ДИРЕКТИВА (EС) 2015/652 НА СЪВЕТА
от 20 април 2015 година
за установяване на методи за изчисляване и на изисквания за докладване съгласно Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно качеството на бензиновите и дизеловите горива
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1998 г. относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 93/12/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 7а, параграф 5 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
Методът за изчисляване на емисиите на парникови газове от горива и други видове енергия от небиологични източници, който трябва да бъде установен съгласно член 7а, параграф 5 от Директива 98/70/ЕО, следва да доведе до докладване с достатъчна точност, така че Комисията да може да направи критична оценка на резултатите на доставчиците за изпълнението на техните задължения по член 7а, параграф 2 от посочената директива. Методът за изчисляване следва да осигури точност, като същевременно надлежно взема предвид сложността на свързаните административни изисквания. В същото време той следва да стимулира доставчиците да намаляват интензитета на парникови газове на горивата, които доставят. Следва внимателно да бъде отчетено също така въздействието на метода за изчисляване върху рафинериите в Съюза. Поради това методът на изчисление следва да се основава на средните интензитети на парникови газове, които представляват средна стойност за отрасъла, типични за конкретно гориво. Предимството на това би било намаляване на административната тежест върху доставчиците и държавите членки. На настоящия етап предложеният метод за изчисляване следва да не изисква диференциране на интензитета на парникови газове на горивото въз основа на източника на суровината, тъй като това би засегнало настоящите инвестиции в някои рафинерии в Съюза.
(2)
Изискванията за докладване за доставчиците, които са малки и средни предприятия (МСП), както са определени в Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (2), следва да бъдат сведени до минимум, доколкото е възможно в контекста на член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО. По подобен начин вносителите на бензинови и дизелови горива, рафинирани извън Съюза, следва да не са задължени да предоставят подробна информация относно източниците на суров нефт, използван за производството на тези горива, тъй като тази информация може да не е налична или да е трудна за откриване.
(3)
С цел да се създадат стимули за допълнително намаляване на емисиите на парникови газове заявеното спестяване на емисии от намаления на емисиите нагоре по веригата, включително от изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата, следва да се включат при изчисляването на емисиите на парникови газове на доставчиците за целия жизнен цикъл на горивата. С цел да се улесни заявяването от доставчиците на спестявания на емисии нагоре по веригата следва да бъде разрешено използването на различни схеми за емисии за изчисляването и сертифицирането на намаленията на емисиите. Следва да бъдат допустими само проекти за намаления нагоре по веригата с начало след датата на установяване на основния стандарт на горивата, определен в член 7а, параграф 5, буква б) от Директива 98/70/EО, т.е. 1 януари 2011 г.
(4)
Среднотежестните приети стойности за парникови газове, които представят употребата на суров нефт в Съюза, предоставят прост метод за изчисляване, чрез който доставчиците могат да определят парниковите газове на горивата, които доставят.
(5)
Намаляването на емисиите нагоре по веригата от нефт и газ следва да се оценява и валидира в съответствие с принципите и стандартите, определени в международните стандарти, и по-специално в ISO 14064, ISO 14065 и ISO 14066.
(6)
Освен това е подходящо да се улесни прилагането от страна на държавите членки на законодателство по отношение на намаленията на емисиите нагоре по веригата, включително от изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата. За тази цел под егидата на Комисията следва да се изготвят незаконодателни насоки за подходи за количествено оценяване, проверка, валидиране, мониторинг и докладване на такива намаления на емисиите нагоре по веригата (включително намаления при изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата на местата на производство) преди изтичането на срока за транспониране, предвиден в член 7 от настоящата директива.
(7)
Член 7a, параграф 5, буква б) от Директива 98/70/ЕО изисква установяването на метод за определянето на основния стандарт на горивата въз основа на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл за единица енергия от изкопаеми горива през 2010 г. Основният стандарт на горивата следва да се основава на употребените количества дизелово гориво, бензин, газьол за извънпътна подвижна техника, втечнен нефтен газ (ВНГ) и сгъстен природен газ (СПГ), като се използват данни, докладвани официално от държавите членки на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменение на климата (РКООНИК) през 2010 г. Основният стандарт на горивата не следва да бъде сравнителното изкопаемо гориво, което се използва за изчисляването на намалението на емисиите на парникови газове от биогоривата и което следва да остане, както е определно в приложение IV към Директива 98/70/ЕО.
(8)
Тъй като съставът на съответния микс от изкопаеми горива се променя малко между две последователни години, сумарното вариране на интензитета на парниковите газове на изкопаемите горива между две последователни години също ще бъде малко. Ето защо е целесъобразно основният стандарт на горивата да се основава на данните за средното потребление на Съюза за 2010 г., както са докладвани по РКООНИК от държавите членки.
(9)
Основният стандарт на горивата следва да представлява средният интензитет на парникови газове нагоре по веригата и интензитетът на горивото на средносложна рафинерия за изкопаеми горива. Следователно основният стандарт на горивата следва да се изчисли, като се използват приетите средни стойности за съответното гориво. Oсновният стандарт на горивата следва да остане непроменен за периода до 2020 г., за да се осигури регулаторна сигурност на доставчиците по отношение на техните задължения за намаляване на интензитета на парниковите газове на горивата, които доставят.
(10)
Член 7а, параграф 5, буква г) от Директива 98/70/ЕО предвижда приемането на метод за изчисляване на приноса на електрическите пътни превозни средства за намаляване на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл. Съгласно посочения член методът за изчисляване следва да е съвместим с член 3, параграф 4 от Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3). За да се осигури тази съвместимост, същият корекционен коефициент следва да се използва за к.п.д. на силовия агрегат.
(11)
Електроенергията, доставяна за използване в автомобилния транспорт, може да се докладва от доставчиците, както е определено в член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, като част от техните годишни доклади до държавите членки. За да се ограничат административните разходи, е целесъобразно методът за изчисляване да се основава по-скоро на оценка, отколкото на действителното измерване на потреблението на електроенергия от електрическия автомобил или мотоциклет за целите на докладването от доставчика.
(12)
Целесъобразно е да се включи подробен подход за оценката на количеството и интензитета на парниковите газове на биогоривата в случаите, в които по време на един и същ процес се извършва преработка на биогориво и на изкопаемо гориво. Необходим е специфичен метод, защото полученото количество биогориво не може да се измери, например при съвместното хидрогениране на растителни масла и изкопаеми горива. Член 7г, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО посочва, че емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл на биогоривата се изчисляват по същия метод за целите на член 7а и член 7б, параграф 2 от същата директива. Поради това сертифицирането от признати доброволни схеми на емисиите на парникови газове е валидно за целите на член 7а, както и за целите на член 7б, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО.
(13)
Изискваното докладване от страна на доставчиците, установено с член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, следва да бъде допълнено от хармонизиран формат и хармонизирани определения за данните, които трябва да бъдат докладвани. Хармонизирането на определенията за данните е необходимо за правилното извършване на изчислението на интензитета на парниковите газове, свързано със задълженията за докладване на отделните доставчици, тъй като данните представляват ключови фактори в хармонизирания метод за изчисляване в съответствие с член 7а, параграф 5, буква а) от Директива 98/70/ЕО. Тези данни включват идентификацията на доставчика, количеството на горивото или енергията, пуснати на пазара, и типа на горивото или енергията, пуснати на пазара.
(14)
Изискването за докладване от страна на доставчиците, установено в член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, следва да бъде допълнено с хармонизирани изисквания за докладване, формат за докладване и хармонизирани определения за докладване на държавите членки пред Комисията във връзка с експлоатационните показатели на горивата, употребявани в Съюза, по отношение на емисиите на парниковите газове. По-специално тези изисквания за докладване ще позволят актуализиране на използваното за сравнение изкопаемо гориво, описано в част В, точка 19 от приложение IV към Директива 98/70/ЕО и част В, точка 19 от приложение V към Директива 2009/28/ЕО, и те ще улеснят докладването, изисквано съгласно член 8, параграф 3 и член 9, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО, както и актуализирането на метода за изчисляване с техническия и научния напредък, за да се гарантира, че методът изпълнява предназначението си. Тези данни следва да включват количеството гориво или енергия, пуснати на пазара, и типа на горивото или енергията, мястото на закупуване и произхода на горивото или енергията, пуснати на пазара.
(15)
Целесъобразно е държавите членки да разрешат на доставчиците да изпълнят задълженията си за докладване, като разчитат на еквивалентни данни, събрани по реда на друго законодателство на Съюза или национално законодателство, с цел да се намали административната тежест, при условие че докладването се извършва в съответствие с изискванията, определени в приложение IV, и с определенията, установени в приложения I и III.
(16)
За да се улесни докладването на групи доставчици съгласно член 7а, параграф 4 от Директива 98/70/ЕО, член 7а, параграф 5, буква в) от същата директива дава възможност за установяване на всички необходими правила. Желателно е това докладване да се улесни с цел да се избегне нарушаване на физическото движение на гориво, тъй като различните доставчици пускат на пазара различни горива с различни пропорции и поради това може да използват ресурси в различна степен, за да постигнат целта за намаляване на парниковите газове. Поради това е необходимо да се хармонизират определенията на идентификацията на доставчиците, на количеството на горивото или енергията, пуснати на пазара, на типа гориво или енергия, на мястото на закупуване и произхода на горивото или енергията, пуснати на пазара. Освен това, за да се избегне двойното отчитане при съвместно докладване от страна на доставчиците съгласно член 7а, параграф 4, е целесъобразно да се хармонизира прилагането на метода за изчисляване и докладване в държавите членки, включително докладването пред Комисията, така че необходимата информация от група доставчици да се отнася за конкретна държава членка.
(17)
Съгласно член 8, параграф 3 от Директива 98/70/ЕО всяка година държавите членки представят доклад с националните данни за качеството на горивата за предходната календарна година в съответствие с формата, установен в Решение 2002/159/ЕО на Комисията (4). С цел да бъдат обхванати измененията, въведени в Директива 98/70/ЕО от Директива 2009/30/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) и последвалите допълнителни изисквания за докладване за държавите членки, и в интерес на ефективността и хармонизирането е необходимо да се изясни коя информация следва да се докладва и да се приеме формат за подаването на данни от доставчиците и държавите членки.
(18)
Комисията представи проект за мерки в Комитета, създаден с Директива 98/70/ЕО на 23 февруари 2012 г. Комитетът не можа да приеме становище с необходимото квалифицирано мнозинство. Поради това е целесъобразно Комисията да представи на Съвета предложение в съответствие с член 5а, параграф 4 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета (6),
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящата директива се установяват правила за методите за изчисляване и изискванията за докладване в съответствие с Директива 98/70/ЕО.
2. Настоящата директива се прилага за горивата, използвани за задвижването на пътни превозни средства, извънпътна подвижна техника (включително плавателни съдове за вътрешни водни пътища, когато не плават в морски води), селскостопански и горскостопански трактори, плавателни съдове с развлекателна цел, когато не плават в морски води, както и за електроенергията използвана в пътни превозни средства.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива и в допълнение към определенията, които вече се съдържат в Директива 98/70/ЕО, се прилагат следните определения:
1)
„емисии нагоре по веригата“ означава всички емисии на парникови газове, които възникват, преди суровината да влезе в рафинерията или преработвателната инсталация, в които се произвежда горивото, посочено в приложение I;
2)
„природен битум“ означава всеки източник на суровина за рафинерии, който:
а)
има плътност в градуси по American Petroleum Institute (API ) от 10 градуса или по-малка, когато се намира в резервоарно образувание на мястото на добив, както е дефинирано в метода за изпитване D287 на Американското общество за изпитвания и материали (ASTM) (7);
б)
има среден годишен вискозитет при температурата на находището, надвишаващ изчисления по формулата: Вискозитет (в сантипоази) = 518,98e-0,038T, където T е температурата е в градуси по Целзий;
в)
попада в обхвата на определението за битуминозни пясъци по код КН 2714 от Комбинираната номенклатура, установена с Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (8); и
г)
за който оползотворяването на източника на суровина се постига чрез минен добив или топлинно гравитачно дрениране, за което топлинната енергия произхожда главно от източници, различни от изходната суровина;
3)
„битуминозни шисти“ означава всеки източник на суровина за рафинерия, разположен в скално образувание, което съдържа твърд кероген, и отговарящ на определението за битуминозни шисти по код КН 2714 съгласно Регламент (ЕИО) № 2658/87. Оползотворяването на източника на суровина се постига чрез минен добив или топлинно гравитачно дрениране;
4)
„основен стандарт на горивата“ означава основен стандарт на горивата, който се основава на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл за единица енергия от изкопаеми горива през 2010 г.;
5)
„конвенционален суров нефт“ означава всяка суровина за рафинерии с плътност в градуси по API, по-висока от 10 градуса, намираща се в геоложка формация в мястото на произход, както е измерена по изпитвателния метод ASTM D287, и която не попада в определението за код КН 2714 съгласно Регламент (ЕИО) № 2658/87.
Член 3
Метод за изчисляване на интензитета на парниковите газове на доставени горива и енергия, различни от биогорива, и докладвани от доставчиците
1. За целите на член 7а, параграф 2 от Директива 98/70/EО държавите членки гарантират, че доставчиците използват метода за изчисляване, определен в приложение I към настоящата директива, за определянето на интензитета на парниковите газове на горивата, които доставят.
2. За целите на член 7а, параграф 1, втора алинея и параграф 2 от Директива 98/70/ЕО държавите членки изискват от доставчиците да докладват данните, като използват определенията и метода за изчисляване, определен в приложение I към настоящата директива. Данните се докладват всяка година, като се използва образецът в приложение IV към настоящата директива.
3. За целите на член 7а, параграф 4 от Директива 98/70/EО всяка държава членка гарантира, че група от доставчици, които избират да се считат за един доставчик, изпълняват задължението си съгласно член 7а, параграф 2 на въпросната държава членка.
4. Държавите членки прилагат опростен метод, определен в приложение I към настоящата директива, за доставчиците, които са малки и средни предприятия.
Член 4
Изчисляване на основния стандарт на горивата и на намаляването на интензитета на парниковите газове
За целите на проверка на спазването от страна на доставчиците на тяхното задължение съгласно член 7a, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО държавите членки изискват от доставчиците да сравнят постигнатите от тях намаления на емисиите на парникови газове от жизнения цикъл на горивата и на електроенергията с основния стандарт на горивата, определен в приложение II към настоящата директива.
Член 5
Докладване от държавите членки
1. Когато представят отчети на Комисията съгласно член 8, параграф 3 от Директива 98/70/ЕО, държавите членки предават на Комисията данни, свързани със съответствието с член 7a от същата директива, както е определено в приложение III към настоящата директива.
2. Държавите членки използват инструментите на ReportNet на Европейската агенция за околната среда, предоставени по силата на Регламент (ЕО) № 401/2009 на Европейския парламент и на Съвета (9), за представянето на данните, определени в приложение III към настоящата директива. Данните се предават от държавите членки чрез електронно прехвърляне на данни към Централното хранилище за данни, управлявано от Европейската агенция за околната среда.
3. Данните се предоставят ежегодно, като се използва образецът, предвиден в приложение IV. Държавите членки уведомяват Комисията за датата на предаване и лицето за контакт на компетентния орган, който отговаря за проверката и докладването на данни на Комисията.
Член 6
Санкции
Държавите членки определят правилата за санкциите, приложими при нарушаване на националните разпоредби, приети съгласно настоящата директива, и вземат всички необходими мерки за осигуряване на тяхното изпълнение. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. Държавите членки уведомяват Комисията за тези разпоредби до 21 април 2017 г. и я уведомяват без забавяне за всяко последващо изменение, което ги засяга.
Член 7
Транспониране
1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 21 април 2017 г. Те незабавно информират Комисията за това.
2. Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или позоваването се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
3. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, обхваната от настоящата директива.
Член 8
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 9
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Люксембург на 20 април 2015 година.
A TANÁCS (EU) 2015/652 IRÁNYELVE
(2015. április 20.)
a benzin és a dízelüzemanyagok minőségéről szóló 98/70/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv szerinti számítási módszerek és jelentéstételi követelmények meghatározásáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a benzin és a dízelüzemanyagok minőségéről, valamint a 93/12/EGK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 1998. október 13-i 98/70/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen a 7a. cikkének (5) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)
A nem biológiai forrásokból származó tüzelőanyagok és energia üvegházhatásúgáz-kibocsátására vonatkozó, a 98/70/EK irányelv 7a. cikkének (5) bekezdése alapján megállapítandó számítási módszernek megfelelő pontosságú jelentéstételt kell eredményeznie ahhoz, hogy a Bizottság kritikai szempontból értékelni tudja a forgalmazóknak az említett irányelv 7a. cikke (2) bekezdése szerinti kötelezettségeknek való megfelelését. A számítási módszernek pontosságot kell biztosítania, kellően figyelembe véve a kapcsolódó adminisztratív követelmények összetettségét. Ugyanakkor ösztönöznie kell a forgalmazókat az általuk forgalmazott tüzelőanyagok üvegházhatásúgáz-kibocsátási intenzitásának csökkentésére. Gondosan kell mérlegelni a számítási módszer hatását az uniós kőolajfinomítókra. Ezért a számítási módszernek az adott tüzelőanyagra jellemző iparági átlagértéket kifejező átlagos üvegházhatásúgáz-kibocsátási intenzitásokon kell alapulnia. Ez azzal az előnnyel járna, hogy csökkenne a forgalmazók és a tagállamok adminisztratív terhe. Ebben a szakaszban a javasolt számítási módszer nem követelheti meg a tüzelőanyagok üvegházhatásúgáz-kibocsátási intenzitásának a nyersanyagok forrása alapján történő megkülönböztetését, mivel ez hatással lenne bizonyos uniós kőolajfinomítók jelenlegi beruházásaira.
(2)
A 98/70/EK irányelv 7a. cikke (1) bekezdésének keretében a lehető legalacsonyabb mértékűre kell csökkenteni azon forgalmazók jelentéstételi követelményeit, amelyek a 2003/361/EK bizottsági ajánlásban (2) meghatározott kis- és középvállalkozások (kkv-k). Hasonlóképp, az Unión kívül finomított benzint és dízelolajat forgalmazó importőröket nem indokolt az ilyen tüzelőanyagok előállításához használt kőolajok forrásával kapcsolatos részletes adatszolgáltatásra kötelezni, mivel lehetséges, hogy ezek az adatok nem állnak rendelkezésre, vagy nehéz azokat beszerezni.
(3)
Az üvegházhatású gázok kibocsátása további csökkentésének ösztönzése érdekében a forgalmazók teljes életciklusra számított üvegházhatásúgáz-kibocsátásának számítása során be kell számítani azokat a - például fáklyázás és lefúvatás során - megvalósított termelésoldali kibocsátáscsökkentéseket, amelyeknek a forgalmazók a jóváírását kérik. A forgalmazók számára a termelésoldali kibocsátáscsökkentések jóváírása igénylésének megkönnyítése érdekében meg kell engedni különböző kibocsátási rendszereknek a kibocsátáscsökkentések számításához és hitelesítéséhez való alkalmazását. Csak a 98/70/EK irányelv 7a. cikke (5) bekezdésének b) pontja szerinti, tüzelőanyagokra vonatkozó kiindulási érték megállapítási időpontja után, tehát 2011. január 1. után induló termelésoldali kibocsátáscsökkentési projektek lehetnek jogosultak.
(4)
Az üvegházhatású gázok uniós kőolajfogyasztást kifejező súlyozott átlagos alapértékei egyszerű számítási módszert kínálnak a forgalmazók számára az általuk forgalmazott tüzelőanyag üvegházhatásúgáz-tartalmának meghatározására.
(5)
A termelésoldali kibocsátáscsökkentéseket a nemzetközi szabványokban, különösen az ISO 14064, ISO 14065 és ISO 14066 szerint meghatározott alapelvekkel és szabványokkal összhangban kell megbecsülni és ellenőrizni.
(6)
Helyénvaló továbbá elősegíteni azon jogszabályok tagállami végrehajtását, amelyek a - például fáklyázás és lefúvatás során - megvalósított termelésoldali kibocsátáscsökkentésekre vonatkoznak. Ennek céljából ki kell dolgozni a Bizottság égisze alatt egy nem jogalkotási iránymutatást az ezen irányelv 7. cikkében meghatározott átültetési időszak vége előtt az ilyen termelésoldali kibocsátáscsökkentések (ideértve az olajkitermelést kísérő fáklyázás és lefúvatás csökkentését) mennyiségének meghatározására, ellenőrzésére, hitelesítésére, nyomon követésére és jelentésére vonatkozó megközelítésekről.
(7)
A 98/70/EK irányelv 7a. cikke (5) bekezdésének b) pontja olyan, a tüzelőanyagokra vonatkozó kiindulási érték meghatározására szolgáló módszer létrehozását írja elő, amely a a fosszilis tüzelőanyagokból származó, teljes életciklusra és energiaegységre számított, 2010. évi üvegházhatású gázkibocsátáson alapul. A tüzelőanyagokra vonatkozó kiindulási érték alapját a fogyasztott dízel, benzin, nem közúti használatú gázolaj, cseppfolyósított szénhidrogéngáz és sűrített földgáz mennyiségeinek kell képeznie, amely mennyiségek megállapítása a tagállamok által az Egyesült Nemzetek Szervezetének Éghajlat-változási Keretegyezménye (UNFCC) részére 2010-ben hivatalosan jelentett adatok felhasználásával történik. A tüzelőanyagokra vonatkozó kiindulási érték nem lehet azonos a bioüzemanyagokból származó üvegházhatású gázok terén elért csökkentések számításához használandó fosszilisüzemanyag-komparátorral, amelynek továbbra is a 98/70/EK irányelv IV. mellékletében meghatározott értéknek kell maradnia.
(8)
Mivel a vonatkozó fosszilistüzelőanyag-keverék összetétele egyik évről a másikra csak kis mértékben változik, a fosszilis tüzelőanyagok üvegházhatásúgáz-kibocsátási intenzitásának évek közötti összesített eltérése szintén alacsony lesz. Ezért helyénvaló, hogy a tüzelőanyagokra vonatkozó kiindulási érték a tagállamok által az UNFCCC részére jelentett 2010. évi átlagos uniós fogyasztási adatain alapuljon.
(9)
A tüzelőanyagokra vonatkozó kiindulási értéknek átlagos termelésoldali üvegházhatásúgáz-kibocsátási intenzitást, valamint a tüzelőanyagnak a fosszilis tüzelőanyagokra vonatkozó átlagos komplex kőolajfinomító-beli intenzitását kell kifejeznie. Ezért a tüzelőanyagokra vonatkozó kiindulási értéket a vonatkozó átlagos tüzelőanyag-alapértékekből kell számolni. A tüzelőanyagokra vonatkozó kiindulási kibocsátási értéknek változatlannak kell maradnia a 2020-ig tartó időszakban annak érdekében, hogy a forgalmazók számára kiszámítható legyen a szabályozás az általuk forgalmazott tüzelőanyagok üvegházhatásúgáz-kibocsátási intenzitásának csökkentésére vonatkozó kötelezettségeik terén.
(10)
A 98/70/EK irányelv 7a. cikke (5) bekezdésének d) pontja az elektromos közúti járműveknek a teljes életciklusra számított üvegházhatásúgáz-kibocsátás csökkentéséhez való hozzájárulása kiszámítására vonatkozó módszer elfogadásáról rendelkezik. Az említett cikk szerint a számítási módszernek összeegyeztethetőnek kell lennie a 2009/28/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) 3. cikkének (4) bekezdésével. Ezen összeegyeztethetőség biztosítása érdekében a hajtáslánc hatékonysága tekintetében ugyanazt a kiigazítási tényezőt kell alkalmazni.
(11)
A közúti közlekedésben való felhasználás céljából forgalmazott villamos energiát a forgalmazók a tagállamoknak tett éves jelentéseik részeként jelenthetik a 98/70/EK irányelv 7a. cikkének (1) bekezdése szerint. Az adminisztratív költségek korlátozása érdekében helyénvaló, hogy a számítási módszer a forgalmazók általi jelentéstétel céljából az adott elektromos közúti gépjármű vagy motorkerékpár villamosenergia-fogyasztásának becsült, mintsem ténylegesen mért értékét vegye alapul.
(12)
Helyénvaló, hogy a jogszabály részletes megközelítést tartalmazzon az olyan bioüzemanyagok mennyiségének és üvegházhatásúgáz-kibocsátási intenzitásának a becsléséhez, amelyek esetén egy bioüzemanyag és egy fosszilis tüzelőanyag ugyanazon folyamat során kerül feldolgozásra. Speciális módszer megállapítása szükséges, mivel a keletkező bioüzemanyag mennyisége nem mérhető, mint például a növényi olajok fosszilis tüzelőanyaggal együtt történő hidrogénes kezelése során. A 98/70/EK irányelv 7d. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy az említett irányelv 7a. cikkének és a 7b. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában a bioüzemanyagok teljes életciklusra számított üvegházhatásúgáz-kibocsátása számításának ugyanazzal a módszerrel kell történnie. Ezért az üvegházhatásúgáz-kibocsátások elismert önkéntes rendszerekkel történő tanúsítása mind a 98/70/EK irányelv 7a. cikke, mind 7b. cikkének (2) bekezdése esetében érvényes.
(13)
A 98/70/EK irányelv 7a. cikkének (1) bekezdésében megállapított forgalmazói jelentéstételi követelményt indokolt kiegészíteni a jelentésben szereplő adatok harmonizált formátumával és harmonizált meghatározásaival. Az adatok meghatározásainak harmonizációja szükséges az egyes forgalmazók jelentéstételi kötelezettségeivel összefüggő üvegházhatásúgáz-kibocsátási intenzitás számításának megfelelő végrehajtásához, mivel az adatok szolgáltatják a 98/70/EK irányelv 7a. cikke (5) bekezdésének a) pontja szerint harmonizált számítási módszer kulcsfontosságú bemenetét. Ezek az adatok a forgalmazó azonosítóját, valamint a forgalomba hozott tüzelőanyag vagy energia mennyiségét és típusát tartalmazzák.
(14)
A 98/70/EK irányelv 7a. cikkének (1) bekezdésében megállapított forgalmazói jelentéstételi követelményt indokolt kiegészíteni harmonizált jelentéstételi követelményekkel, a jelentéstétel formátumával, valamint az Unióban fogyasztott tüzelőanyagok üvegházhatásúgáz-teljesítményével kapcsolatban a Bizottság részére történő tagállami jelentéstételt szolgáló harmonizált meghatározásokkal. Konkrétabban, ezek a jelentéstételi követelmények lehetővé fogják tenni a 98/70/EK irányelv IV. melléklete C. részének 19. pontjában és a 2009/28/EK irányelv V. melléklete C. részének 19. pontjában leírt fosszilisüzemanyag-komparátor frissítését, és elő fogják segíteni a 98/70/EK irányelv 8. cikkének (3) bekezdésében és 9. cikkének (2) bekezdésében előírt jelentéstételt, valamint a számítási módszernek a műszaki és tudományos fejlődéshez való hozzáigazítását, hogy ezáltal e módszer megfeleljen a rendeltetésének. Ezeknek az adatoknak a forgalomba hozott tüzelőanyag vagy energia mennyiségét és típusát, beszerzési helyét és származását kell tartalmazniuk.
(15)
Helyénvaló, hogy a tagállamok az adminisztratív terhek csökkentése érdekében lehetővé tegyék a forgalmazók számára, hogy egyéb, uniós vagy tagállami jogszabályok alapján gyűjtött adatokat használjanak a jelentéstételi kötelezettségük teljesítésére abban az esetben, ha a jelentéstétel megfelel a IV. mellékletben meghatározott követelményeknek, valamint az I. és III. mellékletben megállapított meghatározásoknak.
(16)
A forgalmazói csoportoknak a 98/70/EK irányelv 7a. cikke (4) bekezdése szerinti jelentéstétele elősegítése érdekében az említett irányelv 7a. cikke (5) bekezdésének c) pontja megengedi az ehhez szükséges valamennyi szabály megállapítását. Az ilyen módon történő jelentéstétel elősegítése kívánatos, hogy azáltal elkerülhető legyen a zavar a tüzelőanyagok fizikai mozgásában, mivel a különböző forgalmazók különböző összetételű különböző tüzelőanyagokat hoznak forgalomba, és ezért az üvegházhatásúgáz-kibocsátások csökkentésével kapcsolatos célkitűzések teljesítéséhez adott esetben különböző mértékben kell forrásokat mozgósítniuk. Ezért szükséges a forgalmazók azonosításának, a forgalomba hozott tüzelőanyag vagy energia mennyiségének, típusának, beszerzési helyének és származásának meghatározását harmonizálni. Továbbá a 7a. cikk (4) bekezdése szerinti közös forgalmazói jelentéstételek kétszeres figyelembevételének elkerüléséhez harmonizálni kell a számítási és a jelentéstételi módszer tagállamokban való végrehajtását, beleértve a Bizottság részére történő jelentéstételt is, annak érdekében, hogy a forgalmazók adott csoportjától származó kötelező információk egy meghatározott tagállamra vonatkozzanak.
(17)
A 98/70/EK irányelv 8. cikkének (3) bekezdése szerint a tagállamoknak az előző naptári évre vonatkozó nemzeti tüzelőanyag-minőségi adatokról éves jelentést kell benyújtaniuk a 2002/159/EK bizottsági határozatban (4) megállapított formátum szerint. A 98/70/EK irányelv 2009/30/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5) általi módosításainak és a tagállamokat terhelő további, később bevezetett jelentéstételi kötelezettségek figyelembevétele, valamint a hatékonyság és a harmonizáció érdekében szükséges annak tisztázása, hogy mely információkat kell jelenteni, valamint szükséges egy, az adatok forgalmazók és tagállamok általi benyújtására vonatkozó formátum elfogadása.
(18)
A Bizottság 2012. február 23-án intézkedéstervezetet terjesztett a 98/70/EK irányelv által létrehozott bizottság elé. Ez a bizottság nem tudott a szükséges minősített többséggel véleményt nyilvánítani. Ezért helyénvaló, hogy a Bizottság - az 1999/468/EK tanácsi határozat (6) 5a. cikkének (4) bekezdése szerint - javaslatot terjesszen a Tanács elé,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Tárgy - Hatály
(1) Ez az irányelv a 98/70/EK irányelv szerinti számítási módszerekre és jelentéstételi követelményekre vonatkozó szabályokat állapít meg.
(2) Ez az irányelv a közúti járművek és a nem közúti önjáró munkagépek (beleértve a belvízi hajókat, amikor nincsenek tengeren), a mezőgazdasági és erdészeti traktorok, valamint a kedvtelési célú vízi járművek (amikor nincsenek tengeren) meghajtásához használt tüzelőanyagokra és a közúti járművekben használt villamos energiára vonatkozik.
2. cikk
Fogalommeghatározások
Ezen irányelv alkalmazásában a 98/70/EK irányelvben foglalt fogalommeghatározásokon túlmenően a következő meghatározásokat kell alkalmazni:
1. „termelésoldali kibocsátások”: a nyersanyagoknak az I. melléklet szerinti üzemanyagot előállító kőolajfinomítóba vagy feldolgozóüzembe történő beérkezése előtt keletkező üvegházhatásúgáz-kibocsátások;
2. „természetes bitumen”: a kőolajfinomítás bármely nyersanyagforrása, amely:
a)
kitermelési helyén a tárolórétegben az Amerikai Anyagvizsgáló Társaság (ASTM) (7) D287 vizsgálati módszerében meghatározottak szerint az Amerikai Kőolajipari Intézet (API) sűrűségbesorolása szerint 10-es vagy alacsonyabb fokozatú,
b)
tárolórétegbeli hőmérsékleten az alábbi egyenlettel számított értéknél magasabb éves átlagos viszkozitással rendelkezik: Viszkozitás (Centipoise) = 518,98e-0,038T; ahol T a Celsius-fokban kifejezett hőmérséklet;
c)
a 2658/87/EGK tanácsi rendeletben (8) meghatározott Kombinált Nómenklatúra (KN) szerinti 2714 KN-kóddal jelölt kátrányos homok meghatározása alá tartozik; és
d)
a nyersanyagforrás kinyerése bányászati kitermeléssel vagy termikusan segített gravitációs lecsapolással történik, amely esetben a hőenergiát elsősorban nem magából a nyersanyagforrásból nyerik;
3. „olajpala-nyersanyag”: szilárd kerogént tartalmazó kőzetformációban található bármely, a 2658/87/EGK tanácsi rendeletben meghatározott 2714 KN-kóddal jelölt olajpala meghatározása alá tartozó kőolajfinomítói nyersanyagforrás. A nyersanyagforrás kinyerése bányászati kitermeléssel vagy termikusan segített gravitációs lecsapolással történik.
4. „tüzelőanyagokra vonatkozó kiindulási érték”: tüzelőanyagokra vonatkozó kiindulási érték, amely a fosszilis tüzelőanyagokból származó, teljes életciklusra és energiaegységre számított, 2010. évi üvegházhatásúgáz-kibocsátáson alapul;
5. „hagyományos nyersolaj”: bármely, származási helyén a tárolórétegben az ASTM D287 vizsgálati módszere szerint mérve az API sűrűségbesorolása szerint 10-nél magasabb fokozatú, a 2658/87/EGK tanácsi rendeletben meghatározott 2714 KN-kóddal jelölt meghatározás alá nem tartozó kőolajfinomítói nyersanyag.
3. cikk
A forgalmazott, bioüzemanyagoktól eltérő tüzelőanyagok és energia üvegházhatásúgáz-kibocsátási intenzitásának számítására szolgáló módszer és a forgalmazók általi jelentéstétel
(1) A 98/70/EK irányelv 7a. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában a tagállamok biztosítják, hogy a forgalmazók az ezen irányelv I. mellékletében előírt számítási módszert használják az általuk forgalmazott tüzelőanyagok üvegházhatásúgáz-kibocsátási intenzitásának meghatározására.
(2) A 98/70/EK irányelv 7a. cikke (1) bekezdése második albekezdésének és a 7a. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában a tagállamok előírják a forgalmazók számára, hogy az adatokat az ezen irányelv I. mellékletében szereplő fogalommeghatározások és számítási módszer használatával jelentsék. Az adatokat évente, az ezen irányelv IV. mellékletében meghatározott sablon használatával kell jelenteni.
(3) A 98/70/EK irányelv 7a. cikke (4) bekezdésének alkalmazásában valamennyi tagállamnak gondoskodnia kell arról, hogy azon forgalmazói csoportok, amelyek úgy döntenek, hogy egyetlen forgalmazónak minősüljenek, az adott tagállamban eleget tegyenek a 7a. cikk (2) bekezdése szerinti kötelezettségüknek.
(4) A tagállamok az ezen irányelv I. mellékletében meghatározott egyszerűsített módszert alkalmazzák azon forgalmazók esetében, amelyek kis- és középvállalkozások.
4. cikk
A tüzelőanyagokra vonatkozó kiindulási értéknek és az üvegházhatásúgáz-kibocsátási intenzitás csökkentésének számítása
A forgalmazókra vonatkozó, a 98/70/EK irányelv 7a. cikkének (2) bekezdése szerinti kötelezettségeknek való megfelelés ellenőrzéséhez a tagállamok előírják a forgalmazók számára, hogy a tüzelőanyagok és a villamosenergia terén elért, a teljes életciklusra számított üvegházhatásúgáz-kibocsátásukra vonatkozó csökkentéseket vessék össze az ezen irányelv II. mellékletében meghatározott, tüzelőanyagokra vonatkozó kiindulási értékkel.
5. cikk
A tagállamok általi jelentéstétel
(1) A 98/70/EK irányelv 8. cikkének (3) bekezdése szerinti jelentéseik Bizottsághoz történő benyújtása során a tagállamok az említett irányelv 7a. cikkének való megfeleléssel kapcsolatos, az ezen irányelv III. mellékletében meghatározott adatokat szolgáltatnak a Bizottság számára.
(2) A tagállamok az ezen irányelv III. mellékletében meghatározott adatokat az Európai Környezetvédelmi Ügynökség által a 401/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (9) alapján rendelkezésre bocsátott ReportNet eszközök felhasználásával nyújtják be. A tagállamok az adatokat elektronikus adatátvitellel viszik be az Európai Környezetvédelmi Ügynökség által kezelt központi adattárba.
(3) Az adatokat évente, a IV. mellékletében szereplő sablon használatával kell szolgáltatni. A tagállamok értesítik a Bizottságot a bevitel dátumáról, valamint az adatok ellenőrzéséért és a Bizottságnak való jelentéséért felelős illetékes hatóság kapcsolattartójának nevéről.
6. cikk
Szankciók
A tagállamok meghatározzák az ezen irányelv alapján elfogadott nemzeti rendelkezések megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat, és meghoznak minden szükséges intézkedést e szabályok végrehajtásának biztosítása érdekében. A szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük. A tagállamok 2017. április 21-ig értesítik a Bizottságot ezekről a rendelkezésekről, és haladéktalanul értesítik az e rendelkezéseket érintő minden későbbi módosításról is.
7. cikk
Átültetés
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2017. április 21-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
(2) Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(3) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
8. cikk
Hatálybalépés
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
9. cikk
Címzettek
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Luxembourgban, 2015. április 20-án.