РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 9 април 2014 година
относно схема за държавни помощи SA.23257 (12/C) [ex NN 8/10, ex CP 157/07], въведена от Франция (Междуотраслово споразумение, сключено в рамките на Френската асоциация за насърчаване на производството и браншовете, свързани с градинарството и ландшафта „Val'Hor“)
(нотифицирано под номер С(2014) 2223)
(само текстът на френски език е автентичен)
(2014/416/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
след като покани заинтересованите страни да представят своите коментари съгласно горепосочения член и като взе предвид тези коментари,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 9 май 2007 г. в Комисията постъпи жалба по повод удължаването на срока на валидност на Междуотрасловото споразумение, сключено в рамките на Френската асоциация за насърчаване на производството и браншовете, свързани с градинарството и ландшафта (междуотрасловата организация "Val'Hor"). Жалбата беше заведена под номер CP 157/07. На 4 февруари 2010 г. въпросната мярка беше описана под номер NN 8/10 като държавна помощ, за която не е постъпило уведомление.
(2)
В рамките на жалба CP 157/07 на 26 октомври 2009 г. и на 16 май 2011 г. в Комисията бяха получени коментари от страна на жалбоподателя.
(3)
Службите на Комисията поискаха от френските власти да предоставят допълнителна информация във връзка с възможна държавна помощ в сектора на градинарството с писма от 13 юли 2007 г., 10 декември 2007 г., 26 юни 2008 г., 22 февруари 2010 г., 16 декември 2010 г. и 13 октомври 2011 г. Франция изпрати въпросната информация с писма от 17 октомври 2007 г., 7 април 2008 г., 1 септември 2008 г., 2 април 2010 г., 22 февруари 2011 г. и 15 ноември 2011 г.
(4)
С решение C(2011) 10053 от 11 януари 2012 г. Комисията реши да започне процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС.
(5)
Решението на Комисията да започне процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (1). Комисията прикани заинтересованите страни да представят своите коментари относно съответната мярка.
(6)
Комисията получи коментарите на заинтересованите страни. Тя ги предаде на Франция, давайки ѝ възможност да направи коментар по тях.
(7)
С електронно писмо от 20 януари 2012 г. Постоянното представителство на Франция към Европейския съюз препрати на Комисията писмо от френските власти с искане за удължаване с още един месец на срока за представяне на техните коментари относно започването на процедурата. Срокът беше удължен, като съобщението за това бе изпратено по факс на 26 януари 2012 г.
(8)
С електронно писмо от 14 март 2012 г. Постоянното представителство на Франция към Европейския съюз изпрати на Комисията коментара на френските власти във връзка със започването на процедурата по член 108, параграф 2 от ДФЕС.
(9)
С електронно писмо от 10 юли 2012 г. Постоянното представителство на Франция към Европейския съюз препрати отговора на френските власти на коментарите, представени от заинтересованите страни.
II. ОПИСАНИЕ
ПРЕДСТАВЯНЕ НА МЕЖДУОТРАСЛОВАТА ОРГАНИЗАЦИЯ „VAL'HOR“
(10)
Френската асоциация за насърчаване на производството и браншовете, свързани с градинарството и ландшафта („Val'Hor“) е призната междуотраслова организация в сектора на градинарството във Франция. Устройството и начинът ѝ на функциониране са уредени в членове L. 631-1 и следващи от Кодекса за селските райони.
(11)
Асоциацията „Val'Hor“ е създадена през 1997 г., а на 13 август 1998 г. е призната от органите на публичната власт като национална междуотраслова организация по смисъла на член L. 632-1 от френския Кодекс за селските райони, що се отнася до браншовете, свързани с градинарството и ландшафта. Уставът ѝ е одобрен от общото събрание на 25 март 2004 г.
(12)
„Val'Hor“, подобно на останалите признати междуотраслови организации, може да сключва споразумения и да събира от всички членове на професии в състава ѝ доброволни вноски за целите на финансирането на въпросните споразумения. С междуведомствено постановление на тези споразумения (т.нар. „споразумения с разширен обхват“) може да бъде придаден задължителен характер по отношение на всички ангажирани в бранша, независимо от това дали са членове на междуотрасловата организация „Val'Hor“, при условията, предвидени във френския Кодекс за селските райони. Кодексът за селските райони позволява обхватът на споразуменията да бъде разширен само ако са насочени към удовлетворяването на „общ интерес“ чрез действия, „съответстващи на общия интерес и съвместими с правилата на Общата селскостопанска политика“ (вж. член L. 632-3 от Кодекса за селските райони).
(13)
На 12 ноември 2004 г.„Val'Hor“ прие междуотрасловото споразумение относно финансирането, което бе изменено с допълнение № 1 от 14 септември 2006 г. В член II от споразумението се предвижда, че всеки член - бил той физическо или юридическо лице - на професия, представлявана в рамките на междуотрасловата организация „Val'Hor“, е длъжен да плаща годишна вноска.
(14)
Срокът на действие на сключеното в рамките на „Val'Hor“ междуотраслово споразумение първоначално бе удължен с една година с постановление на Министерството на земеделието, храните, рибарството и селските райони от 12 април 2005 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 12 май 2005 г. Той бе повторно удължен с една година с постановление от 16 ноември 2006 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 8 декември 2006 г.
(15)
С постановление от 31 март 2008 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 11 април 2008 г., беше разширен обхватът на разпоредбите на междуотрасловото споразумение от 21 февруари 2008 г. в рамките на периода от 1 юли 2007 г. до 30 юни 2008 г., като те обхванаха всички членове на професии в състава на асоциацията. С постановление от 16 септември 2008 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 25 септември 2008 г., срокът на действие на разпоредбите на междуотрасловото споразумение от 22 юли 2008 г. беше удължен до 30 юни 2010 г. С постановление от 27 май 2010 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 8 юни 2010 г., срокът на действие на разпоредбите на междуотрасловото споразумение от 22 юли 2008 г. беше удължен, така че да обхване периода от 1 юли 2010 г. от 30 юни 2011 г. И накрая, с постановление от 3 октомври 2011 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 15 октомври 2011 г., срокът на действие на разпоредбите на междуотрасловото споразумение от 12 септември 2011 г. беше удължен до 30 юни 2014 г.
(16)
Според информацията, предоставена от френските власти на 17 октомври 2007 г., целта на въведената задължителна доброволна вноска (ЗДВ) за предприятията в сектора на декоративната растителност, продукт на градинарството и разсадниковото производство, и в сектора на ландшафта беше да позволи предприемането и съответно осигуряването на необходимите мерки и средства за колективно насърчаване на градинарството, цветопроизводството и ладшафтните дейности, на техните продукти и бизнеса с тях на вътрешните и външните пазари; познаване на предлагането, търсенето и пазарните механизми; подобряване на функционирането, управлението и прозрачността на пазара; качеството на продуктите; организиране и подобряване на междуотрасловите практики и връзки в сектора; изпълнение на програми за обучение, приложна научноизследователска, експериментална и развойна дейност, както и във връзка с функционирането на асоциацията.
РОЛЯТА НА ДЪРЖАВАТА
(17)
С постановление от 13 август 1998 г. френската държава призна „Val'Hor“ за междуотраслова организация по смисъла на член L. 632-1 от френския Кодекс за селските райони.
(18)
Функционирането, задачите и съставът на „Val'Hor“ са уредени в Устава. За да стане възможно признаването на тази междуотраслова организация, компетентните органи трябваше да се уверят в това, че са изпълнени различни критерии, а именно че уставът ѝ е в съответствие със закона (член L. 632-1 от Кодекса за селските райони), че въпросните организации учредителки на „Val'Hor“ са представителни и се придържат към целите на националната политика и на политиката на Общността. Нейното съществуване, задачи и начин на функциониране са уредени в членове L. 631-1 и следващи от Кодекса за селските райони.
(19)
Според френските власти до 2007 г. ЗДВ, плащани от членовете на обединените в рамките на „Val'Hor“ професии, са били единственият източник на финансиране за тази междуотраслова организация. Независимо от това че „Val'Hor“ е юридическо лице, субект на частното право, и че финансирането ѝ се осигурява с помощта на вноски от въпросния сектор, за да може да работи нормално системата на ЗДВ е необходима намесата на държавата. Ето защо е необходим указ или министерско постановление, за да станат ЗДВ задължителни за цялата междуотраслова организация.
(20)
Възможно е консултирането с „Val'Hor“ във връзка с основните насоки и мерки на секторната политика в това отношение (член L. 632-2-1 от Кодекса за селските райони).
ПРАВНО ОСНОВАНИЕ ПО СМИСЪЛА НА ВЪТРЕШНОТО ПРАВО
(21)
Кодекс за селските райони, том шести, дял III (членове L. 631-1 - L. 632-13). Междуведомствени постановления относно удължаването на междуотрасловите споразумения (вж. точки 13-14); междуотраслови споразумения (вж. точки 10-12).
МЯРКАТА
(22)
Приходите от ЗДВ се използват за изпълнението на мерки в полза на сектора на градинарството, които могат да бъдат класифицирани в следните три категории: мерки за насърчаване, мерки в областта на научно-изследователската и развойна дейност и мерки за оказване на техническа помощ.
(23)
Френските власти остават на позицията, че финансирането не е предназначено за покриване на разходите на предприятията в който и да бил сектор, а става дума единствено за операции, имащи колективен характер.
III. ОСНОВАНИЯ ЗА ОФИЦИАЛНОТО ЗАПОЧВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(24)
Комисията започна процедурата по член 108, параграф 2 от ДФЕС, тъй като счете, че събираните вноски представляват парафискални такси, т.е. публично финансиране, и че отговорност за мерките, предприемани от междуотрасловите организации, може да носи държавата. По-конкретно тя се позова на своето тълкуване на решението „Pearle“ (2) и счете, че мярката не удовлетворява всички условия, посочени от Съда по това дело, в частност понеже одобрението от страна на правителството, по пътя на признаване на междуотрасловата организация, e предварително условие за въвеждането на вноските, а и понеже, за да могат самите вноски да произведат в пълен обем своето действие (3), е необходим акт на публичната власт (междуведомствено постановление).
IV. КОМЕНТАР НА ФРЕНСКИТЕ ВЛАСТИ ВЪВ ВРЪЗКА С ОФИЦИАЛНОТО ЗАПОЧВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
(25)
В писмото си от 14 март 2012 г., изпратено по електронна поща, френските власти оспориха позицията на Европейската комисия, според която отговорност за мерките, предприети от „Val'Hor“, използвайки приходите от ЗДВ, може да носи държавата и същите са финансирани с ресурси на държавата по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(26)
Според френските власти мерките, предприети от тази междуотраслова организация, съответстват на изискванията на решението по делото „Pearle“ и поради това не представляват държавна помощ. И наистина, асоциацията „Val'Hor“ е юридическо лице, субект на частното право, подчинено на разпоредбите на закона от 1 юли 1901 г. относно сдруженията. Тя е учредена свободно на 28 май 1997 г. по инициатива на най-представителните организации в сферата на производството, търговското разпространение и развитието на декоративни растения в секторите на градинарството и ландшафта. Съгласно член L. 632-1 от Кодекса за селските райони тя е призната с постановление от 13 август 1998 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 3 септември 1998 г. За да допусне това признаване, административният орган се е ограничил с това да се увери, че отрасловите организации, които стоят зад създаването на „Val'Hor“, са представителни и че въпросната междуотраслова организация има за предмет на дейност предприемането на колективни мерки в защита на икономическите интереси на частните компании в сектора.
(27)
Френските власти посочиха също така, че съгласно членове L. 632-3 и L. 632-6 от Кодекса за селските райони междуотрасловите споразумения, сключени от „Val'Hor“ с единодушие на отрасловите организации, влизащи в нейния състав, могат да станат задължителни за всички работещи в този сектор и да бъдат финансирани от ЗДВ, когато предвиждат общи мерки или целят общи интереси. Административният орган се ограничава с това да провери съответствието на споразумението с националната и европейската нормативна уредба и да се увери, че с приходите от събраните ЗДВ редовно се финансират определените от самата междуотраслова организация мерки в полза на целия сектор. По този начин административният орган не играе никаква роля по отношение на състава, устройството и функционирането на „Val'Hor“. По горната причина тя разполага с най-висока степен на самостоятелност при определянето на междуотрасловите мерки, които желае да проведе.
(28)
Поради това френските власти са заключили, че провежданите от „Val'Hor“ междуотраслови мерки не са инструмент за изпълнение на конкретна държавна политика, предвид това че държавата в нито един момент не разполага с правомощието да насочи използването на ЗДВ за финансиране на тези мерки.
(29)
Що се отнася до позицията на Комисията относно това до каква степен ЗДВ и използването на генерираните от тях приходи предполага дискриминация срещу изнасяните или внасяните продукти, както и дали този начин на финансиране не крие риск от нарушаване на конкуренцията между държавите членки, френските власти посочиха, че доколкото основата за определяне размера на вноските по решение на междуотрасловата организация „Val'Hor“ зависи само от площта или броя на работниците и служителите в конкретното дружество, ЗДВ не се начисляват на внасяните или изнасяните продукти. Поради това финансирането на междуотрасловите мерки с приходите от ЗДВ не поражда каквато и да било дискриминация между продуктите местно производство и внасяните или изнасяните продукти, и не води по никакъв начин до нарушаване на конкуренцията.
(30)
И на последно място, френските власти припомнят, че във всеки случай, доколкото ЗДВ не се начисляват на внасяните продукти, те смятат, че финансираните от тях мерки попадат в обхвата на решението на Европейската комисия (C(2008) 7846 от 10 декември 2008 г.), с което тя признава съвместимостта на нотифицираната схема за помощ с вътрешния пазар.
V. КОМЕНТАРИ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ ВЪВ ВРЪЗКА СЪС ЗАПОЧВАНЕТО НА ПРОЦЕДУРАТА
(31)
На 4 април 2012 г. в Комисията бе получен коментар от заинтересована трета страна във връзка със започването на процедурата.
(32)
В своя коментар заинтересованата страна си задава някои въпроси, свързани със създаването на системи, в които междуотрасловата организация „Val'Hor“ ще бъде не само инициатор, но и създател на правилата и ще събира плащанията. Тези питания са породени от прочита на устава на междуотрасловата организация, в който са залегнали подробни правила относно представителността на синдикатите, ограничавайки достъпа до междуотрасловата организация само до представителите на минимален брой крупни предприятия.
(33)
На 5 април 2012 г. в Комисията бе получен коментар от втора заинтересована трета страна във връзка със започването на процедурата.
(34)
В този коментар заинтересованата страна споделя изцяло анализа на Комисията, що се отнася до квалификацията на ЗДВ, и счита, че те противоречат на член 110 от ДФЕС. Въпросната заинтересована страна насочва вниманието на Комисията към напълно неправомерния характер на ЗДВ и ролята на националните правораздавателни органи, що се отнася до санкционирането на тази незаконосъобразност, което би трябвало да се конкретизира под формата на признаване на правото на възстановяване в пълен размер на платените ЗДВ.
(35)
На 6 април 2012 г. в Комисията бе получен коментар от още една заинтересована трета страна във връзка със започването на процедурата.
(36)
В този коментар заинтересованата страна изразява несъгласие с анализа на Комисията, считайки, че мерките, предприети от „Val'Hor“, подлежат на финансиране от страна на държавата и че нейните финансови средства следва да се третират като ресурси на държавата, тъй като държавата извършва единствено контрол на съответствието със закона, а не и с политиката, провеждана от междуотрасловата организация.
(37)
С писмо от 10 юли 2012 г. френските власти представиха своето становище във връзка с представените от заинтересованите трети страни коментари, в което заключава, че направените от тях бележки не са от такъв характер, че да поставят под съмнение коментарите, представени от френските власти на Комисията.
VI. ОЦЕНКА
(38)
Като начало, Комисията желае да отбележи, че част от разглежданите тук мерки за популяризиране или насърчаване на градинарството са били финансирани с безвъзмездни средства от France-Agrimer („FAM“) в рамките на схемите за помощи, за които Комисията бе нотифицирана, с номера N 671/07 и XA 220/07 (последният номер се отнася до освободена помощ). Настоящото решение не засяга вече направената оценка, отнасяща се до характера на държавни помощи на тези безвъзмездни средства. Аналогично, настоящото решение не се произнася относно характера на помощ за сектора на евентуални безвъзмездни средства, които не са отпуснати по конкретна мярка, а са внесени по бюджетната сметка на междуотрасловата организация „Val'Hor“.
(39)
Поради това Комисията ще се ограничи по-долу с анализ на това дали финансирането на въпросните мерки с постъпления от ЗДВ представлява държавна помощ.
VI.1. Наличие на помощ
(40)
Член 107, параграф 1 от ДФЕС предвижда, че „всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар“.
(41)
Ето защо, за да могат да бъдат окачествени като държавни помощи, разглежданите мерки трябва да подлежат на финансиране от страна на държавата и да са финансирани с ресурси на държавата.
(42)
Що се отнася до системата на междуотрасловите организации и характера на ЗДВ, за да бъде в състояние да определи дали вноските могат да представляват ресурси на държавата, Комисията анализира въпросната мярка, наред с другото, в светлината на решението на Съда от 30 май 2013 г. по дело C-677/11 „Doux élevages“.
Решение, възприето от Съда по делото „Doux élevages“
(43)
В рамките на делото „Doux élevages“ Съдът отговори на преюдициално запитване във връзка с тълкуването на член 107, параграф 1 от ДФЕС, и по-специално понятието „ресурси на държавата“ в случаите, касаещи направени задължителни доброволни вноски.
(44)
В постановеното от него решение Съдът заключава, че решението на национален орган, с което действието на споразумение - което, както разглежданото в главното производство междубраншово споразумение, въвежда вноска в рамките на призната от националния орган междубраншова организация и по този начин прави вноската задължителна - се разпростира по отношение на всички представители на професии от определена област в селското стопанство с цел да се позволи провеждането на комуникационни, промоционални дейности, на дейности, свързани с външните отношения, с осигуряването на качество, на изследователски дейности и на дейности за защита на интересите в съответния сектор, не е елемент от фактическия състав на държавната помощ.
(45)
В решението си Съдът е приел, че вноските се правят от частни икономически оператори, които упражняват икономическа дейност на съответните пазари, което означава, че този механизъм не включва пряко или непряко прехвърляне на държавни средства. Фондовете, натрупани от изплащането на тези вноски, не преминават през държавния бюджет или друго публичноправно образувание и държавата не прави отказ от никакви ресурси на каквото и да било основание (данъци, такси, вноски и пр.), които би трябвало да постъпят в държавния бюджет.
(46)
Според Съда тези вноски запазват своя частноправен характер на всеки от етапите и националните органи не могат ефективно да използват тези ресурси в главното производство, за да оказват подкрепа на някои предприятия. Съответните междубраншови организации вземат решение за използването на тези ресурси, които са изцяло отредени за определените от самите тях цели. Също така посочените ресурси не са неизменно под контрола на държавата и не са на разположение на държавните органи.
(47)
Що се отнася до евентуалното влияние на държавата членка върху функционирането на междубраншовата организация в резултат от решението за разпростиране по отношение на всички представители на професиите в определена област на действието на междубраншовото споразумение, Съдът е на мнение, че то не може да промени направените по-горе констатации. Съдът действително подчертава, че разглежданата правна уредба не предоставя на компетентния орган правото да ръководи или оказва влияние върху управлението на фондовете.
(48)
Освен това, в съответствие с практиката на компетентните национални юрисдикции разпоредбите на Кодекса за селските райони, които уреждат разпростирането на действието на споразумение, въвеждащо вноски в рамките на междубраншова организация, не позволяват на публичните власти да подлагат гореспоменатите вноски на друг контрол освен за редовност и законосъобразност. Публичните органи изпълняват единствено функцията на „инструмент“, който прави задължителни вноските, въведени от междубраншовите организации за преследването на целите, които те сами са си поставили. Наред с това, Съдът подчертава, че частните средства, използвани от междубраншовите организации, не се превръщат в „публични ресурси“ само поради това че се използват съвместно със суми, евентуално получавани от държавния бюджет.
(49)
От друга страна, Съдът посочва, че нито правото на държавата да признае междубраншовата организация в съответствие с член L. 632-1 от Кодекса за селските райони, нито правото ѝ да разпростре по отношение на всички представители на професии от определена област действието на междубраншово споразумение в съответствие с членове L. 632-3 и L. 632-4 от този кодекс позволяват да се направи извод, че за осъществяваните от междубраншовата организация дейности отговорност може да се носи от държавата.
(50)
В решението за започване на процедурата Комисията изрично аргументира своята оценка за наличието на държавна помощ, и по-специално за участието на държавни ресурси и за отговорността за тези ресурси, която може да носи държавата, като се позовава на аргументацията, отхвърлена от Съда в цитираното по-горе решение по делото „Doux élevages“.
Прилагане на съдебната практика по делото „Doux Elevages“ в конкретния случай
(51)
По отношение на междуотрасловата организация „Val'Hor“: както и при останалите междуотраслови организации във Франция, нейното съществуване, задачи и функциониране са подчинени на признаването ѝ от държавен орган. При все това тя продължава да бъде юридическо лице, субект на частното право, което не е част от държавната администрация, като ролята на държавата се ограничава с признаването ѝ и разширяването на обхвата на споразуменията, които тя има компетентност да сключва, което е видно от информацията, предоставена от френските власти
(52)
По отношение на механизма на ЗДВ: по силата на член L. 632-6 от Кодекса за селските райони, въпреки задължителния си характер вноските продължават да се считат за частноправни вземания. Те не преминават нито през държавния бюджет, нито през публичноправно образувание, нито през фонд, намиращ се под контрола на публичните власти. И действително, от разпоредбите на Кодекса за селските райони става видно, че ролята на държавата се ограничава до разпростирането на действието на споразуменията, докато междуотрасловата организация - в конкретния случай, „Val'Hor“ - продължава да носи отговорност за определянето на размера на вноските и тяхното използване за определените от самата нея цели.
(53)
По отношение на горепосочените цели, които трябва да постигнат междубраншовите организации, включително посредством осъществяваните дейности, в решението по делото „Doux élevages“ Съдът отбелязва, че в член L. 632-3 от Кодекса за селските райони са посочени по неизчерпателен начин твърде общи цели, към които междубраншовите споразумения следва да се стремят, за да бъде разпростряно действието им от държавния орган, като разпростирането на действието на подобно споразумение не е обвързано с преследването на конкретни цели, набелязани и определени от държавните власти.
(54)
От решението по делото „Doux élevages“ следва, че националните власти не могат ефективно да използват ресурсите от въпросните вноски, за да оказват подкрепа на някои предприятия. Съответната междубраншова организация взема решение за използването на тези ресурси, които са изцяло отредени за определените от самата нея цели. Също така тези ресурси не са неизменно под контрола на държавата и не са на разположение на държавните органи. Разглежданата правна уредба не предоставя на компетентния орган правото да ръководи или оказва влияние върху управлението на фондовете. В съответствие с направеното допълнително уточнение от Съда, евентуалното влияние на държавата върху функционирането на междубраншовата организация в резултат от решението за разпростиране по отношение на всички представители на професиите в определена област на действието на междубраншовото споразумение не може да промени направените по-горе констатации.
(55)
Предвид изтъкнатото от Съда обстоятелство, че частните средства, използвани от междубраншовите организации, не се превръщат в „публични ресурси“ само поради това че се използват съвместно със суми, евентуално получавани от държавния бюджет, самият факт, че част от въпросните дейности са били финансирани и с безвъзмездни средства от FAM, не позволява въпросните ЗДВ да бъдат квалифицирани като ресурси на държавата, в отсъствието на данни в подкрепа на това, че тези безвъзмездни средства са позволили на държавата да упражни достатъчен контрол върху събраните средства от ЗДВ.
(56)
От друга страна, Съдът направи уточнението, че нито правото на държавата да признае междубраншовата организация в съответствие с член L. 632-1 от Кодекса за селските райони, нито правото ѝ да разпростре по отношение на всички представители на професии от определена област действието на междубраншово споразумение в съответствие с членове L. 632-3 и L. 632-4 от този кодекс позволяват да се направи извод, че за осъществяваните от междубраншовата организация дейности отговорност може да се носи от държавата.
(57)
Поради изложените в съображенията по-горе причини Комисията счита, че финансирането на въпросните дейности, осъществявани от междубраншовата организация „Val'Hor“ с постъпления от ЗДВ няма за източник държавни средства и съответно не представлява държавна помощ.
VII. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(58)
Оттук следва, че финансирането на дейностите с постъпления от ЗДВ не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Финансирането на осъществяваните от междубраншовата организация „Val'Hor“ промоционални и рекламни дейности, дейности за оказване на техническа помощ и научно-изследователски и развойни дейности с постъпления от задължителни доброволни вноски в периода 2005-2014 г. не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, без с това да се дава отговор на въпроса дали финансирането от страна на държавата на конкретна междубраншова организация с безвъзмездни средства представлява помощ за въпросния сектор или дали отпуснатите за тези дейности безвъзмездни средства представляват държавни помощи.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Съставено в Брюксел на 9 април 2014 година.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2014. április 9.)
a Franciaország által végrehajtott SA.23257 (12/C) (ex NN 8/10, ex CP 157/07) sz. állami támogatási programról (a kertészeti és a tájépítészeti termékek és szakmai ágazatok értékének, illetve elismertségének növelésével foglalkozó franciaországi szövetség [Val'Hor] keretében megkötött szakmaközi megállapodás)
(az értesítés a C(2014) 2223. számú dokumentummal történt)
(Csak a francia nyelvű szöveg hiteles)
(2014/416/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre (EUMSZ) és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
miután az említett cikknek megfelelően felhívta az érdekelt feleket észrevételeik megtételére és tekintettel a benyújtott észrevételekre,
mivel:
I. ELJÁRÁS
(1)
Egy 2007. május 9-én kelt levél útján panasz érkezett a Bizottsághoz a kertészeti és a tájépítészeti termékek és szakmai ágazatok értékének, illetve elismertségének növelésével foglalkozó franciaországi szövetség (Association française pour la valorisation des produits et des secteurs professionnels de l'horticulture et du paysage, avagy más néven „Val'Hor” szakmaközi szövetség) keretében megkötött szakmaközi megállapodás meghosszabbításával kapcsolatban. Az ügy CP 157/07 számon került iktatásra. Az intézkedés 2010. február 4-én NN 8/10 számon bekerült a be nem jelentett állami támogatások nyilvántartásába.
(2)
A CP 157/07 számú panaszra vonatkozóan a panaszos 2009. október 26-án és 2011. május 16-án további észrevételeket nyújtott be a Bizottsághoz.
(3)
2007. július 13-i, 2007. december 10-i, 2008. június 26-i, 2010. február 22-i, 2010. december 16-i és 2011. október 13-i levelükben a bizottsági szolgálatok felkérték a francia hatóságokat arra, hogy nyújtsanak további tájékoztatást a lehetséges kertészeti ágazati állami támogatásról. Franciaország a 2007. október 17-én, 2008. április 7-én, 2008. szeptember 1-jén, 2010. április 2-án, 2011. február 22-én és 2011. november 15-én kelt leveleiben küldte meg ezeket az információkat.
(4)
A Bizottság 2012. január 11-i C(2011) 10053. sz. határozatában az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdésében meghatározott eljárás megindításáról határozott.
(5)
Az eljárást megindító bizottsági határozatot közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (1). A Bizottság felkérte az érintett feleket, hogy nyújtsák be az említett intézkedésre vonatkozó észrevételeiket.
(6)
A Bizottság megkapta az érintett felek észrevételeit. Ezeket a Bizottság továbbította Franciaországnak, és egyben lehetőséget biztosított számára arra, hogy azokkal kapcsolatban észrevételeket tegyen.
(7)
2012. január 20-i elektronikus levelében Franciaország Európai Unió mellett működő állandó képviselete eljuttatta a Bizottságnak a francia hatóságok azon levelét, amelyben további egy hónapot kértek az eljárás megindításával kapcsolatos észrevételeik benyújtására. A határidő meghosszabbítását a 2012. január 26-án kelt faxban engedélyezték.
(8)
2012. március 14-i elektronikus levelében Franciaország Európai Unió mellett működő állandó képviselete eljuttatta a Bizottságnak a francia hatóságoknak az EUMSZ 108. cikke (2) bekezdésében meghatározott eljárás megindításával kapcsolatos észrevételeit.
(9)
Franciaország Európai Unió mellett működő állandó képviselete 2012. július 10-i elektronikus levelében továbbította a francia hatóságok válaszát az érdekelt felek által benyújtott észrevételekkel kapcsolatban.
II. LEÍRÁS
A VAL'HOR SZAKMAKÖZI SZERVEZET BEMUTATÁSA
(10)
A kertészeti és a tájépítészeti termékek és szakmai ágazatok értékének, illetve elismertségének növelésével foglalkozó franciaországi szövetség (Val'Hor) a kertészeti ágazat elismert szakmaközi szervezete Franciaországban. Szervezetét és működését a mezőgazdasági törvénykönyv L. 631-1. és azt követő cikkei szabályozzák.
(11)
A Val'Hor szövetséget 1997-ben hozták létre, és a hatóságok 1998. augusztus 13-án ismerték el a francia mezőgazdasági törvénykönyv L.632-1. cikke szerinti országos kertészeti és tájépítészeti ágazati szakmaközi szervezetként. Alapszabályát 2004. március 25-én fogadta el a Közgyűlés.
(12)
A többi elismert szakmaközi szervezethez hasonlóan a Val'Hor is megállapodásokat köthet és a finanszírozása biztosítása érdekében önkéntes hozzájárulásokat szedhet be a szervezetbe tömörült szakmák összes szereplőjétől. Az ilyen megállapodások a francia mezőgazdasági törvénykönyvben meghatározott feltételek mellett, tárcaközi rendelet útján az ágazat valamennyi szereplője számára kötelezővé tehetők (ún. kiterjesztett megállapodások), függetlenül attól, hogy e szereplők tagjai-e a Val'Hor szakmaközi szervezetnek. A mezőgazdasági törvénykönyv a megállapodások kiterjesztését csak abban az esetben engedélyezi, ha „közös érdek” megvalósulását célozzák „a közérdeknek megfelelő, a közös agrárpolitika szabályaival összeegyeztethető” tevékenységek révén (vö. a mezőgazdasági törvénykönyv L.632-3. cikkével).
(13)
A Val'Hor 2014. november 12-én fogadta el a szakmaközi finanszírozási megállapodást, melyet a 2006. szeptember 14-i 1. sz. módosító záradékkal módosítottak. E megállapodás II. cikke előírja, hogy a Val'Hor szakmaközi szervezetben képviselt valamely szakma mindegyik - természetes személy vagy jogi személy - tagja éves hozzájárulást köteles fizetni.
(14)
A Val'Hor keretében kötött szakmaközi finanszírozási megállapodást először 2005. április 12-én terjesztették ki egyéves időtartamra a Mezőgazdasági, Élelmezésügyi, Halászati és Vidékügyi Minisztérium (Ministère de l'agriculture, de l'alimentation, de la pêche et de la ruralité) rendeletével, melyet 2005. május 12-én tettek közzé a Francia Köztársaság Hivatalos Lapjában. Második alkalommal a Francia Köztársaság Hivatalos Lapjában 2006. december 8-án közzétett 2006. november 16-i rendelettel terjesztették ki egyéves időtartamra.
(15)
A 2008. február 21-i szakmaközi megállapodás rendelkezéseit a Francia Köztársaság Hivatalos Lapjában 2008. április 11-én közzétett 2008. március 31-i rendelettel kiterjesztették a szövetséget alkotó szakmák összes szereplőjére a 2007. július 1-jétől2008. június 30-ig terjedő időszakra vonatkozóan. A 2008. július 22-i szakmaközi megállapodás rendelkezéseit a Francia Köztársaság Hivatalos Lapjában 2008. szeptember 25-én közzétett 2008. szeptember 16-i rendelettel 2010. június 30-ig kiterjesztették. A 2008. július 22-i szakmaközi megállapodás rendelkezéseit a Francia Köztársaság Hivatalos Lapjában 2010. június 8-án közzétett 2010. május 27-i rendelettel kiterjesztették a 2010. július 1-jétől2011. június 30-ig terjedő kampányra. Végül a 2011. szeptember 12-i szakmaközi megállapodás rendelkezéseit a Francia Köztársaság Hivatalos Lapjában 2011. október 15-én közzétett 2011. október 3-i rendelettel 2014. június 30-ig kiterjesztették.
(16)
A francia hatóságok által 2007. október 17-én benyújtott információk szerint a kertészetekből és csemetekertekből származó dísznövények ágazatához és a tájépítészeti ágazathoz tartozó vállalkozásokra vonatkozóan bevezetett kötelező önkéntes hozzájárulás célja az volt, hogy lehetővé tegye a kertészet, a virágkertészet és a tájépítészet, valamint ezek termékeinek és szakmáinak a belső és külső piacokon történő kollektív előmozdításához szükséges intézkedések és eszközök bevezetését; a kínálat, a kereslet és a piaci mechanizmusok megismerését; a piac működésének, irányításának és átláthatóságának javítását; a termékminőséget; az ágazaton belül a gyakorlatok és a szakmaközi kapcsolatok szervezését és javítását; képzési, alkalmazott kutatási, kísérleti és fejlesztési programok megvalósítását; valamint a szövetség működését.
AZ ÁLLAM SZEREPE
(17)
A francia állam az 1998. augusztus 13-i rendelettel ismerte el a Val'Hort a francia mezőgazdasági törvénykönyv L.632-1. cikke szerinti szakmaközi szervezetként.
(18)
A Val'Hor működését, feladatköreit és összetételét az Alapszabály szabályozza. E szakmaközi szervezet elismeréséhez az illetékes hatóságoknak különféle kritériumok teljesülését kellett ellenőrizniük, többek között azt, hogy az Alapszabály megfeleljen a törvénynek (a mezőgazdasági törvénykönyv L.632-1. cikkének), hogy a Val'Hort alkotó szervezetek reprezentatív szervezetek legyenek és megfeleljenek a nemzeti és közösségi szakpolitikai céloknak. Fennállását, feladatait és működését a mezőgazdasági törvénykönyv L. 631-1. és azt követő cikkei szabályozzák.
(19)
A francia hatóságok szerint 2007-ig a Val'Horba tömörült szakmák tagjai által befizetett kötelező önkéntes hozzájárulások voltak a szakmaközi szervezet egyedüli forrásai. Bár a Val'Hor magánjogi jogi személy és finanszírozását az érintett ágazat hozzájárulásai biztosítják, a kötelező önkéntes hozzájárulások rendszerének működéséhez állami beavatkozásra van szükség. Miniszteri rendeletre vagy határozatra van tehát szükség ahhoz, hogy a kötelező önkéntes hozzájárulásokat az egész szakmaközi szervezet számára kötelezővé tegyék.
(20)
A Val'Horral konzultációt lehet folytatni a szövetséget érintő ágazatpolitikai irányvonalakkal és intézkedésekkel kapcsolatban (a mezőgazdasági törvénykönyv L. 632-2-1. cikke).
NEMZETI JOGALAP
(21)
A mezőgazdasági törvénykönyv hatodik könyvének III. címe (L. 631-1-L. 632-13. cikk). A szakmaközi megállapodások kiterjesztésére vonatkozó tárcaközi rendeletek (lásd a 13. és 14. pontot); szakmaközi megállapodások (lásd a 10-12. pontot).
AZ INTÉZKEDÉS
(22)
A kötelező önkéntes hozzájárulásból származó bevételt a kertészeti ágazat javát szolgáló intézkedésekre használják fel, amelyek az alábbi három kategória egyikébe sorolhatók: promóciós intézkedések, kutatás-fejlesztési intézkedések, technikai segítségnyújtási intézkedések.
(23)
A francia hatóságok hangsúlyozzák, hogy a finanszírozásokat soha nem használják fel a vállalkozások kiadásaira, bármilyen szakmai csoporthoz tartozzanak is, hanem kizárólag kollektív jellegű műveletekre szolgálnak.
III. A HIVATALOS VIZSGÁLATI ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁHOZ VEZETŐ OKOK
(24)
A Bizottság azért indította meg az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdésében meghatározott eljárást, mert úgy ítélte meg, hogy a beszedett hozzájárulások adójellegű járuléknak, azaz állami forrásnak minősülnek, és hogy a szakmaközi szervezetek intézkedései állami intézkedésnek tekinthetők. A Bizottság többek között a Pearle-ügyben hozott ítélet (2) értelmezésére alapította véleményét, és úgy vélte, hogy az intézkedés nem felel meg a Bíróság által ebben az ügyben megállapított összes feltételnek, különösen azért, mert a szakmaközi szervezet elismerésén keresztül történő kormányzati jóváhagyás a hozzájárulások elfogadásának előfeltételét képezte, és mert magukhoz a hozzájárulásokhoz is hatósági aktusra (tárcaközi rendeletre) volt szükség ahhoz, hogy azok teljes körűen érvényre jussanak (3).
IV. A FRANCIA HATÓSÁGOK ÉSZREVÉTELEI A HIVATALOS ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁVAL KAPCSOLATBAN
(25)
2012. március 14-én megküldött elektronikus levelükben a francia hatóságok vitatták az Európai Bizottság azon álláspontját, miszerint a Val'Hor által a kötelező önkéntes hozzájárulások bevételeiből végrehajtott intézkedések az államnak tulajdoníthatók és finanszírozásuk az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami forrásból történik.
(26)
A francia hatóságok szerint az e szakmaközi szervezet által végrehajtott intézkedések megfelelnek a Pearle-ítéletben meghatározott követelményeknek, tehát nem képezik részét állami támogatásnak. A Val'Hor szövetség ugyanis a társulási szerződésről szóló 1901. július 1-jei francia törvény által szabályozott magánjogi jogi személy. A szövetség szabad elhatározásból jött létre 1997. május 28-án a kertészeti és tájépítészeti ágazatok dísznövény-termesztését, -értékesítését és -hasznosítását leginkább képviselő szervezetek kezdeményezésére. A mezőgazdasági törvénykönyv L.632-1. cikke értelmében a szövetséget a Francia Köztársaság Hivatalos Lapjában 1993. szeptember 3-án közzétett, 1998. augusztus 13-i rendelettel ismerték el. Az elismerés megadásához a közigazgatási hatóság mindössze azt ellenőrizte, hogy a Val'Hor létrehozását kezdeményező szakmai szervezetek reprezentatívak-e, és hogy a szakmaközi szervezet azt a célt szolgálja-e, hogy az ágazat magánvállalkozásainak gazdasági érdekét szolgáló kollektív intézkedéseket hajtson végre.
(27)
A francia hatóságok hozzátették, hogy a mezőgazdasági törvénykönyv L. 632-3. és L. 632-6. cikke értelmében a Val'Hor által az őt alkotó szakmai szervezetek egyhangú döntése alapján kötött szakmaközi megállapodások az ágazat összes szakmai szereplője számára kötelezővé tehetők és a kötelező önkéntes hozzájárulásokból finanszírozhatók, amennyiben e megállapodások közös intézkedéseket vagy közös érdeket célzó intézkedéseket irányoznak elő. A közigazgatási hatóság csupán azt ellenőrzi, hogy a megállapodás megfelel-e a nemzeti és az uniós jogszabályoknak, és hogy az összegyűjtött kötelező önkéntes hozzájárulásokból származó bevételekből rendszeresen finanszíroznak-e olyan intézkedéseket, amelyeket maga a szakmaközi szervezet határozott meg az egész ágazat érdekében. Tehát a közigazgatási hatóság a Val'Hor összetételét, szervezetét és működési módját tekintve semmilyen szerepet nem játszik. A Val'Hor tehát teljesen önállóan határozhatja meg azokat a szakmaközi intézkedéseket, amelyeket végre kíván hajtani.
(28)
A francia hatóságok tehát megállapították, hogy a Val'Hor által végrehajtott szakmaközi intézkedések nem szolgálnak eszközként valamely állami politika végrehajtásához, mivel az állam soha nem rendelkezik hatáskörrel arra, hogy a kötelező önkéntes hozzájárulásoknak az intézkedések finanszírozására történő felhasználását irányítsa.
(29)
A Bizottságnak az intézkedésre vonatkozó azon álláspontjával kapcsolatban, amely szerint a kötelező önkéntes hozzájárulások és az azokból származó bevételek felhasználása megkülönböztetést jelent a exportált vagy importált termékekkel szemben, valamint azzal a kérdéssel kapcsolatban, hogy fennáll-e a veszélye, hogy ez a finanszírozási mód torzítja a tagállamok közötti versenyt, a francia hatóságok jelezték, hogy mivel a Val'Hor szakmaközi szervezet által elhatározott hozzájárulások alapja csak a létesítmény területétől vagy munkavállalóinak számától függ, a kötelező önkéntes hozzájárulásokat nem az importált vagy exportált termékek után szedik be. A szakmaközi intézkedéseknek a kötelező önkéntes hozzájárulásokból történő finanszírozása tehát nem tesz megkülönböztetést a nemzeti termékek és az importált vagy exportált termékek között, és nem idéz elő versenytorzulást.
(30)
Végezetül a francia hatóságok emlékeztetnek arra, hogy mivel a kötelező önkéntes hozzájárulásokat nem az importált termékek után szedik be, minden körülmények között úgy vélik, hogy az azokból finanszírozott intézkedések az Európai Bizottság 2008. december 10-i C(2008) 7846. sz. határozatának hatálya alá tartoznak, amelyben a Bizottság elismeri, hogy a bejelentett támogatási program összeegyeztethető a belső piaccal.
V. AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁVAL KAPCSOLATBAN
(31)
A Bizottság 2012. április 4-én észrevételeket kapott az egyik érdekelt harmadik féltől az eljárás megindításával kapcsolatban.
(32)
Ezekben az észrevételekben az érdekelt fél azon rendszerek bevezetésével kapcsolatban vet fel kérdést, amelyeknél a Val'Hor szakmaközi szervezet egyszerre kezdeményező, jogalkotó és a pénzügyi ellentételezések beszedője. Ezek a kérdések a szakmaközi szervezet alapszabályának elolvasásakor merültek fel, amely pontosan meghatározza a szakszervezetek képviseletét, és a szakmaközi szervezet hozzáférését kizárólag néhány megfelelő méretű vállalkozás képviselőire korlátozza.
(33)
A Bizottság 2012. április 5-én észrevételeket kapott egy másik érdekelt harmadik féltől az eljárás megindításával kapcsolatban.
(34)
Ezekben az észrevételekben az érdekelt fél teljes mértékben egyetért a Bizottságnak a kötelező önkéntes hozzájárulások minősítésével kapcsolatos elemzésével, és úgy véli, hogy azok ellentétesek az EUMSZ 110. cikkével. Az érdekelt fél felhívja a Bizottság figyelmét a kötelező önkéntes hozzájárulások teljesen jogellenes jellegére, valamint a nemzeti bíróságoknak e jogellenesség szankcionálásával kapcsolatos szerepére, amelynek a befizetett kötelező önkéntes hozzájárulások teljes visszafizetéséhez való jog elismerésében kellene konkretizálódnia.
(35)
A Bizottság 2012. április 6-án észrevételeket kapott egy harmadik érdekelt harmadik féltől az eljárás megindításával kapcsolatban.
(36)
Ezekben az észrevételekben az érdekelt fél vitatja a Bizottság azon elemzését, amely szerint a Val'Hor által végrehajtott intézkedések állami intézkedésnek minősíthetők és a forrásait állami forrásoknak kellene tekinteni, mivel az állam csak a törvényességet, nem pedig a szakmaközi szervezet által követett politikának való megfelelőséget ellenőrzi.
(37)
2012. július 10-i levelükben a francia hatóságok átadták az érdekelt harmadik felek által benyújtott észrevételekkel kapcsolatos megjegyzéseiket, és megállapították, hogy a harmadik felek által továbbított észrevételek nem alkalmasak arra, hogy megkérdőjelezzék a francia hatóságok által a Bizottságnak továbbított észrevételeket.
VI. ÉRTÉKELÉS
(38)
A Bizottság elöljáróban megjegyzi, hogy a szóban forgó kertészeti ágazat javára végzett reklám vagy promóciós intézkedések egy részét a France-Agrimer (a továbbiakban: „FAM”) támogatásokból finanszírozták a Bizottságnak N 671/07 és XA 220/07 számon bejelentett támogatási programok keretében (ez utóbbi egy mentesített támogatásnak felel meg). Ez a határozat nem sérti az e támogatások állami támogatás jellegével kapcsolatban már elvégzett értékelést. Továbbá a határozat nem dönt azoknak az ágazatnak nyújtott esetleges támogatásoknak a támogatás jellegéről, amelyeket nem egy konkrét intézkedésre fordítottak, hanem a Val'Hor szakmaközi szervezet költségvetésébe fizettek be.
(39)
A Bizottság tehát a továbbiakban annak vizsgálatára szorítkozik, hogy a szóban forgó intézkedések kötelező önkéntes hozzájárulásokból történő finanszírozása állami támogatásnak minősül-e.
VI.1. A támogatás megléte
(40)
Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése kimondja, hogy „a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet”.
(41)
Ezért ahhoz, hogy a vizsgált intézkedéseket állami támogatásnak lehessen minősíteni, az államnak tulajdoníthatónak kell lenniük és azokat állami forrásból kell finanszírozni.
(42)
A szakmaközi szervezetek rendszerével és a kötelező önkéntes hozzájárulások természetével kapcsolatban a Bizottság annak érdekében, hogy meg tudja határozni, vajon a hozzájárulások állami forrásnak minősülhetnek-e, többek között a Bíróság által a C-677/11. számú „Doux Élevages”-ügyben 2013. május 30-án hozott ítélet fényében vizsgálta meg a szóban forgó intézkedést.
A Bíróság által a Doux Élevages-ítéletben elfogadott megoldás
(43)
A „Doux Élevages”-ügyben a Bíróság az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének és különösen a kötelezővé tett önkéntes hozzájárulásokat magukban foglaló esetekben az „állami forrás” fogalmának értelmezésére vonatkozó előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésre adott választ.
(44)
A Bíróság meghozta ítéletét és megállapította, hogy valamely nemzeti hatóság olyan határozata, amely egy mezőgazdasági ágazat valamennyi szakmai szereplőjére kiterjeszt egy olyan megállapodást, amely - az alapeljárás tárgyát képező szakmaközi megállapodáshoz hasonlóan - hozzájárulást vezet be valamely, a nemzeti hatóság által elismert szakmaközi szervezet keretében, és ezáltal azt kötelezővé teszi annak érdekében, hogy lehetővé tegye a kommunikációs, promóciós, külső kapcsolatokra vonatkozó, minőségbiztosítási, kutatási és az ágazat érdekeinek védelmét szolgáló fellépések végrehajtását, nem minősül állami támogatás elemének.
(45)
Ítéletében a Bíróság úgy ítélte meg, hogy a szóban forgó hozzájárulások olyan piaci magánszereplőktől származnak, amelyek az érintett piacon gazdasági tevékenységet folytatnak, amiből az következik, hogy ez a mechanizmus nem jár együtt az állami források közvetlen vagy közvetett átruházásával. Az e hozzájárulások befizetésével létrehozott alap egyáltalán nem megy át az állami költségvetésen vagy más közjogi szerven, és az állam semmilyen címen nem mond le egyetlen olyan állami forrásról sem - mint például adókról, illetékekről, járulékokról vagy egyéb befizetésekről -, amelyet a nemzeti szabályozás szerint az állami költségvetésbe kellett befizetni.
(46)
A Bíróság véleménye szerint e hozzájárulások mindvégig megőrzik magánjogi jellegüket és a nemzeti hatóságok a gyakorlatban nem használhatják az alapeljárás tárgyát képező hozzájárulásokból eredő forrást bizonyos vállalkozások támogatására. Az érintett szakmaközi szervezetek döntenek e források felhasználásáról, amelyek teljes mértékben a saját maguk által meghatározott célokra szolgálnak. Továbbá e források nincsenek folyamatosan állami ellenőrzés alatt, és nem állnak a hatóságok rendelkezésére.
(47)
Azzal az esetleges befolyással kapcsolatban, amelyet a tagállam gyakorolhat a szakmaközi szervezet működésére azon döntésével, hogy valamely szakmaközi megállapodást egy ágazat valamennyi szakmai szereplőjére kiterjeszti, a Bíróság úgy véli, hogy az nem módosíthatja a fenti megállapításokat. A Bíróság ugyanis hangsúlyozta, hogy a szóban forgó szabályozás nem jogosítja fel az illetékes hatóságot arra, hogy a források kezelését irányítsa vagy befolyásolja.
(48)
Ezen túlmenően a hatáskörrel rendelkező nemzeti bíróságok ítélkezési gyakorlata szerint a mezőgazdasági törvénykönyvnek valamely szakmaközi szervezet keretében hozzájárulásokat bevezető megállapodás kiterjesztésére irányadó rendelkezései nem jogosítják fel a hatóságokat arra, hogy a kötelező önkéntes hozzájárulásokat bármely más, a szabályszerűségi és a törvényességi vizsgálattól eltérő vizsgálatnak vessék alá. A hatóságok csak „eszközként” szolgálnak arra, hogy a szakmaközi szervezetek által a saját maguk által meghatározott célok elérése érdekében bevezetett hozzájárulásokat kötelezővé tegyék. A Bíróság továbbá kiemelte, hogy a szakmaközi szervezetek által használt magánforrások nem válnak „állami forrássá” egyszerűen azért, mert az esetlegesen állami költségvetésből származó összegekkel együtt használják fel azokat.
(49)
Másrészt a Bíróság megállapította, hogy sem az állam azon hatásköre, hogy a mezőgazdasági törvénykönyv L. 632-1. cikke értelmében elismerjen egy szakmaközi szervezetet, sem ezen állam azon hatásköre, hogy e törvénykönyv L. 632-3. és L. 632-4. cikkének megfelelően egy szakmaközi megállapodást valamely ágazat valamennyi szakmai szereplőjére kiterjesszen, nem enged arra következtetni, hogy az érintett szakmaközi szervezet által megvalósított fellépések az államnak tulajdoníthatók lennének.
(50)
Az eljárást megindító határozatában a Bizottság kifejezetten olyan érvelésekre alapította az állami támogatás meglétére és különösen az állami források igénybevételére és az intézkedések államnak tulajdoníthatóságára vonatkozó értékelését, amelyeket a fent említett „Doux Élevages”-ítéletben a Bíróság megcáfolt.
A Doux Élevages ítélkezési gyakorlatának alkalmazása a jelen ügyre
(51)
A Val'Hor szakmaközi szervezettel kapcsolatban: mint a többi franciaországi szakmaközi szervezet esetében is, a Val'Hor fennállásához, feladatköreihez és működéséhez állami hatóság általi elismerésre van szükség. A szervezet ugyanakkor továbbra is magánjogi jogi személy, amely nem képezi részét az állami közigazgatásnak, tekintve, hogy az állam szerepe a szervezet elismerésére és a szervezet által a saját hatáskörében megkötött megállapodások kiterjesztésére korlátozódik, ahogyan az a francia hatóságok által megadott információkból kiderül.
(52)
A kötelező önkéntes hozzájárulásokkal kapcsolatban: a mezőgazdasági törvénykönyv L. 632-6. cikke értelmében a hozzájárulások kötelező jellegük ellenére továbbra is magánjogi követeléseknek tekintendők. A hozzájárulások nem mennek át sem az állami költségvetésen, sem valamely közjogi szerven, sem a hatóságok által ellenőrzött valamely alapon. A mezőgazdasági törvénykönyv cikkeiből ugyanis az derül ki, hogy az állam szerepe a megállapodások kiterjesztésére korlátozódik, míg a hozzájárulások mértékének meghatározásáért és a hozzájárulásoknak a saját maga által meghatározott célokra történő felhasználásáért továbbra is a szakmaközi szervezet, jelen esetben a Val'Hor felel.
(53)
A szakmaközi szervezetek által - többek között a végrehajtott intézkedések révén - elérendő, fent említett célokkal kapcsolatban a Bíróság a „Doux Élevages”-ügyben kiemelte, hogy a mezőgazdasági törvénykönyv L. 632-3. cikke nagy általánosságban és nem taxatív jelleggel sorolja fel azokat a célkitűzéseket, amelyeket egy szakmaközi megállapodásnak előtérbe kell helyeznie ahhoz, hogy azt a hatáskörrel rendelkező hatóság kiterjeszthesse, tehát az ilyen megállapodás kiterjesztését nem teszi függővé a hatóságok által rögzített és meghatározott konkrét politikai cél követésétől.
(54)
A „Doux Élevages”-ítéletből következik, hogy a nemzeti hatóságok a gyakorlatban nem használhatják a szóban forgó hozzájárulásokból eredő forrást bizonyos vállalkozások támogatására. Az érintett szakmaközi szervezet dönt e források felhasználásáról, amelyek teljes mértékben a saját maga által meghatározott célokra szolgálnak. Továbbá e források nincsenek folyamatosan állami ellenőrzés alatt, és nem állnak a hatóságok rendelkezésére. A szóban forgó szabályozás nem jogosítja fel az illetékes hatóságot arra, hogy a források kezelését irányítsa vagy befolyásolja. Ahogyan azt a Bíróság emellett leszögezte, az esetleges befolyás, amelyet a tagállam gyakorolhat a szakmaközi szervezet működésére azon döntésével, hogy valamely szakmaközi megállapodást egy ágazat valamennyi szakmai szereplőjére kiterjeszti, nem módosíthatja a fenti megállapításokat.
(55)
Mivel a Bíróság hangsúlyozta, hogy a szakmaközi szervezetek által használt magánforrások nem válnak „állami forrássá” egyszerűen azért, mert az esetlegesen állami költségvetésből származó összegekkel együtt használják fel azokat, pusztán az a tény, hogy egyes érintett intézkedéseket FAM-támogatásokból is finanszíroznak, nem teszi lehetővé, hogy a szóban forgó kötelező önkéntes hozzájárulásokat állami forrásnak minősítsék, mivel nincs arra utaló jel, hogy ezek a támogatások lehetővé tették volna, hogy az állam kellő ellenőrzést gyakorolhasson a kötelező önkéntes hozzájárulások beszedéséből származó források felett.
(56)
Ezenfelül a Bíróság megállapította, hogy sem az állam azon hatásköre, hogy a mezőgazdasági törvénykönyv L. 632-1. cikke értelmében elismerjen egy szakmaközi szervezetet, sem ezen állam azon hatásköre, hogy e törvénykönyv L. 632-3. és L. 632-4. cikkének megfelelően egy szakmaközi megállapodást valamely ágazat valamennyi szakmai szereplőjére kiterjesszen, nem enged arra következtetni, hogy az érintett szakmaközi szervezet által megvalósított fellépések az államnak tulajdoníthatók lennének.
(57)
A fenti bekezdésekben említett okok miatt a Bizottság úgy véli, hogy a Val'Hor szakmaközi szervezet által végrehajtott szóban forgó intézkedések kötelező önkéntes hozzájárulásokból történő finanszírozása nem állami forrásokból származik és ezért nem minősül állami támogatásnak.
VII. KÖVETKEZTETÉS
(58)
Ebből következik, hogy a kötelező önkéntes hozzájárulásokból történő finanszírozás nem minősül az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak.
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
1. cikk
A Val'Hor szakmaközi szervezet által végrehajtott promóciós, reklám, technikai segítségnyújtási és kutatás-fejlesztési intézkedéseknek a 2005. és 2014. közötti időszakban kötelező önkéntes hozzájárulásokból történő finanszírozása nem minősül az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak, nem érintve azt a kérdést, hogy a valamely szakmaközi szervezetnek nyújtott állami támogatások az érintett ágazatnak nyújtott támogatásnak minősülnek-e, vagy hogy az ilyen intézkedésekhez nyújtott támogatások állami támogatásnak minősülnek-e.
2. cikk
Ennek a határozatnak a Francia Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2014. április 9-én.