РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1230/2012 НА КОМИСИЯТА
от 12 декември 2012 година
за прилагане на Регламент (ЕО) № 661/2009 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с изискванията за одобрение на типа по отношение на масите и размерите на моторните превозни средства и техните ремаркета и за изменение на Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 661/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно изискванията за одобрение на типа по отношение на общата безопасност на моторните превозни средства, техните ремаркета и системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за тях (1), и по-специално член 14, параграф 1, буква а) от него,
като взе предвид Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 г. за създаване на рамка за одобрение на моторните превозни средства и техните ремаркета, както и на системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за такива превозни средства (Рамкова директива) (2), и по-специално член 39, параграфи 2, 3 и 5 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 661/2009 е отделен регламент за целите на одобрението на типа, предвидено в Директива 2007/46/ЕО.
(2)
С Регламент (ЕО) № 661/2009 се отменят Директива 92/21/ЕИО на Съвета от 31 март 1992 г. относно масите и размерите на моторните превозни средства от категория M1 (3) и Директива 97/27/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юли 1997 г. относно масите и размерите на някои категории моторни превозни средства и техните ремаркета и за изменение на Директива 70/156/ЕИО (4). Изискванията към масите и размерите на моторните превозни средства и техните ремаркета, определени в посочените директиви, следва да се включат в настоящия регламент, а при необходимост - да се изменят, за да се адаптират към развитието на техническите и научните познания.
(3)
С Регламент (ЕО) № 661/2009 са определени основните разпоредби относно изискванията за одобрение на типа на моторните превозни средства и техните ремаркета по отношение на масите и размерите им. Поради това е необходимо също така да се определят специфичните процедури, изпитвания и изисквания за това одобрение на типа.
(4)
В Директива 96/53/ЕО на Съвета от 25 юли 1996 г. относно максимално допустимите размери в националния и международен трафик на някои пътни превозни средства, които се движат на територията на Общността, както и максимално допустимите маси в международния трафик (5) са установени определени допустими максимални размери в националния и международния трафик в държавите членки. Поради това за целите на конструирането на превозните средства е важно да се вземат предвид размерите, които вече са хармонизирани в Съюза, за да се насърчи и гарантира свободното движение на стоки.
(5)
С Директива 97/27/ЕО се даде възможност на държавите членки да издават ЕО одобрение на типа за превозните средства с външни размери, които не отговарят на допустимите максимални размери, предвидени в същата директива. С нея също така се даде възможност на държавите членки да отказват регистрация на превозните средства, за които е било издадено ЕО одобрение на типа, когато външните размери не отговарят на изискванията съгласно тяхното национално законодателство. Важно е да се запази възможността за издаване при определени условия на одобрение на типа на превозни средства, които надвишават допустимите гранични стойности, когато се докаже, че това е в интерес на пътния трафик и околната среда в държавите членки, където пътната инфраструктура позволява одобрението на такива превозни средства. По тази причина следва да се гарантира възможността за одобрение на такива превозни средства в рамките на схеми за одобрение на типа на превозни средства, произвеждани в малки серии, или в рамките на схеми за индивидуално одобрение, при условие че броят на превозните средства, които могат да се ползват от дерогация съгласно член 23 от Директива 2007/46/ЕО по отношение на допустимите максимални размери, се ограничава до този, който е необходим за целите на настоящия регламент. Поради това приложение XII към Директива 2007/46/ЕО следва съответно да се измени, за да се включат тези ограничения по отношение на броя.
(6)
В Директива 96/53/ЕО са определени допустимите максимални маси, които са приложими само при международен трафик. Посочената директива обаче дава възможност на държавите членки да продължават да прилагат националното си законодателство по отношение на националния трафик. Вследствие на това, за целите на движението в държавите членки не изглежда, че хармонизирането на технически допустимата максимална маса с товар и технически допустимата максимална маса на осите или група оси е осъществимо в краткосрочен план. Независимо от това, поради съществуването на нехармонизирани правила във връзка с изграждането на пътната инфраструктура е целесъобразно да се изисква от държавите членки да определят регистрационните/експлоатационните допустими максимални маси за превозните средства, които са разрешени за националния или международния трафик съгласно Директива 96/53/ЕО, и да установят процедура за определянето на тези маси.
(7)
С оглед на опита, придобит при прилагането на законодателството на Съюза относно масите и размерите на превозните средства, е необходимо да се осигурят ясно определени понятия. Някои от тези понятия вече са определени в директиви 97/27/ЕО и 92/21/ЕИО. С оглед на съгласуваността е целесъобразно да се включат тези определения в настоящия регламент и ако е необходимо - да се адаптират към развитието на техническите и научните познания.
(8)
Предвид на това, че определението на действителната маса на отделно превозно средство е включено в настоящия регламент, и за да се избегне объркване при попълване на сертификата за съответствие, е необходимо съответно да се измени приложение IХ към Директива 2007/46/ЕО.
(9)
Тъй като в Бялата книга „Пътна карта за постигането на Единно европейско транспортно пространство - към конкурентоспособна транспортна система с ефективно използване на ресурсите“ (6) се подчерта необходимостта от подобряване на аеродинамичните показатели на пътните превозни средства и тъй като научните изследвания показаха, че разходът на гориво на моторните превозни средства, а оттам - и емисиите на CO2, могат значително да се намалят чрез монтиране на аеродинамични устройства на превозните средства, е важно да се даде възможност за оборудването на превозните средства с такива устройства. Предвид на това, че аеродинамичните устройства се състоят от допълнителни елементи, които поради конструкцията си се издават извън най-външната задна или странична част на превозните средства, те следва да се включат в списъка на устройствата и оборудването, които не се вземат предвид при определяне на външните размери. От основно значение обаче е да се ограничи тяхното издаване отзад и отстрани на превозното средство по такъв начин, че да няма отражение върху безопасността по пътищата и върху възможността за интермодален транспорт. Поради това необходимите технически изисквания следва да се установят в настоящия регламент.
(10)
Софтуерът, с който разполагаме понастоящем, позволява използването на методи за виртуално изпитване на базата на компютърни техники. С оглед на това, че тези техники дават възможност за по-лесно изпитване при по-голяма ефективност на разходите, е целесъобразно да се предвиди възможността за използването им при проверката дали дадено превозно средство може да завива във всяка посока по кръгова траектория от 360° и при измерването на максималната описвана повърхност върху пътя при завиване на превозното средство в рамките на тази траектория. Поради това е също така необходимо да се добави настоящият регламент към списъка на регулаторните актове, включен в приложение ХVI към Директива 2007/46/ЕО.
(11)
За да се гарантира доброто функциониране на системата за одобрение на типа, е целесъобразно да се актуализират приложенията към Директива 2007/46/ЕО.
(12)
Поради това приложения I, III, IX, ХII и ХVI към Директива 2007/46/ЕО следва да бъдат съответно изменени. Тъй като разпоредбите на приложение ХII са достатъчно подробни и не налагат по-нататъшни мерки за транспониране от страна на държавите членки, е целесъобразно те да се заменят с регламент в съответствие с член 39, параграф 8 от Директива 2007/46/ЕО.
(13)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Техническия комитет по моторните превозни средства,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се определят изискванията за ЕО одобрение на типа на моторните превозни средства и техните ремаркета по отношение на масите и размерите им.
2. Настоящият регламент се прилага за некомплектувани, комплектувани и напълно комплектувани превозни средства от категории M, N и O.
Член 2
Определения
В допълнение към определенията, установени в Директива 2007/46/ЕО и Регламент (ЕО) № 661/2009, за целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„тип превозно средство“ са превозните средства, спадащи към група, която е определена в част Б от приложение II към Директива 2007/46/ЕО;
2)
„стандартно оборудване“ е базовата конфигурация на превозно средство, оборудвано с всички елементи, изисквани съгласно регулаторните актове по приложения IV и ХI към Директива 2007/46/ЕО, включително всички елементи, монтирани без да се налага установяването на допълнителни спецификации по отношение на конфигурацията или оборудването;
3)
„незадължително оборудване“ са всички елементи с възможност за поръчване от клиента, които не са включени в стандартното оборудване и които се монтират на превозното средство на отговорността на производителя;
4)
„маса в готовност за движение“
а)
в случай на моторно превозно средство е:
масата на превозното средство с резервоара(ите) си за гориво, напълнен най-малко до 90 % от капацитета си, включително масата на водача, горивото и течностите, като превозното средство е с монтирано стандартно оборудване съгласно спецификациите на производителя, и масата на каросерията, кабината, теглително-прикачното устройство, резервното(ите) колело(а) и инструментите, ако моторното превозно средство е оборудвано с тях;
б)
в случай на ремарке е:
масата на превозното средство, включително горивото и течностите, с монтирано стандартно оборудване съгласно спецификациите на производителя, и масата на каросерията, допълнителното(ите) теглително-прикачно(и) устройство(а), резервното(ите) колело(а) и инструментите, ако моторното превозно средство е оборудвано с тях;
5)
„маса на незадължителното оборудване“ е масата на оборудването, което може да се монтира на превозното средство в допълнение към стандартното оборудване съгласно спецификациите на производителя;
6)
„действителна маса на превозното средство“ е масата в готовност за движение плюс масата на незадължителното оборудване, монтирано на съответното превозно средство;
7)
„технически допустима максимална маса с товар (М)“ е максималната маса на превозно средство, базирана на неговата конструкция и експлоатационните му характеристики; технически допустимата маса с товар на ремарке или полуремарке включва статичното натоварване, предавано на теглещото превозно средство, когато е прикачено;
8)
„технически допустима максимална маса с товар на състав от превозни средства (МС)“ е пълната маса на състав от превозни средства, включващ моторното превозно средство и неговото ремарке или ремаркета, базирана на неговата конструкция и експлоатационните му характеристики, или е пълната маса на състав от превозни средства, включващ влекач и полуремарке;
9)
„технически допустима максимална теглена маса (TM)“ е максималната маса на едно или повече ремаркета, които могат да се прикачат към теглещо превозно средство, и съответства на общото натоварване, което колелата на ос или група оси на ремаркето, прикачено към теглещото превозно средство, предават на пътя;
10)
„ос“ е общата ос на въртене на две или повече колела, независимо дали е задвижвана от двигател, или е свободно въртяща, и независимо дали е в една или повече части, разположени в една и съща равнина, която е перпендикулярна на надлъжната осова линия на превозното средство;
11)
„група оси“ са няколко оси с разстояние помежду им, ограничено до едно от разстоянията между осите, посочени като разстояние „d“ в приложение I към Директива 96/53/ЕО, и които си взаимодействат поради специфичната конструкция на окачването;
12)
„единична ос“ е ос, която не може да се счита за част от група оси;
13)
„технически допустима максимална маса на оста (m)“ е масата, съответстваща на допустимото максимално вертикално статично натоварване, предавано на пътя от колелата на оста, в зависимост от конструкцията на оста и превозното средство и техните експлоатационни характеристики;
14)
„технически допустима максимална маса на група оси (μ)“ е масата, съответстваща на допустимото максимално вертикално статично натоварване, предавано на пътя от колелата на групата оси, в зависимост от конструкцията на групата оси и превозното средство и техните експлоатационни характеристики;
15)
„теглително-прикачно устройство“ е механично устройство, включително частите, определени в точки 2.1 - 2.6 от Правило 55 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) „Единни предписания относно одобрение на части на механични теглително-прикачни устройства за състав от превозни средства“ (7), и късо теглително-прикачно устройство, определено в точка 2.1.1 от Правило № 102 на ИКЕ на ООН „Единни разпоредби относно одобряването на: I. Късо теглително-прикачно устройство (КТПУ) II. Превозни средства по отношение на монтирането на одобрен тип КТПУ (8);
16)
„точка на прикачване“ е центърът на захващане на теглително-прикачното устройство, монтирано към тегленото превозно средство, в теглително-прикачното устройство, монтирано към съответното теглещо превозно средство;
17)
„маса на теглително-прикачното устройство“ е масата на самото теглително-прикачно устройство и на частите, необходими за прикачването му към превозното средство;
18)
„технически допустима максимална маса в точката на прикачване“:
а)
в случай на теглещи превозни средства е масата, съответстваща на допустимото максимално вертикално статично натоварване в точката на прикачване (стойност „S“ или „U“) на съответното теглещо превозно средство в зависимост от конструкцията на теглително-прикачното устройство и теглещото превозно средство;
б)
в случай на полуремаркета, ремаркета с централна ос и ремаркета с твърд теглич е масата, съответстваща на допустимото максимално статично вертикално натоварване (стойност „S“ или „U“), предавано от ремаркето на теглещото превозно средство в точката на прикачване в зависимост от конструкцията на теглително-прикачното устройство и ремаркето;
19)
„маса на пътниците“ е стандартна маса в зависимост от категорията превозно средство, умножена по броя на местата за сядане, включително местата за сядане за членовете на екипажа и броя на местата за правостоящи пътници, но без водача;
20)
„маса на водача“ е маса 75 kg в базовата точка на седалката на водача;
21)
„маса на товара“ e разликата между технически допустимата максимална маса с товар и масата в готовност за движение, увеличена с масата на пътниците и масата на незадължителното оборудване;
22)
„дължина“ е размерът, определен в точки 6.1.1, 6.1.2 и 6.1.3 от стандарт ISO 612:1978; това определение се прилага и към съчленени превозни средства от две или повече секции;
23)
„широчина“ е размерът, определен в точка 6.2 от стандарт ISO 612:1978;
24)
„височина“ е размерът, определен в точка 6.3 от стандарт ISO 612:1978;
25)
„колесна база“ е:
а)
размерът, посочен в точка 6.4.1 от стандарт ISO 612:1978;
б)
за ремаркета с централна ос, които имат една ос - хоризонталното разстояние между вертикалната ос на теглително-прикачното устройство и центъра на оста;
в)
за ремаркета с централна ос, които имат повече от една ос - хоризонталното разстояние между вертикалната ос на теглително-прикачното устройство и центъра на първата ос;
26)
„разстояние между осите“ е разстоянието между две последователни оси, определено в точка 6.4 от стандарт 612:1978, в случай на превозни средства с повече от две оси; ако превозното средство има само две оси или в случай на полуремаркета, ремаркета с теглич и ремаркета с твърд теглич, разстоянието, посочено в точка 6.4.2 от стандарт ISO 612:1978, има значението на „колесна база“, както е определено в точка 25;
27)
„колея“ е разстоянието, определено в точка 6.5 от стандарт ISO 612:1978;
28)
„надвес на седлото“ е разстоянието, определено в точка 6.19.2 от стандарт ISO 612: 1978, като се взема предвид бележката по точка 6.19 от същия стандарт;
29)
„преден монтажен радиус на полуремарке“ е хоризонталното разстояние между оста на централния болт и всяка точка в предната част на полуремаркето;
30)
„преден надвес“ е хоризонталното разстояние между вертикалната равнина, която минава през първата ос или оста на централния болт в случай на полуремарке, и най-предната точка на превозното средство;
31)
„заден надвес“ е хоризонталното разстояние между вертикалната равнина, която минава през последната задна ос и най-задната точка на превозното средство; ако превозното средство е с теглително-прикачно устройство, което не е демонтируемо - най-задната точка на превозното средство е точката на прикачване;
32)
„дължина на товарната площ“ е разстоянието от най-предната вътрешна точка до най-задната вътрешна точка на товарната площ, измерено хоризонтално в надлъжната равнина на превозното средство;
33)
„описвана повърхност върху пътя при завиване“ е разстоянието между действителната крайна точка, достигната от задната край на превозно средство при завиване в условията, определени в част Б, раздел 7 или част В, раздел 6 от приложение I към настоящия регламент;
34)
„устройство за повдигане на осите“ е устройство, което е монтирано към превозното средство с цел повдигане на оста от опорната равнина и свалянето ѝ на опорната равнина;
35)
„повдигаща ос“ е ос, която може да се повдига или сваля от нормалното си положение с помощта на устройство за повдигане на осите;
36)
„натоварваща ос“ е ос, чието натоварване може да бъде променяно, без това да изисква повдигането ѝ с устройство за повдигане на осите;
37)
„пневматично окачване“ е окачваща система, при която най-малко 75 % от пружинния ефект се причинява от въздушно налягане;
38)
„клас на градски или туристически автобус“ е съвкупността от превозните средства, определени в точки 2.1.1 и 2.1.2 от Правило № 107 на ИКЕ на ООН „Единни изисквания относно одобрението на превозни средства от категория M2 или M3 по отношение на тяхната обща конструкция“ (9);
39)
„съчленено превозно средство“ е превозно средство от категория M2 или M3, както е определено в точка 2.1.3 от Правило № 107 на ИКЕ на ООН;
40)
„неделим товар“ е товар, който не може да се дели на две и повече части с оглед да бъде превозен, тъй като това деление би довело до излишни разходи или би породило риск от нанасяне на повреди, и който поради своята маса или размери не може да бъде превозван от превозно средство, чиято маса и размери отговарят на допустимите максимални маси и размери, приложими в съответната държава членка.
Член 3
Задължения на производителите
1. За всяка версия в рамките на тип превозно средство и независимо от степента на комплектуване на превозното средство производителят определя следните маси:
а)
технически допустимата максимална маса с товар;
б)
технически допустимата максимална маса с товар на състав от превозни средства;
в)
технически допустимата максимална теглена маса;
г)
технически допустимата максимална маса на осите или технически допустимата максимална маса на група оси;
д)
технически допустимата максимална маса в точката(ите) на прикачване, като се вземат предвид техническите характеристики на теглително-прикачните устройства, които са монтирани или могат да се монтират върху превозното средство.
2. При определяне на масите по параграф 1 производителят взема предвид най-добрите инженерни практики и налични технически познания, за да се сведат до минимум рисковете от механична неизправност, и особено тези, които се дължат на умората на материалите, и за да се избегнат щетите върху пътната инфраструктура.
3. При определянето на посочените в параграф 1 маси производителят взема предвид максималната конструктивна скорост на превозното средство.
Когато превозното средство е оборудвано от производителя с устройство за ограничаване на скоростта, максималната конструктивна скорост е действителната скорост, за която дава възможност устройството за ограничаване на скоростта.
4. При определяне на масите по параграф 1 производителят не налага ограничения при използването на превозното средство освен тези във връзка с капацитета на гумите, които могат да се регулират спрямо конструктивната скорост съгласно Правило № 54 на ИКЕ на ООН „Единни разпоредби за одобрение на пневматични гуми за товарни превозни средства и техните ремаркета“ (10) и раздел 5 от приложение II към Регламент (ЕС) № 458/2011 на Комисията (11).
5. За некомплектувани превозни средства, включително и превозните средства с шаси с кабина, които изискват допълнителен етап на комплектуване, производителят представя цялата съответна информация на производителите от следващия етап, за да могат да продължат да се съблюдават изискванията по настоящия регламент.
За целите на първа алинея производителят посочва местоположението на центъра на тежестта на масата, съответстваща на сумата от натоварванията.
6. Некомлектуваните превозни средства от категории M2, M3, N2 и N3, които не са оборудвани с каросерия, се проектират така, че да дават възможност на производителите от следващия етап да изпълняват изискванията по част Б, раздели 7 и 8 и част В, раздели 6 и 7 от приложение I.
Член 4
Разпоредби за ЕО одобрението на типа за тип превозно средство по отношение на масите и размерите му
1. Производителят или негов представител подават до органа по одобряването на типа заявление за ЕО одобрение на типа за тип превозно средство по отношение на масите и размерите му.
2. Заявлението се изготвя в съответствие с образеца на информационен документ, установен в част А от приложение V.
3. За изчисленията във връзка с разпределението на масата и за всяка техническа конфигурация в рамките на типа превозно средство, както е определен от стойностите по съответните точки в приложение V, производителят представя на органа по одобряването на типа информацията, необходима за установяване на следните маси:
а)
технически допустимата максимална маса с товар;
б)
технически допустимата максимална маса на осите или група оси;
в)
технически допустимата максимална теглена маса;
г)
технически допустимата максимална маса в точката(ите) на прикачване;
д)
технически допустимата максимална маса с товар на състав от превозни средства.
Информацията се представя в таблична или всякаква друга подходяща форма след съгласуване с органа по одобряването на типа.
4. Когато незадължителното оборудване има значително отражение върху масите и размерите на превозното средство, производителят съобщава на техническата служба разположението, масата и геометричното положение на центъра на тежестта спрямо осите на незадължителното оборудване, което може да се монтира на превозното средство.
5. Чрез дерогация от параграф 4, когато незадължителното оборудване е съставено от няколко части, разположени на различни места в превозното средство, производителят може да съобщи на техническата служба единствено разпределението на масата на незадължителното оборудване върху осите.
6. За групи оси производителят посочва разпределението между осите на общата маса, приложена върху групата.
Ако е необходимо, производителят посочва формулата за разпределението или представя съответните диаграми за разпределението.
7. Ако органът по одобряването на типа или техническата служба счете за необходимо, може да изиска от производителя да представи за проверка превозно средство, представително за одобрявания тип.
8. Производителят на превозното средство може да подаде пред органа по одобряването на типа заявление за признаване на окачване за еквивалентно на пневматично окачване.
Органът по одобряването на типа признава окачване за еквивалентно на пневматично окачване, когато са изпълнени изискванията по приложение III.
Когато техническата служба е признала еквивалентността, тя издава протокол от изпитване. Органът по одобряването на типа прилага към сертификата за ЕО одобрение на типа протокола от изпитването и техническо описание на окачването.
9. Когато са изпълнени изискванията по приложения I - IV към настоящия регламент, органът по одобряването издава одобрение на типа в съответствие със системата за номериране, установена в приложение VII към Директива 2007/46/ЕО.
Съответната държава членка не може да предоставя същия номер на друг тип превозно средство.
10. За целите на параграф 9 органът по одобряването на типа издава сертификат за ЕО одобрение на типа в съответствие с образеца по част Б от приложение V.
11. Допустимите отклонения по допълнение 2 към приложение I се прилагат за целите на член 12, параграф 2 от Директива 2007/46/ЕО.
Член 5
Регистрационни/експлоатационни допустими максимални маси
1. За целите на регистрацията и пускането в движение на превозни средства, чийто тип е одобрен съгласно настоящия регламент, националните органи определят за всеки вариант и версия в рамките на типа превозно средство всички долупосочени маси, които са разрешени за националния или международния трафик в съответствие с Директива 96/53/ЕО:
а)
регистрационна/експлоатационна допустима максимална маса с товар;
б)
регистрационна/експлоатационна допустима максимална маса на оста (осите);
в)
регистрационна/експлоатационна допустима максимална маса на групата оси;
г)
регистрационна/експлоатационна допустима максимална теглена маса;
д)
регистрационна/експлоатационна допустима максимална маса с товар на състав от превозни средства.
Националните органи установяват процедурата за определяне на посочените в първа алинея регистрационни/експлоатационни допустими максимални маси. Те определят компетентния орган, оправомощен за определяне на тези маси, и уточняват информацията, която трябва да му се представя.
2. Регистрационните/експлоатационните допустими максимални маси, определени съгласно процедурата по параграф 1, не могат да надвишават максималните маси по член 3, параграф 1.
3. Компетентният орган обсъжда с производителя разпределението на масата върху осите или групите оси, за да се гарантира правилното функциониране на системите на превозното средство, по-конкретно спирачната и кормилната уредба.
4. При определяне на регистрационните/експлоатационните допустими максимални маси националните органи предприемат необходимото, за да се продължи спазването на изискванията на регулаторните актове по приложения IV и XI към Директива 2007/46/ЕО.
5. Когато националните органи заключат, че изискванията на някой от регулаторните актове по приложения IV и XI към Директива 2007/46/ЕО, с изключение на настоящия регламент, не се спазват повече, те изискват провеждането на нови изпитвания и издаването на ново одобрение на типа или изменение от страна на органа по одобряването на типа, който е издал първоначалното одобрение на типа съгласно съответния регулаторен акт.
Член 6
Дерогации
1. Без да се засяга член 4, параграф 3 от Директива 96/53/ЕО, ЕО одобрение на типа може да се издаде за предназначени за превоз на неделими товари превозни средства с размери, които надвишават размерите съгласно настоящия регламент. В този случай в сертификата за одобрение на типа и сертификата за съответствие ясно се посочва, че превозното средство е предназначено единствено за превоз на неделими товари.
2. Държавите членки могат да издават одобрения съгласно членове 23 и 24 от Директива 2007/46/ЕО за превозни средства с размери, надвишаващи допустимите максимални размери по точки 1.1 от части Б, В и Г от приложение I към настоящия регламент.
Към одобренията на типа по член 23 от Директива 2007/46/ЕО се прилагат количествените ограничения по част А, раздел 3 от приложение ХII към посочената директива.
Член 7
Преходни разпоредби
1. Националните органи разрешават продажбата и пускането в движение на превозни средства от тип, одобрен преди датата, посочена в член 13, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 661/2009, и продължават да издават изменения на одобренията, издадени съгласно директиви 92/21/ЕИО и 97/27/ЕО.
2. Чрез дерогация от параграф 1 ЕО одобренията на типа, издадени съгласно член 7 от Директива 97/27/ЕО, не са повече валидни считано от датата по член 19, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 661/2009.
Държавите членки обаче могат да регистрират и разрешават продажбата или пускането в движение на превозни средства, излезли от серийно производство и чието ЕО одобрение на типа повече не е валидно, когато производителят формулира искане за целта съгласно член 27 от Директива 2007/46/ЕО.
3. От 10 януари 2014 г. производителите издават сертификати за съответствие, които отговарят на разпоредбите на настоящия регламент.
До 9 януари 2014 г. те посочват действителната маса на превозното средство в точка 52 от сертификата за съответствие, освен ако тя е посочена в някоя от другите точки в сертификата за съответствие.
Член 8
Изменения на Директива 2007/46/ЕО
Приложения I, III, IX и XVI към Директива 2007/46/ЕО се изменят в съответствие с приложение VI към настоящия регламент.
Приложение XII към Директива 2007/46/ЕО се заменя с приложение VII към настоящия регламент.
Член 9
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага за новите типове превозни средства, чието одобрение на типа е издадено след 1 ноември 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 декември 2012 година.
A BIZOTTSÁG 1230/2012/EU RENDELETE
(2012. december 12.)
a 661/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a gépjárművek és azok pótkocsijainak tömegével és méreteivel kapcsolatos típus-jóváhagyási előírások tekintetében történő végrehajtásáról és a 2007/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a gépjárművek, az ezekhez tervezett pótkocsik és rendszerek, alkatrészek, valamint önálló műszaki egységek általános biztonságára vonatkozó típus-jóváhagyási előírásokról szóló, 2009. július 13-i 661/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 14. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
tekintettel a gépjárművek és pótkocsijaik, valamint az ilyen járművek rendszereinek, alkatrészeinek és önálló műszaki egységeinek jóváhagyásáról szóló, 2007. szeptember 5-i 2007/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre („keretirányelv”) (2) és különösen annak 39. cikke (2), (3) és (5) bekezdésére,
mivel:
(1)
A 661/2009/EK rendelet a 2007/46/EK irányelv által előírt típusjóváhagyás céljait szolgáló új, különálló rendelet.
(2)
A 661/2009/EK rendelet hatályon kívül helyezi az M1 kategóriájú gépjárművek tömegéről és méreteiről szóló, 1992. március 31-i 92/21/EGK tanácsi irányelvet (3) és a gépjárművek és pótkocsijaik egyes kategóriáinak tömegéről és méreteiről, valamint a 70/156/EGK irányelv (4) módosításáról szóló, 1997. július 22-i 97/27/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet. Ez a rendelet átveszi a gépjárművek és pótkocsijaik tömegével és méreteivel kapcsolatban az említett irányelvekben előírt követelményeket, és adott esetben a műszaki és tudományos ismeretek fejlődéséhez való igazításuk érdekében módosítja őket.
(3)
A 661/2009/EK rendelet alapvető rendelkezéseket határoz meg a gépjárművek és pótkocsijaik tömegével és méretével kapcsolatos típus-jóváhagyási előírásokról. Ezért a típusjóváhagyással összefüggő sajátos eljárásokat, vizsgálatokat és követelményeket is meg kell állapítani.
(4)
A Közösségen belül közlekedő egyes közúti járművek nemzeti és nemzetközi forgalomban legnagyobb megengedett méreteinek, valamint a nemzetközi forgalomban megengedett össztömegének megállapításáról szóló, 1996. július 25-i 96/53/EK tanácsi irányelv (5) előírja a tagállamok nemzeti és nemzetközi forgalmára vonatkozó legnagyobb megengedett méreteket. A járművek gyártása során ezért fontos figyelembe venni az áruk szabad mozgásának előmozdítása és biztosítása érdekében már harmonizált méretelőírásokat.
(5)
A 97/27/EK irányelv értelmében a tagállamok olyan gépjárművekre is adhattak EK-típusjóváhagyást, amelyek legkülső méretei nem feleltek meg az említett irányelvben előírt legnagyobb megengedett méreteknek. Lehetőséget adott a tagállamoknak arra is, hogy elutasítsák az olyan, EK-típusjóváhagyással rendelkező gépjárművek nyilvántartásba vételét, amelyek legkülső méretei nem felelnek meg a nemzeti jogszabályokban előírt követelményeknek. Fontos fenntartani a lehetőséget, hogy bizonyos körülmények között a megengedett méreteket meghaladó járművek is típusjóváhagyást kapjanak, amennyiben ez a közúti forgalom és a környezet szempontjából előnyösnek bizonyul azokban a tagállamokban, amelyek közúti infrastruktúráját az adott helyzethez igazították. Ezért az ilyen járművek kis sorozatú típus-jóváhagyási vagy egyedi jóváhagyási rendszerekben történő elfogadását biztosítani kell, feltéve, hogy a legnagyobb megengedett méretektől a 2007/46/EK irányelv 23. cikke szerinti eltérés révén előnyben részesülő gépjárművek mennyisége nem haladja meg az e rendelet alkalmazásában szükséges mennyiséget. Következésképpen a 2007/46/EK irányelv II. mellékletét az említett mennyiségi korlátozások felvétele céljából módosítani kell.
(6)
A 96/53/EK irányelv a kizárólag a nemzetközi forgalomban alkalmazandó legnagyobb megengedett össztömegeket határozza meg. Az irányelv ugyanakkor továbbra is lehetővé teszi a tagállamok számára nemzeti forgalom esetében saját nemzeti jogszabályaik alkalmazását. Ennek megfelelően a műszakilag megengedett legnagyobb terhelt tömeg és az egyes tengelyekre vagy tengelycsoportokra jutó, műszakilag megengedett legnagyobb össztömeg harmonizációja a tagállamokban való forgalom biztosításának céljából rövid távon nem tűnik megvalósíthatónak. Mivel azonban a közúti infrastruktúra építésével kapcsolatban léteznek nem harmonizált szabályok, helyénvaló a tagállamoktól megkövetelni, hogy meghatározzák a 96/53/EK irányelv alapján a nemzeti vagy nemzetközi forgalomban engedélyezett járművek nyilvántartásbavételi/forgalombahelyezési legnagyobb megengedett össztömegét, és ehhez eljárást dolgozzanak ki.
(7)
A járművek tömegével és méreteivel kapcsolatos uniós jogszabályok alkalmazása során szerzett tapasztalatok azt mutatják, hogy egyértelműen meghatározott fogalmakra van szükség. Ezek közül néhányat már a 97/27/EK és a 92/21/EGK irányelv is meghatározott. Az összhang biztosítása érdekében ezeket át kell venni és szükség esetén a műszaki és tudományos ismeretek fejlődéséhez kell igazítani őket.
(8)
Mivel az egyes járművek tényleges tömegének meghatározása már e rendelet részét képezi, a megfelelőségi nyilatkozat kitöltésével kapcsolatos tévedések elkerülése érdekében ennek megfelelően kell módosítani a 2007/46/EK irányelv IX. mellékletét.
(9)
Mivel az „Útiterv az egységes európai közlekedési térség megvalósításához - Úton egy versenyképes és erőforrás-hatékony közlekedési rendszer felé” c. fehér könyv (6) kiemelte, hogy javítani kell a közúti járművek aerodinamikai teljesítményét, és a kutatások is azt igazolják, hogy a gépjárművek tüzelőanyag-fogyasztása, tehát CO2-kibocsátása jelentős mértékben csökkenthető aerodinamikai rendszerek járművekre történő felszerelésével, fontos, hogy ez utóbbi engedélyezett legyen. Mivel az aerodinamikai rendszerek olyan kiegészítőkből állnak, amelyek kialakításuk révén túlnyúlnak a gépjárművek hátának vagy oldalának legkülső részén, ezért az ilyen rendszereket fel kell venni azon rendszerek listájába, amelyeket a járművek legkülső méreteinek meghatározása során nem vesznek figyelembe. A biztonságos közúti közlekedés, valamint a szállítási módok intermodalitásának megőrzése érdekében hátsó és oldalirányú kinyúlásukat korlátozni kell. A szükséges műszaki követelményeket e rendelet állapítja meg.
(10)
A rendelkezésre álló szoftverek révén számítógéppel támogatott módszereken alapuló virtuális vizsgálati módszereket is lehet alkalmazni. Mivel ezek a módszerek költséghatékonyabbak és kisebb terhet jelentenek, célszerű lehetővé tenni, hogy e módszerekkel is ellenőrizni lehessen, hogy a jármű képes-e megtenni egy teljes, 360°-os ívet, valamint hogy megmérjék a jármű íven belüli mozgása során a legnagyobb hátsó kilendülést. Ezért a 2007/46/EK irányelv XVI. mellékletében szereplő szabályozási aktusok jegyzékét e rendelettel ki kell egészíteni.
(11)
A típus-jóváhagyási rendszer megfelelő működésének biztosítása érdekében célszerű a 2007/46/EK irányelv mellékleteinek frissítése.
(12)
Következésképpen a 2007/46/EK irányelv I., III., IX. és XVI. mellékletét ennek megfelelően módosítani kell. Mivel a XII. melléklet rendelkezései kellően részletesek, és nem igényelnek nemzeti jogba való átültetést, helyénvaló a mellékletet a 2007/46/EK irányelv 39. cikke (8) bekezdésének megfelelően rendelettel felváltani.
(13)
Az ebben a rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a „Műszaki Bizottság - Gépjárművek” elnevezésű bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Célkitűzés és hatály
(1) E rendelet a gépjárművek és pótkocsijaik tömegével és méretével kapcsolatos típus-jóváhagyási előírásokat határozza meg.
(2) Ez a rendelet az M, N és O kategóriájú nem teljes, teljes és befejezett gépjárművekre vonatkozik.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában a 2007/46/EK irányelvben és a 661/2009/EK rendeletben meghatározottak mellett az alábbi fogalommeghatározásokat kell használni:
1. „járműtípus”: a 2007/46/EK irányelv II. mellékletének B. részében meghatározott járművek csoportja;
2. „alapfelszerelés”: a jármű alapkonfigurációja, amely fel van szerelve valamennyi, a 2007/46/EK irányelv IV. és XI. mellékletében meghatározott jogi aktus szerinti kötelező jellemzővel, beleértve minden olyan jellemzőt, amelynek felszerelése esetén a konfiguráció vagy a berendezések szintjén nincs szükség további műszaki adatok megadására;
3. „nem kötelező felszerelés”: az alapfelszerelésnek nem részét képező jellemzők, amelyeket a vásárló megbízására, illetve a gyártó felelősségére szerelnek be a járműbe;
4. „menetkész tömeg”:
a)
gépjármű esetében:
a jármű tömege a tüzelőanyag-tartály(ok) legalább a tárolókapacitása (tárolókapacitásuk) 90 %-áig feltöltve, a járművezető, a tüzelőanyag, a folyadékok és a gyártó előírásai szerinti alapfelszerelés tömegével együtt, és adott esetben a felépítmény, a vezetőfülke, a csatlakozó-alkatrész és a pótkerék (pótkerekek), valamint a szerszámok tömegét is beleértve;
b)
pótkocsi esetében:
a jármű tömege a tüzelőanyag, a folyadékok és a gyártó előírásai szerinti alapfelszerelés tömegével együtt, és adott esetben a felépítmény, a csatlakozó-alkatrész(ek) és a pótkerék (pótkerekek), valamint a szerszámok tömegét is beleértve;
5. „nem kötelező felszerelés tömege”: az alapfelszerelésen kívül a gyártó előírásai szerint a járműbe beszerelhető felszerelés tömege;
6. „jármű tényleges tömege”: az egyes járművekbe beszerelt nem kötelező felszerelés tömegével megnövelt menetkész tömeg;
7. „műszakilag megengedett legnagyobb terhelt tömeg (M)”: a szerkezeti jellemzői és a tervezési teljesítménye alapján a járműhöz rendelt legnagyobb tömeg; egy pótkocsi vagy félpótkocsi műszakilag megengedett terhelt tömegének magában kell foglalnia az összekapcsoláskor a vontatójárműre átvitt statikus tömeget;
8. „járműszerelvény műszakilag megengedett legnagyobb terhelt tömege (MC)”: a szerkezeti jellemzői és tervezési teljesítménye alapján a gépjármű és egy vagy több pótkocsi alkotta szerelvényhez rendelt megengedett legnagyobb össztömeg vagy a vontatóegység és félpótkocsi alkotta szerelvényhez rendelt megengedett legnagyobb össztömeg;
9. „műszakilag megengedett legnagyobb vontatható össztömeg (TM)”: a vontatójármű által vontatott egy vagy több pótkocsi legnagyobb tömege, amely megfelel a vontatójárművel összekapcsolt bármely pótkocsi tengelye vagy tengelycsoportjának kerekei által a talajra gyakorolt legnagyobb terhelésnek;
10. „tengely”: két vagy több, hajtott vagy szabadon forgó kerék közös forgástengelye, amely a jármű hosszanti középsíkjához viszonyított egyazon merőleges síkban egy vagy több szegmensben található;
11. „tengelycsoport”: a 96/53/EK irányelv I. mellékletében „d” távként hivatkozott tengelytávok egyikére korlátozott tengelytávval rendelkező tengelyek csoportja, amelyek felfüggesztésük sajátos kialakítása következtében egymással kölcsönhatásban állnak;
12. „egyes tengely”: tengelycsoport részének nem tekinthető tengely;
13. „az egyes tengelyekre jutó, műszakilag megengedett legnagyobb tömeg (m)”: a tengely és a jármű szerkezeti jellemzői és tervezési teljesítménye alapján a tengely kerekei által a talajra gyakorolt legnagyobb megengedett statikus függőleges terhelésnek megfelelő tömeg;
14. „az egyes tengelycsoportokra jutó, műszakilag megengedett legnagyobb tömeg (μ)”: a tengelycsoport és a jármű szerkezeti jellemzői és tervezési teljesítménye alapján a tengelycsoport kerekei által a talajra gyakorolt legnagyobb megengedett statikus függőleges terhelésnek megfelelő össztömeg;
15. „csatlakozóberendezés”: mechanikus berendezés, beleértve a járműszerelvények mechanikus csatlakozó-alkatrészeinek jóváhagyására vonatkozó egységes rendelkezésekről (7) szóló 55. számú ENSZ-EGB-előírás 2.1-2.6. szakaszában meghatározott alkatrészeket, és az „Egységes rendelkezések a következők jóváhagyására vonatkozóan: I. Rövid vonószerkezetek (CCD) II. Járművek, jóváhagyott típusú rövid vonószerkezettel való felszerelés tekintetében” című 102. számú ENSZ-EGB-előírás (8) 2.1.1. szakaszában meghatározott rövid vonószerkezeteket;
16. „összekapcsolási pont”: a vontatójárműre szerelt csatlakozóberendezésben a vontatott járműre szerelt csatlakozóberendezés középpontja;
17. „csatlakozóberendezés tömege”: a csatlakozóberendezés saját tömege és a csatlakozó járműhöz való csatlakoztatásához szükséges alkatrészek tömege együttesen;
18. „műszakilag megengedett legnagyobb tömeg az összekapcsolási ponton”:
a)
vontatójármű esetében a csatlakozóberendezés és a vontatójármű szerkezeti jellemzői alapján a vontatójármű összekapcsolási pontjára gyakorolt megengedett statikus függőleges terhelésnek megfelelő tömeg („S” vagy „U” érték);
b)
félpótkocsi, középtengelyes vagy merev vonórúddal felszerelt pótkocsi esetében a csatlakozóberendezés és a pótkocsi szerkezeti jellemzői alapján a pótkocsi által a vontatóra az összekapcsolási ponton gyakorolt megengedett statikus függőleges terhelésnek megfelelő tömeg („S” vagy „U” érték);
19. „utasok tömege”: a jármű-kategóriától függő névleges tömeg megszorozva az üléshelyek számával, beleértve az esetleges személyzeti üléshelyek és állóhelyek számát a járművezető tömegének kivételével;
20. „járművezető tömege”: a vezetőülés vonatkoztatási pontjában 75 kg-ban meghatározott tömeg;
21. „többletterhelés tömege”: a műszakilag megengedett legnagyobb terhelt tömeg és a jármű utasokkal és nem kötelező felszereléssel megnövelt menetkész tömege közötti különbség;
22. „hosszúság”: az ISO 612:1978 szabvány 6.1.1., 6.1.2. és 6.1.3. pontjában meghatározott méret; ez a meghatározás a két vagy több tagból álló csuklós járművekre is érvényes;
23. „szélesség”: az ISO 612:1978 szabvány 6.2. pontjában meghatározott méret;
24. „magasság”: az ISO 612:1978 szabvány 6.3. pontjában meghatározott méret;
25. „tengelytáv”:
a)
az ISO 612:1978 szabvány 6.4.1. pontjában említett méret;
b)
egyetlen tengellyel rendelkező középtengelyes pótkocsi esetében a csatlakozóberendezés függőleges tengelye és a tengely középpontja közötti vízszintes távolság;
c)
több tengellyel rendelkező középtengelyes pótkocsi esetében a csatlakozóberendezés függőleges tengelye és az első tengely közepe közötti vízszintes távolság;
26. „tengelytávolság”: az ISO 612:1978 szabvány 6.4. pontjában említett, két egymás utáni tengely közötti távolság, több mint két tengellyel rendelkező pótkocsi esetében; a kéttengelyes járművek vagy a félpótkocsik, a vonórudas pótkocsik és a merev vonórúddal felszerelt pótkocsik esetében az ISO 612:1978 szabvány 6.4.2. pontjában említett tengelytávolságon a 25. pontban meghatározott tengelytáv értendő.
27. „nyomtáv”: az ISO 612:1978 szabvány 6.5. pontjában említett távolság;
28. „nyeregpont távolsága”: az ISO 612:1978 szabvány 6.19.2. pontjában említett távolság, figyelembe véve az ugyanezen szabvány 6.19. pontjában említett megjegyzést;
29. „félpótkocsi elülső szerelvényének sugara”: a királycsap tengelye és a félpótkocsi elejének bármely pontja közötti vízszintes távolság;
30. „mellső kinyúlás”: az első tengelyen vagy félpótkocsi esetében a királycsap tengelyén áthaladó függőleges sík és a jármű legelülső pontja közötti vízszintes távolság;
31. „hátsó kinyúlás”: az utolsó hátsó tengelyen áthaladó függőleges sík és a jármű leghátsó pontja közötti vízszintes távolság; ha a jármű nem eltávolítható csatlakozó-alkatrésszel van ellátva, a jármű leghátsó pontja az összekapcsolási pont;
32. „a rakfelület hossza”: a raktér legelső és leghátsó belső pontja közötti távolság a jármű hosszanti síkján;
33. „hátsó kilendülés”: a jármű hátsó végének tényleges szélső pontja az e rendelet I. melléklete C. részének 6. szakaszában vagy a B. részének 7. szakaszában meghatározott feltételek betartásával végzett mozgás során;
34. „tengelyemelő berendezés”: a tengely talajtól történő elemelése és visszaengedése céljából a járműre felszerelt szerkezet;
35. „emelhető tengely”: az tengelyemelő berendezéssel alaphelyzetéből megemelhető és újra visszaengedhető tengely;
36. „terhelésátcsoportosító tengely”: olyan tengely, amelynek terhelése a tengelyemelő berendezés segítségével történő megemelés nélkül változtatható;
37. „légrugózás”: olyan felfüggesztési rendszer, amely esetében a rugózási hatást legalább 75 %-ban légrugó biztosítja;
38. „autóbusz osztálya”: az M2 vagy M3 kategóriájú járművek általános kialakítása tekintetében történő jóváhagyására vonatkozó egységes feltételekről szóló 107. ENSZ-EGB-előírás (9) 2.1.1. és 2.1.2. szakaszában meghatározott járművek csoportja;
39. „csuklós jármű”: a 107. ENSZ-EGB-előírás 2.1.3. szakaszának értelmében az M2 vagy M3 kategóriába tartozó jármű;
40. „oszthatatlan rakomány”: olyan rakomány, amely közúti fuvarozás céljából, aránytalanul nagy költségráfordítás vagy sérülés kockázata nélkül nem osztható két vagy több részre, és amely tömege vagy méretei miatt nem fuvarozható olyan járművön, amelynek tömeg- és méretadatai az adott tagállamban alkalmazandó, legnagyobb megengedett tömegnek és méreteknek felelnek meg.
3. cikk
A gyártók kötelezettségei
(1) A gyártónak, függetlenül a jármű készültségi állapotától, a következő tömegeket kell meghatároznia a járműtípusokon belüli egyes változatok esetében:
a)
a műszakilag megengedett legnagyobb terhelt tömeg;
b)
a járműszerelvény műszakilag megengedett legnagyobb terhelt tömege;
c)
a műszakilag megengedett legnagyobb vontatható össztömeg;
d)
az egyes tengelyekre jutó, műszakilag megengedett legnagyobb tömeg vagy az egyes tengelycsoportokra jutó, műszakilag megengedett legnagyobb tömeg;
e)
a műszakilag megengedett legnagyobb tömeg az összekapcsolási pont(ok)on, a járműre felszerelt vagy az esettől függően felszerelhető csatlakozók műszaki jellemzőit figyelembe véve.
(2) Az (1) bekezdésben említett tömegeket a gyártónak a bevált gyártási módszerek és a rendelkezésre álló legpontosabb műszaki ismeretek felhasználásával kell meghatároznia a műszaki meghibásodás kockázatának minimalizálása (különösen az anyagfáradásból eredő kockázatok) és a közúti infrastruktúra károsodásának megelőzése érdekében.
(3) Az (1) bekezdésben említett tömegeket a gyártónak a jármű szerkezetéből adódó legnagyobb megengedett sebesség figyelembevételével kell meghatároznia.
Abban az esetben, ha a járművet a gyártó sebességkorlátozó berendezéssel látta el, a szerkezetből adódó legnagyobb megengedett sebességnek meg kell egyeznie a sebességkorlátozó készülék által megengedett tényleges sebességgel.
(4) Az (1) bekezdésben említett tömegek meghatározása során a gyártó nem határozhat meg korlátozásokat a jármű használatát illetően, a gumiabroncs azon tulajdonságaira vonatkozó korlátozások kivételével, amelyek a szerkezetből adódó legnagyobb sebességhez igazíthatók, lásd a haszongépjárművek és pótkocsijuk gumiabroncsainak jóváhagyására vonatkozó egységes rendelkezésekről szóló 54. ENSZ-EGB-előírást (10) és a 458/2011/EU bizottsági rendelet II. mellékletének 5. szakaszát (11).
(5) A további gyártási szakaszt igénylő nem teljes járművek esetében, ideértve a járóképes alvázas járműveket is, a gyártó e rendelet követelményeinek teljesítése érdekében valamennyi lényeges információt a következő szakaszért felelős gyártók rendelkezésére bocsátja.
Az első albekezdés alkalmazásában a gyártó meghatározza a terhelések összegének megfelelő tömegközéppont helyzetét.
(6) Az M2, M3, N2 és N3 kategóriába tartozó, felépítmény nélküli nem teljes járműveket olyan módon kell kialakítani, hogy a gyártók a következő szakaszokban teljesíteni tudják az I. melléklet B. részének 7. és 8. szakaszának, valamint a C. rész 6. és 7. szakaszának előírásait.
4. cikk
Rendelkezések a járműtípusok súly és méret tekintetében történő EK-típusjóváhagyására
(1) A gyártó vagy képviselője a típusjóváhagyó hatósághoz nyújtja be a járműtípus súly és méret tekintetében történő EK-típusjóváhagyására vonatkozó kérelmét.
(2) A kérelmet az V. melléklet A. részében mintaként megadott adatközlő lapnak megfelelően kell összeállítani.
(3) A tengelyterhelés-elosztás kiszámítása érdekében a gyártó a típusjóváhagyó hatóság rendelkezésére bocsátja az V. melléklet alkalmazandó pontjaiban az értékek csoportja által meghatározott módon a járműtípus minden műszaki konfigurációja esetében az alábbi tömegek meghatározásához szükséges adatokat:
a)
a műszakilag megengedett legnagyobb terhelt tömeg;
b)
az egyes tengelyekre vagy tengelycsoportokra jutó, műszakilag megengedett legnagyobb tömeg;
c)
a műszakilag megengedett legnagyobb vontatható össztömeg;
d)
a műszakilag megengedett legnagyobb tömeg az összekapcsolási pont(ok)on;
e)
a járműszerelvény műszakilag megengedett legnagyobb terhelt tömege.
Az információt a típusjóváhagyó hatósággal való megegyezés alapján táblázatos vagy egyéb megfelelő formátumban kell rendelkezésre bocsátani.
(4) Amennyiben a nem kötelező felszerelés jelentősen befolyásolja a jármű tömegeit és méreteit, a gyártó megadja a műszaki szolgálatnak a járműre felszerelhető nem kötelező felszerelés helyét és tömegét, valamint a tömegközéppont tengelyekhez viszonyított mértani helyzetét.
(5) Amennyiben a nem kötelező felszerelés a (4) bekezdés rendelkezéseitől eltérve több részből tevődik össze, amelyek a jármű különböző pontjain helyezkednek el, elég, ha a gyártó csupán a nem kötelező felszerelés tengelyek közötti tömegeloszlását adja meg a műszaki szolgálatnak.
(6) Tengelycsoportok esetében a gyártónak meg kell adnia a tengelycsoportra ható összterhelés eloszlását az egyes tengelyek között.
Szükség esetén a gyártónak meg kell adnia a terheléselosztási képleteket, illetve be kell mutatnia az alkalmazandó terheléselosztási diagramokat.
(7) Ha a jóváhagyó hatóság vagy a műszaki szolgálat szükségesnek találja, a gyártó ellenőrzés céljára egy, a jóváhagyásra benyújtott típust képviselő járműpéldányt is átad.
(8) A jármű gyártója kérelmet nyújthat be a típusjóváhagyó hatósághoz a légrugózással egyenértékű felfüggesztés elismerésére.
A típusjóváhagyó hatóság abban az esetben ismeri el a légrugózással egyenértékű felfüggesztést, ha teljesülnek a III. melléklet követelményei.
Amennyiben a műszaki szolgálat elismerte az egyenértékűséget, vizsgálati jegyzőkönyvet ad ki. A típusjóváhagyó hatóság csatolja a vizsgálati jegyzőkönyvet és a felfüggesztés műszaki leírását az EK-típusbizonyítványhoz.
(9) Amennyiben az e rendelet I.-IV. mellékletében foglalt követelmények teljesülnek, a jóváhagyó hatóság a 2007/46/EK irányelv VII. mellékletében megállapított számozási rendszer szerint megadja a típusjóváhagyást.
A tagállamok ugyanazt a számot nem rendelhetik hozzá más járműtípushoz.
(10) A (9) bekezdés alkalmazásában a típusjóváhagyó hatóság az V. melléklet B. részében megállapított mintának megfelelően kiállított EK-típusbizonyítványt ad ki.
(11) Az I. melléklet 2. függelékében említett megengedett eltérések a 2007/46/EK irányelv 12. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában érvényesek.
5. cikk
A nyilvántartásbavételi/forgalombahelyezési legnagyobb megengedett össztömeg
(1) Az e rendelet értelmében típusjóváhagyást kapott járművek nyilvántartásba vételének és használatba vételének alkalmazásában a nemzeti hatóságok a jármű típusában minden egyes változatra és kivitelre meghatározzák a következő tömegek közül azokat, amelyek a 96/53/EK irányelv alapján nemzeti vagy nemzetközi forgalomban engedélyezettek:
a)
a nyilvántartásbavételi/forgalombahelyezési legnagyobb megengedett terhelt tömeg;
b)
a tengely(ek)re jutó nyilvántartásbavételi/forgalombahelyezési legnagyobb megengedett tömeg;
c)
a tengelycsoportokra jutó nyilvántartásbavételi/forgalombahelyezési legnagyobb megengedett tömeg;
d)
a nyilvántartásbavételi/forgalombahelyezési legnagyobb megengedett vontatható össztömeg;
e)
a járműszerelvény nyilvántartásbavételi/forgalombahelyezési legnagyobb megengedett terhelt tömege.
A nemzeti hatóságok megállapítják az első albekezdésben említett nyilvántartásbavételi/forgalombahelyezési legnagyobb megengedett össztömegek meghatározásának módszerét. Ezenfelül kijelölik az e tömegek meghatározásával megbízott illetékes hatóságot, és meghatározzák azokat az információkat, amelyeket az említett illetékes hatóság rendelkezésére kell bocsátani.
(2) Az (1) bekezdésben említett folyamattal összhangban meghatározott nyilvántartásbavételi/forgalombahelyezési legnagyobb megengedett össztömegek nem haladhatják meg a 3. cikk (1) bekezdésében említett legnagyobb tömegeket.
(3) Annak érdekében, hogy a jármű rendszerei megfelelően működjenek - különösen ami a fék- és kormányrendszert illeti - az illetékes hatóság konzultál a gyártóval a tömeg tengelyekre vagy tengelycsoportokra eső eloszlásával kapcsolatban.
(4) A nyilvántartásbavételi/forgalombahelyezési legnagyobb megengedett össztömegek meghatározása során a nemzeti hatóságok biztosítják a 2007/46/EK irányelv IV. és XI. mellékletében felsorolt szabályozási aktusok követelményeinek teljesülését.
(5) Ha a nemzeti hatóságok arra a következtetésre jutnak, hogy a 2007/46/EK irányelv IV. és XI. mellékletében felsorolt szabályozási aktusok egyikének követelményei - e rendelet kivételével - többé már nem teljesülnek, új vizsgálatok elvégzését és új típusjóváhagyást, vagy az esettől függően annak kiterjesztését követelhetik, amelyet a szóban forgó szabályozási aktus alapján a kezdeti típusjóváhagyást megadó típusjóváhagyó hatóság készít el.
6. cikk
Eltérések
(1) A 96/53/EGK irányelv 4. cikke (3) bekezdésének sérelme nélkül, az e rendelet követelményeit meghaladó méretekkel rendelkező oszthatatlan rakomány szállítására alkalmas járművekre adható EK-típusjóváhagyás. Ilyen esetben a típus-jóváhagyási tanúsítványban és a megfelelőségi nyilatkozatban egyértelműen fel kell tüntetni, hogy a jármű kizárólag oszthatatlan rakomány szállítására szolgál.
(2) Az e rendelet I. melléklete B., C. és D. részének 1.1. pontjában megállapított legnagyobb megengedett méreteket meghaladó járművekre a tagállamok a 2007/46/EK irányelv 23. és 24. cikke alapján adhatnak jóváhagyást.
A 2007/46/EK irányelv 23. cikke alapján kiadott típusjóváhagyásokra az ugyanazon irányelv XII. melléklete A. részének 3. szakaszában megállapított mennyiségi korlátozásokat kell alkalmazni.
7. cikk
Átmeneti rendelkezések
(1) A nemzeti hatóságok engedélyezik a 661/2009/EK rendelet 13. cikkének (2) bekezdésében említett időpont előtt típusjóváhagyásban részesült járművek értékesítését és használatba vételét, és a 92/21/EGK és 97/27/EK irányelv feltételei szerint megadott jóváhagyásokat továbbra is kiterjesztik.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve, a 97/27/EK irányelv 7. cikkének értelmében megadott EK-típusjóváhagyások érvényüket veszítik a 661/2009/EK rendelet 19. cikke (1) bekezdésében említett napon.
A tagállamok ugyanakkor nyilvántartásba vehetik és engedélyezhetik az érvényes EK-típusjóváhagyással nem rendelkező, kifutó gyártási sorozatokból származó járművek eladását vagy használatba vételét a gyártó kérésére a 2007/46/EK irányelv 27. cikkének megfelelően.
(3) 2014. január 10-től a gyártók az e rendeletnek megfelelő típus-jóváhagyási tanúsítványokat adnak ki.
2014. január 9-ig a gyártók a megfelelőségi nyilatkozat 52. tételében -amennyiben más tételben nincs megadva - feltüntetik a jármű tényleges tömegét.
8. cikk
A 2007/46/EK irányelv módosításai
A 2007/46/EK irányelv I., III., IX. és XVI. melléklete e rendelet VI. mellékletének megfelelően módosul.
A 2007/46/EK irányelv XII. mellékletének helyébe e rendelet VII. melléklete lép.
9. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Azokra az új járműtípusokra érvényes, amelyek típusjóváhagyását 2012. november 1-jétől kezdve adják meg.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. december 12-én.