(64)
A fentiek alapján, valamint egyéb észrevételek hiányában a Bizottság megerősítette az ideiglenes rendelet (94)-(96) preambulumbekezdésében levont következtetéseket, melyek szerint az uniós gazdasági ágazatot az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdése értelmében jelentős kár érte.
E. OK-OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉS
1. A dömpingelt import hatása
(65)
Az egyik fél azt állította, hogy figyelembe véve az ideiglenes rendelet (66) preambulumbekezdésében szereplő megállapításokat, azaz, hogy az Indonéziából származó behozatal alákínálási különbözeteinek súlyozott átlaga az uniós piac tekintetében 0 % és 5 % között mozogott a vizsgálati időszakban, ezek az importok nem okozhatták az uniós gazdasági ágazatot ért kárt, mivel nem fejthettek ki árleszorító hatást az uniós piacra nézve.
(66)
Ezt az érvet nem támasztották alá a vizsgálat megállapításai. Az ideiglenes rendelet (99) és (100) preambulumbekezdésben ismertetettek szerint az Indonéziából származó dömpingelt behozatal - mind abszolút értelemben véve, mind pedig a piaci részesedés tekintetében - jelentősen növekedett a figyelembe vett időszakban. Ez a növekedés egybeesett az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumenének és piaci részesedésének csökkenésével. Az ilyen jelentős mennyiségű behozatal arra kényszerítette az uniós gazdasági ágazatot, hogy csökkentse eladási árait annak érdekében, hogy azok összhangba kerüljenek az Indonéziából származó behozatal árszintjével. Ennek következtében a megállapított alákínálási különbözetek valóban alacsonyak voltak. Ugyanakkor az uniós gazdasági ágazat nem volt képes árait a megnövekedett költségekkel összhangban megállapítani, ami jövedelmezősége jelentős csökkenéséhez vezetett a figyelembe vett időszak alatt. Ezt a kárkülönbözet nagyságrendje is alátámasztja, amely 24,9 % és 47,0 % között mozgott a lenti (125) preambulumbekezdésben említettek szerint. Ezért ezt az érvet el kell utasítani.
(67)
A dömpingelt behozatal hatásaira vonatkozó egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (98)-(101) preambulumbekezdésében levont következtetéseket a Bizottság megerősítette.
2. Egyéb tényezők hatása
2.1. A Kínából származó behozatal hatása;
(68)
Két érdekelt fél azt állította, hogy az ideiglenes rendelet (103) preambulumbekezdésben levont következtetésekkel ellentétben a kínai behozatal negatív hatással volt az uniós gazdasági ágazat eladási áraira, és ezért hozzájárult az elszenvedett kárhoz.
(69)
Amint ez az ideiglenes rendelet (102) preambulumbekezdésében említésre került, a kínai import volumene abszolút számokban kifejezve alacsony szinten maradt a figyelembe vett időszak alatt. Ráadásul, ha figyelembe vesszük a dömpingellenes vámokat, a behozatali árak magasabbak voltak, mint az uniós gazdasági ágazat eladási árai, valamint az indonéziai importárak. Azt az állítást, miszerint a kínai import hozzájárult az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett jelentős kárhoz, az import volumenére és az importárak szintjeire való tekintettel elutasították.
(70)
Az ideiglenes rendelet (102) és (103) preambulumbekezdésében levont következtetéseket ennélfogva a Bizottság megerősítette.
2.2. Egyéb harmadik országokból származó behozatal
(71)
Az egyéb harmadik országokból származó behozatalra vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (104)-(108) preambulumbekezdésében levont következtetéseket a Bizottság megerősítette.
2.3. Az uniós felhasználás alakulása
(72)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat értékesítéseinek csökkenése egybeesett az uniós felhasználás csökkenésével, amely így az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár fő okának tekinthető.
(73)
Az ideiglenes rendelet (109) preambulumbekezdésében foglaltak szerint a felhasználás csökkenése mindössze 2 % volt, míg az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumenének visszaesése 17 % volt a figyelembe vett időszak alatt. Ezért a felhasználás csökkenése nem adhat magyarázatot az értékesítési volumen jóval erőteljesebb csökkenésére. Emellett az Indonéziából származó import mértéke a felhasználás csökkenése ellenére növekedett. Ezért ezt az állítást el kell utasítani.
(74)
Az erre vonatkozó egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (109) preambulumbekezdésében levont következtetéseket a Bizottság megerősítette.
2.4. Az uniós gazdasági ágazat exportteljesítménye
(75)
Az uniós gazdasági ágazat exportteljesítményének hatására vonatkozó észrevételek hiányában a (110)-(112) preambulumbekezdésben levont következtetéseket a Bizottság megerősítette.
2.5. Az uniós gazdasági ágazat állítólagos hiányosságai
(76)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően két érdekelt fél megismételte, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kárt az uniós gazdasági ágazat állítólagosan nem hatékony gyártási folyamatai okozták, ideértve a források nem hatékony felhasználását az uniós gazdasági ágazat által.
(77)
Az említett felek nem pontosítják, hogy miben álltak a kifogásolt hiányosságok. Az ideiglenes rendelet (113) preambulumbekezdésében meghatározottak szerint a vizsgálat nem tárta fel az uniós gazdasági ágazat lehetséges hiányosságait, és az ezzel kapcsolatos állításokat elutasították.
(78)
A nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél megismételte az uniós gazdasági ágazat hiányosságaira vonatkozó állításait. E tekintetben az érintett fél azt állította, hogy nem képezték vizsgálat tárgyát a karbantartás miatti leállások, korábbi kapcsolt vállalkozásának integrálása, a munkaerőköltség növekedése és az induló jelentős beruházások, valamint ezeknek az uniós gazdasági ágazat helyzetére gyakorolt hatásai.
(79)
Ezzel az állítással ellentétben a fent említett tényezőket valójában elemezte a Bizottság, ahogyan az a lenti (94)-(96) preambulumbekezdésből (karbantartás miatti leállások), a (89) és (90) preambulumbekezdésből (a korábbi kapcsolt vállalkozás integrálása), a (91) preambulumbekezdésből (munkaerőköltségek), valamint a (82) és (83) preambulumbekezdésből (beruházások) látható is, de ennek során nem derült fény az uniós gazdasági ágazat esetleges hiányosságaira. Ezért ezt az állítást elutasították.
(80)
Az erre vonatkozó egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (113) preambulumbekezdésében levont következtetéseket a Bizottság megerősítette.
2.6. A pénzügyi válság
(81)
A pénzügyi válság hatására vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (114) preambulumbekezdésében levont következtetéseket a Bizottság megerősítette.
2.7. Beruházások és a biztonságra vonatkozó uniós szabályozási követelmények
(82)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat által eszközölt beruházások magas szintje okozta a kárt. Az említett érdekelt fél azzal érvelt, hogy nincs jelentősége annak, hogy a beruházások szükségesek voltak-e, mivel csak azt kell elemezni, hogy milyen hatást gyakoroltak az uniós gazdasági ágazat helyzetére és különösen az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségére.
(83)
Ez a fél azonban nem fejtette ki, hogy az uniós gazdasági ágazat által eszközölt beruházások mennyiben lehettek hatással a jövedelmezőségre. Az ideiglenes rendelet (116) preambulumbekezdésében leírtak szerint az uniós gazdasági ágazat által eszközölt beruházások ésszerű üzleti döntéseken alapultak és nem voltak túlzottnak tekinthetők. Továbbá, a beruházási költségeket az idők során leírják, így nem befolyásolták jelentősen az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségét. Ezért az érdekelt fél ezzel kapcsolatos állításait elutasították.
(84)
A nyilvánosságra hozatalt követően ez az érdekelt fél megismételte azon állításait, hogy a kárt a biztonságra vonatkozó szabályozási követelmények és az uniós gazdasági ágazat e követelmények teljesítésére irányuló beruházásainak magas szintje okozták. Emlékeztettek továbbá arra, hogy nincs jelentősége annak, hogy e döntések üzleti szempontból ésszerű döntések voltak-e, és az elemzéseknek csak a jövedelmezősségre gyakorolt hatást kellett volna figyelembe venniük. Az állítások szerint e tekintetben végül nem volt jelentősége annak a ténynek, hogy a beruházási költségeket az évek során leírták.
(85)
Az állítással ellentétben az értékelés figyelembe vette a beruházásoknak az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségére gyakorolt hatását. A beruházási költségek értékcsökkenése jelentős költségtényezőt jelent, amely fontos a jövedelmezőség megállapítása során, és ezért figyelembe kellett venni. Ezért ezt az érvet elutasították.
(86)
A beruházások, illetve a biztonságra vonatkozó uniós szabályozási követelmények hatásával kapcsolatos egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (115) és (116) preambulumbekezdésében levont következtetéseket a Bizottság megerősítette.
2.8. Nyersanyagköltségek és egyéb költségek
2.8.1. Termelési költség
(87)
Az egyik érdekelt fél azt állította, hogy a jövedelmezőség általában véve a termelési költség párhuzamos növekedése miatt csökkent. Ezért a kárt inkább a termelési költségek említett növekedése okozza, és nem az Indonéziából származó behozatal.
(88)
Az ideiglenes rendelet (100) preambulumbekezdése szerint a termelési költségek emelkedése nem jelenhetett meg az eladási árban az Indonéziából származó nátrium-glutamát-behozatal által kifejtett árnyomás miatt. Ezért a jövedelmezőség csökkenése főként a dömpingelt behozatal növekedésének volt betudható, és ezt az érvet el kell utasítani.
2.8.2. A korábbi kapcsolt vállalkozás integrálása
(89)
Ugyanez az érdekelt fél azt is állította, hogy egy volt kapcsolt vállalat integrálásának az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségére gyakorolt hatását elégtelen mértékben elemezték. Ez a fél úgy vélte, hogy ez az integráció negatív hatást gyakorolt a jövedelmezőségre, ami az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kárhoz vezetett.
(90)
A Bizottság továbbvizsgálta a volt kapcsolt vállalat integrálásának a vonatkozó kármutatókra - például a termelési költségre, a foglalkoztatásra, a beruházásokra és a jövedelmezőségre - gyakorolt hatását. Meg kell jegyezni, hogy a szóban forgó kapcsolt vállalat csak az érintett termék értékesítésében vett részt. Megállapítást nyert, hogy az uniós gazdasági ágazat jövedelmező volt abban a pénzügyi évben, amelyben sor került az integrációra (2011/2012 pénzügyi év). A következő pénzügyi évben (2012/2013 pénzügyi év) a jövedelmezőség negatívba fordult. Ez azonban egybeesett az Indonéziából származó behozatal volumenének növekedésével, amely ugyanebben az évben megduplázódott. Ennek alapján a vizsgálat nem erősítette meg, hogy a korábbi kapcsolt vállalkozás integrálása jelentős negatív hatást gyakorolt jövedelmezőségére, így az ezzel kapcsolatos állításokat el kell utasítani.
2.8.3. Munkaerőköltségek
(91)
Több fél azt állította, hogy a munkaerőköltségek növekedése okozta az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kárt. Jóllehet a költségek általános növekedésében a munkaerőköltségnek a figyelembe vett időszak alatti növekedése is szerepet játszott, a vizsgálat kimutatta, hogy a munkaerőköltség növekedésének a termelési összköltségre gyakorolt hatása nem volt jelentős (pontos számadat titoktartási okokból nem adható meg). Ennek alapján a munkaerőköltség növekedése nem tekinthető az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár okának, és az ezzel kapcsolatos állításokat el kell utasítani.
(92)
A nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél azt állította, hogy a munkaerőköltséget nem szabad elszigetelten értékelni, és a különböző költségelemek növekedésének hatását összességében kellett volna figyelembe venni.
(93)
A (87) és (88) preambulumbekezdésben foglaltak alapján a termelési költségek növekedését összességében értékelte a Bizottság, és ezért ezt az érvet elutasították.
2.8.4. Karbantartási munkák miatti leállások
(94)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat karbantartási munkák miatti leállásaira vezethető vissza a termelés és az értékesítés zsugorodása, amely pedig az értékesítési volumen csökkenésével járt. Ezért az uniós gazdasági ágazat termelési és értékesítési volumenének csökkenése nem tulajdonítható az Indonéziából származó behozataloknak.
(95)
A vizsgálat során kiderült, hogy a termelés csökkenése a 2012/2013 pénzügyi év és a vizsgálati időszak között valóban egybeesett a termelésnek a hosszadalmas karbantartási munkák miatti leállásával, amelynek a célja azonban csak az volt, hogy megpróbálják csökkenteni azokat a tetemes készleteket, amelyek felgyűltek az értékesítésnek a figyelembe vett időszak korábbi éveiben tapasztalt mérséklődése miatt.
(96)
Ezért a termelés és az értékesítés visszaesése az Indonéziából származó nátrium-glutamát dömpingelt behozatalának növekvő mértékére vezethető vissza, és a fenti érvet el kell utasítani.
(97)
A nyilvánosságra hozatalt követően egy másik érdekelt fél megismételte azon állítását, hogy a kár a karbantartási munkák miatti leállásokra vezethető vissza, és hogy nincs jelentősége annak, hogy a leállások szükségesek voltak-e vagy sem. A fél azt állította, hogy az említett leállások kapcsán kizárólag az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségére gyakorolt hatást kellett volna figyelembe venni.
(98)
A (95) és (96) preambulumbekezdésben említettek szerint a karbantartás miatti leállások a visszaeső értékesítés következményeinek tekinthetők, amelynek oka viszont az Indonéziából származó dömpingelt behozatal növekedése volt. Ezért az Indonéziából származó behozatal valóban összefügg a karbantartás miatti leállásokkal, amelyeket ezért nem lehet elkülönítve értékelni, sem pedig úgy tekinteni, mint amelyek megbontják az említett behozatalok és az elszenvedett kár közötti okozati összefüggést. Az érintett érdekelt fél érvét ezért elutasították.
2.8.5. Az indonéz rúpia (IDR) leértékelődése
(99)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél azt állította, hogy az indonéz rúpia 2012. január és 2014. január közötti leértékelődése olyan komparatív előnyt biztosított az exportáló gyártók számára, amely nem állt összefüggésben árképzési döntéseikkel. Ez a fél azt állította, hogy e tényező hatását meg kell vizsgálni.
(100)
Ebben az összefüggésben emlékeztetni kell arra, hogy a dömpingelt behozatalnak az uniós gazdasági ágazatra gyakorolt valószínű hatását alapvetően az áralákínálás, az árerózió és az árlenyomás szempontjából vizsgálták. Ebből a célból összevetik az uniós gazdasági ágazat eladási árait és a dömpingelt exportárakat; a kár megállapításához szükséges összehasonlíthatóság érdekében a felhasznált exportárakat pedig esetenként át kell váltani más pénznemre. Ebből következően ebben az összefüggésben az árfolyamok alkalmazása csak azt biztosítja, hogy az árkülönbözet megállapítása összehasonlítató alapon történjen. Nyilvánvaló tehát, hogy ebben az esetben az átváltási árfolyam nem tekinthető az uniós gazdasági ágazatot ért kárt okozó tényezőnek, mivel nem választható el a behozataltól. Ezért az érvet el kell utasítani.
2.8.6. Következtetések
(101)
A nyersanyagköltségek és egyéb költségek hatására vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (117)-(120) preambulumbekezdésében levont következtetéseket a Bizottság megerősítette.
3. Az ok-okozati összefüggésre vonatkozó következtetés
(102)
Az ok-okozati összefüggésekre vonatkozó egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (121)-(125) preambulumbekezdésében levont következtetéseket a Bizottság megerősítette.
F. AZ UNIÓS ÉRDEK
1. Az uniós gazdasági ágazat érdeke
(103)
Az uniós gazdasági ágazat érdekére vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (127)-(129) preambulumbekezdését a Bizottság megerősítette.
2. Az importőrök/kereskedők érdeke
(104)
A független importőrök és kereskedők érdekeire vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (130)-(132) preambulumbekezdését a Bizottság megerősítette.
3. A felhasználók érdeke
(105)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően, az egyik felhasználó megismételte az ideiglenes rendelet (140) preambulumbekezdésében ismertetett azon állítását, miszerint az uniós nátrium-glutamát-felhasználás várhatóan jelentősen nőni fog, kiváltképpen a foszfátok és más foszforvegyületek használatát tiltó uniós szabályozási keret miatt, amelynek nyomán az állítás szerint a nem élelmiszeripar által használatos nátrium-glutamátot fogják a foszfátok és más foszforvegyületek helyettesítésére alkalmazni. Ez a felhasználó továbbá azzal érvelt, hogy az uniós gazdasági ágazat kapacitása nem lenne elegendő az uniós piac növekvő keresletének kielégítésére. Ez a fél azt is állította, hogy a felhasználás növekedése előnyös lenne az uniós gazdasági ágazat számára, mivel az képes lenne növelni értékesítési mennyiségét. Ugyanez a felhasználó megismételte azon állítását, amely szerint nem állna rendelkezésre elegendő alternatív ellátási forrás, különösen azért nem, mert más harmadik országok gyártói is ugyanahhoz a vállalatcsoporthoz tartoznak, mint az uniós gazdasági ágazat, és ezért nem szállítanak az uniós piacra.
(106)
Az ideiglenes rendelet (141) preambulumbekezdésében foglaltak szerint nehéz megjósolni, milyen hatással lesz az uniós gazdasági ágazatra a foszfátok és más foszforvegyületek használatát tiltó új uniós szabályozási keret. Az érintett fél különösen nem nyújtott be arra vonatkozó információkat vagy bizonyítékokat, hogy ez vajon fellendíti-e a nátrium-glutamát iránti keresletet az Unióban, és ha igen, milyen mértékben.
(107)
A vizsgálat kimutatta, hogy az uniós gazdasági ágazat rendelkezik szabad kapacitással, így képes lenne növelni termelési volumenét és legalább részben kielégíteni az uniós piacon jelentkező megnövekedett keresletet. A teljes uniós kapacitás a vizsgálati időszak során meghaladta a teljes uniós felhasználást.
(108)
Az alternatív beszerzési források tekintetében az ideiglenes rendelet (147) preambulumbekezdése is megállapítja, hogy a vizsgálat alapján több harmadik ország is gyártott nátrium-glutamátot. A figyelembe vett időszak kezdetén, vagyis a 2010/2011 pénzügyi évben az egyéb harmadik országokból (pl. Brazília, Vietnam és Korea) származó behozatal piaci részesedése jelentős volt, és csak akkor esett vissza, amikor az Indonéziából származó, alacsony árú behozatal növekedett. A vizsgálat azt is feltárta, hogy számos harmadik ország rendelkezett olyan szállítókkal, amelyek nem ugyanahhoz a csoporthoz tartoztak, mint az uniós gazdasági ágazat. Az egyéb harmadik országokból származó behozatal akkor folytatódhatna, ha az uniós piacon visszaállítanák az egyenlő versenyfeltételeket.
(109)
Ezért az ezzel kapcsolatos állításokat el kell utasítani.
(110)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően ugyanez az érdekelt fél megismételte állítását, amely szerint a nátrium-glutamát iránti kereslet jelentősen fokozódni fog az Unióban a foszfátokat érintő, küszöbönálló tilalom hatására, és hogy az uniós gazdasági ágazat nem lesz képes ellátni a növekvő uniós keresletet. A szóban forgó fél azonban nem szolgált új információval vagy konkrét bizonyítékkal, ezért ezt az állítást elutasították.
(111)
Ugyanez az érdekelt fél a végleges nyilvánosságra hozatalt követően azzal is érvelt, hogy a Bizottság nem vette figyelembe a nátrium-glutamát százalékos arányát a mosó- és tisztítószerek összköltségén belül. Az érdekelt fél azonban nem nyújtott be olyan új információt, amely ellentmondana az ideiglenes rendelet (138) és (139) preambulumbekezdésében megfogalmazott megállapításoknak, amelyek szerint az intézkedéseknek korlátozott hatása lenne e vállalatra. Ezért az érvet elutasították.
(112)
Ugyanez az érdekelt fél végül azzal érvelt, hogy nem vették figyelembe a nem élelmiszer-ipari ágazatok és a nem élelmiszer jellegű termékek felhasználói számára felmerült további költségeket. A szóban forgó fél azonban nem szolgált új információval vagy bizonyítékkal, ezért ezt az állítást elutasították.
(113)
Egy másik felhasználó azt állította, hogy az Indonézia és Kína elleni intézkedések felhasználókra gyakorolt hatását együttesen kell értékelni.
(114)
A két intézkedés felhasználókra gyakorolt hatását különösen az ideiglenes rendelet (147) preambulumbekezdésében említett alternatív beszerzési források rendelkezésre állása tekintetében elemezték. A (108) preambulumbekezdésben említettek szerint ez az elemzés azt mutatta, hogy számos harmadik ország is képes nátrium-glutamátot exportálni az Unióba. Ezek a harmadik országok már azelőtt jelen voltak az uniós piacon, mielőtt a megnövekedett mennyiségű, Indonéziából származó dömpingelt behozatal elérte volna az Uniót.
(115)
Azt állították, hogy a felhasználók - a kész élelmiszerek uniós piacának magas fokú versenyképessége miatt - nem tudják áthárítani a dömpingellenes vámból eredő többletköltségeket a végső felhasználókra.
(116)
Az ideiglenes rendelet (135)-(137) preambulumbekezdésében említettek szerint az élelmiszer- és italiparban a nátrium-glutamát az együttműködő vállalatok által előállított, nátrium-glutamátot tartalmazó termékek összköltségén belül átlagosan 5 %-os részarányt képviselt. Ezek a vállalatok nyereségesnek bizonyultak. Az érdekelt fél azonban nem nyújtott be olyan információt, amely cáfolta volna e megállapításokat. Az ideiglenes rendelet (136) preambulumbekezdésében levont következtetéseket, miszerint az intézkedések csak korlátozott hatást gyakorolnának e vállalatokra, a Bizottság megerősítette, és az ezzel kapcsolatos érvet el kell utasítani.
4. A nyersanyag-beszállítók érdeke
(117)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően két szállító vitatta az ideiglenes rendelet (143) preambulumbekezdésében ismertetett következtetést azt állítva, hogy az uniós gazdasági ágazat megszűnése jelentősen befolyásolná üzleti tevékenységüket. Ezek a szállítók azzal érveltek, hogy az uniós gazdasági ágazat nátrium-glutamát gyártásának esetleges megszűnése káros hatással lenne teljes üzleti tevékenységükre, mivel elkerülhetetlen, hogy a cukorgyárak bizonyos mennyiségben cukorszirupot és melaszt állítsanak elő, amely termékek egyik fő felvásárolója az uniós gazdasági ágazat. A cukor említett formáinak elmaradó értékesítése befolyásolná az adott létesítmény teljes hatásfokát.
(118)
Ezeket az állításokat azonban nem támasztották alá, és ezért azokat nem lehetett figyelembe venni.
5. Egyéb érvek
(119)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél megismételte az uniós gazdasági ágazat állítólagos erőfölényére vonatkozó észrevételét, azt állítva, hogy nátrium-glutamátra vonatkozó intézkedések bevezetése által az uniós gazdasági ágazat komparatív előnyhöz jutna az uniós piacon. Azonban nem nyújtott be új bizonyítékot ezen állításai alátámasztására. Ezért az ideiglenes rendelet (145) preambulumbekezdésében levont következtetéseket a Bizottság megerősítette, és az ezzel kapcsolatos állítást el kell utasítani.
6. Az uniós érdekre vonatkozó következtetés
(120)
Az Unió érdekeit érintő egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (126)-(148) preambulumbekezdésében levont következtetéseket a Bizottság megerősítette.
G. VÉGLEGES DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEK
1. A kár megszüntetéséhez szükséges különbözet (kárkülönbözet)
(121)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél vitatta a kár megszüntetéséhez szükséges szint meghatározásához alkalmazott, az ideiglenes rendelet (151) preambulumbekezdésében megjelölt nyereségcélt. Ez a fél azzal érvelt, hogy a 3 %-5 % közötti adózás előtti haszonkulcs ésszerű és a piachoz kapcsolódó haszonkulcs lenne, amely két ázsiai ország nátrium-glutamátot előállító gyártóinak a 2013-ban elért adózás előtti nettó nyereségén alapul.
(122)
A kármegszüntetés szintjének megállapításához alkalmazott haszonkulcs megfelelt annak a haszonkulcsnak, amelyet az uniós gazdasági ágazat ésszerűen elérhetőnek tartana rendes versenyfeltételek mellett. Az ideiglenes rendelet (151) preambulumbekezdésében említettek szerint az Indonéziából származó dömpingelt behozatal csak a figyelembe vett időszak harmadik évében kezdte éreztetni hatását. Ezért ésszerűnek tűnt, hogy a haszonkulcs megállapítása során a figyelembe vett időszak első két évét vegyék alapul.
(123)
A kármegszüntetés szintjére vonatkozó egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (150)-(152) preambulumbekezdésében levont következtetéseket a Bizottság megerősítette.
2. Végleges intézkedések
(124)
A dömpinggel, a kárral, az ok-okozati összefüggéssel és az uniós érdekkel kapcsolatban levont következtetéseket figyelembe véve, és az alaprendelet 9. cikkének (4) bekezdésével összhangban, az érintett termék behozatalára végleges dömpingellenes intézkedéseket kell bevezetni - az alacsonyabb vám szabályának megfelelően - a dömpingkülönbözetek szintjén. Ebben az esetben az egyik exportáló gyártó egyedi vámtételét felülvizsgálatnak vettették alá az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően, mivel egyes ügyleteket kizártak a rá vonatkozó exportár megállapításából.
(125)
A fentiek alapján az említett vámok az alábbi tételek szerint kerülnek megállapításra:
Ország
Vállalat
Dömpingkülönbözet
(%)
Kárkülönbözet
(%)
Végleges dömpingellenes vám
(%)
Indonézia
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2
[24,9-40,2]
7,2
Indonézia
PT. Miwon Indonesia
13,3
[27,9-43,6]
13,3
Indonézia
Minden más vállalat
28,4
[31,4-47,0]
28,4
(126)
Az ebben a rendeletben meghatározott, egyes vállalatokra alkalmazandó egyedi dömpingellenes vámtételeket e vizsgálat eredményei alapján állapították meg. Ennek megfelelően a vámok az e vizsgálat során az e vállalatok tekintetében feltárt helyzetet tükrözik. E vámtételek kizárólag az érintett országból származó és a megnevezett jogi személyek által előállított érintett termék behozatalára vonatkoznak. Az e rendelet rendelkező részében névvel és címmel külön nem említett vállalatok - köztük a konkrétan említett vállalatokkal kapcsolatban álló vállalatok - által gyártott importált érintett termékre a „minden más vállalatra” vonatkozó vámtétel alkalmazandó. Esetükben az egyedi dömpingellenes vámtételek egyike sem alkalmazandó.
(127)
Ha a későbbiek folyamán valamely vállalat megváltoztatja a nevét, a vállalat kérheti ezen egyedi dömpingellenes vámtételek alkalmazását. A kérelmet a Bizottsághoz kell intézni (4). A kérelemnek tartalmaznia kell az összes releváns információt, amely alapján bizonyítható, hogy a változtatás nem érinti a vállalatnak a rá vonatkozó kedvezményes vámtételre való jogosultságát. Amennyiben a vállalat nevének megváltoztatása nem érinti a rá vonatkozó kedvezményes vámtételre való jogosultságát, a névváltoztatással kapcsolatos tájékoztató értesítés kerül közzétételre az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
(128)
A vámtételek közötti jelentős különbségből adódó, az intézkedések megkerülésére vonatkozó kockázat lehető legkisebbre csökkentése érdekében az egyedi dömpingellenes vámok alkalmazásának biztosításához különleges intézkedésekre van szükség. A vállalatoknak, amelyekre egyedi dömpingellenes vámok vonatkoznak, a tagállamok vámhatóságai felé érvényes kereskedelmi számlát kell bemutatniuk. A számlának meg kell felelnie a mellékletben meghatározott követelményeknek. Amennyiben a behozatalt nem kíséri ilyen számla, akkor a „minden más vállalatra” megállapított dömpingellenes vámtétel alkalmazandó.
(129)
A dömpingellenes vámok megfelelő végrehajtása érdekében a „minden más vállalatra” megállapított dömpingellenes vám nemcsak a vizsgálatban nem együttműködő exportáló gyártókra alkalmazandó, hanem azokra a gyártókra is, amelyek a vizsgálati időszak alatt nem exportáltak az Unióba.
3. Az ideiglenes vám végleges beszedése
(130)
Tekintettel a megállapított dömpingkülönbözetekre, és figyelembe véve az uniós gazdasági ágazatnak okozott kár mértékét, az ideiglenes rendelettel kivetett ideiglenes dömpingellenes vámok formájában biztosított összegeket véglegesen be kell szedni.
(131)
Az alaprendelet 15. cikkének (1) bekezdése szerint létrehozott bizottság nem nyilvánított véleményt,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Az Indonéziából származó és jelenleg az ex 2922 42 00 KN-kód alá besorolt (TARIC-kód: 2922420010) nátrium-glutamát behozatalára végleges dömpingellenes vámot vetnek ki.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott és a táblázatban szereplő vállalatok által gyártott termékek vámfizetés előtti, nettó, uniós határparitáson számított árára alkalmazandó végleges dömpingellenes vámtételek a következők:
Vállalat
Végleges dömpingellenes vám (%)
TARIC-kiegészítő kód
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2
B961
PT. Miwon Indonesia
13,3
B962
Minden más vállalat
28,4
B999
(3) A (2) bekezdésben felsorolt vállalatok esetében meghatározott egyedi dömpingellenes vámtételek alkalmazásának feltétele, hogy a tagállamok vámhatóságainak olyan érvényes kereskedelmi számlát mutassanak be, amely megfelel a mellékletben meghatározott követelményeknek. Ha ilyen számlát nem mutatnak be, a „minden más vállalatra” alkalmazandó vámot kell alkalmazni.
(4) Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó hatályos rendelkezések alkalmazandók.
2. cikk
A 904/2014/EU végrehajtási rendelet alapján ideiglenes dömpingellenes vám formájában biztosított összegeket véglegesen beszedik.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2015. január 21-én.