РЕШЕНИЕ (ЕС) 2015/508 НА КОМИСИЯТА
от 1 октомври 2014 година
относно предполагаема инфраструктурна помощ от Германия в полза на Propapier PM2 GmbH - Държавна помощ SA.36147 (C 30/10) (ex NN 45/10; ex CP 327/08)
(нотифицирано под номер C(2014) 6847)
(само текстът на немски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (1),
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (2) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 29 октомври 2008 г. Smurfit Kappa Group („Smurfit Kappa“ или „жалбоподателят“) подаде в Комисията жалба, съгласно която Propapier PM2 GmbH е получило инфраструктурна помощ. Жалбата беше заведена под номер CP 327/08 и беше прехвърлена в регистъра за неправомерна помощ (под номер NN 45/10).
(2)
С писмо от 27 октомври 2010 г. Комисията уведоми Германия за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз относно предполагаемата помощ.
(3)
Решението на Комисията за откриване на процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3). Комисията покани всички заинтересовани страни да представят мненията си относно предполагаемата помощ.
(4)
Германия представи мнението си с писмо от 28 януари 2011 г. (неповерителната версия на това мнение постъпи на 31 януари 2011 г.). Освен това Комисията получи мнения от следните заинтересовани лица: на 11 февруари 2011 г. - съвместно мнение от Deutscher Städtetag (Германската асоциация на градовете), Deutscher Landkreistag (Асоциацията на германските окръзи) и Deutscher Städte- und Gemeindebund (Съюза на германските градове и общини), както и от Verband kommunaler Unternehmen (VKU) (Асоциацията на общинските предприятия), а на 14 февруари 2011 г. - мнение от жалбоподателя (неповерителната версия на това мнение постъпи на 1 март 2011 г.). Комисията предаде тези мнения на германските власти, за да им даде възможност да изразят становището си; съответното становище на Германия постъпи в Комисията на 13 април 2011 г. (неповерителната версия на това мнение постъпи на 26 април 2011 г.).
(5)
На 17 януари 2013 г. се състоя среща между представители на службите на Комисията и Германия. С писмо от 25 февруари 2013 г. Германия представи допълнителна информация. С писмо от 26 април 2013 г., на което Германия отговори с писмо от 14 май 2013 г., службите на Комисията изискаха нова допълнителна информация.
(6)
С електронно съобщение от 23 май 2013 г. Комисията поиска още информация, която Германия предостави с електронни съобщения от 24 май 2013 г., 27 май 2013 г. и 28 май 2013 г.
(7)
След проведена на 6 юни 2013 г. среща между представителите на службите на Комисията, на Германия и на предприятието бенефициер, както и вещи лица, Германия обяви възможни допълнителни писмени изложения. В отговор на ново искане на информация от 15 октомври 2013 г. Германия представи нови обстойни мнения с електронни съобщения от 4 ноември 2013 г., 13 декември 2013 г., 18 декември 2013 г., 6 януари 2014 г. и 24 април 2014 г.
2. ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ
(8)
Propapier PM2 GmbH („Propapier“) принадлежи на Progroup AG („Progroup“). Progroup произвежда и продава чрез дъщерните си дружества велпапе и материали за кашони от велпапе. Жалбоподателят Smurfit Kappa е един от големите производители на хартия в Европейския съюз.
(9)
На 2 април 2008 г. Комисията одобри (4) регионална помощ за изграждане от Propapier на завод за хартия за велпапе и принадлежаща му електроцентрала в новоразработен разширен участък на съществуващата промишлена зона на канала Oder-Spree в Eisenhüttenstadt в провинция Бранденбург - в този момент тази зона беше подходяща за регионална помощ съгласно член 107, параграф 3 буква а) от ДФЕС.
(10)
Жалбоподателят счита, че определени, финансирани чрез държавни ресурси инфраструктурни проекти в разширения участък на промишлената зона, в който попада новият завод за хартия, са били предназначени единствено за завода за хартия и следователно трябва да се класифицират като инфраструктура със специално предназначение и държавна помощ в полза на Propapier.
(11)
Жалбоподателят привежда като пример в тази връзка следните инфраструктурни проекти (вж. точка 2.1): изграждане на пречиствателна станция за отпадъчни води, строеж на паркинг и нова свързваща улица, както и разширяване и увеличаване дълбочината на канала Oder-Spree.
(12)
Освен това жалбоподателят твърди, че е определен прекалено нисък размер на таксите за ползване на пречиствателната станция за отпадъчни води в полза на Propapier (вж. точка 2.2).
2.1. ПОМОЩ ЗА ИЗГРАЖДАНЕ НА ПРЕЧИСТВАТЕЛНА СТАНЦИЯ ЗА ОТПАДЪЧНИ ВОДИ И ДРУГА ИНФРАСТРУКТУРА
(13)
През юли 2008 г. провинция Бранденбург, от средства по програмата за разширяване на местната бизнес инфраструктура в рамките на Съвместната програма на федералното и провинциалните правителства (Gemeinschaftsaufgabe) „Подобряване на регионалната икономическа структура“ (по-нататък „схема СП“ (5)), предостави пряка безвъзмездна помощ в размер на 33 808 200 евро (6) за строителството на нова пречиствателна станция за отпадъчни води в разширен участък на промишлената зона на канала Oder-Spree в Eisenhüttenstadt. В тази връзка следва да се отбележи, че схемата СП за финансиране на строителството, респ. разширяване на пречиствателни станции за отпадъчни води беше предмет на дело за държавна помощ N 644e/02 (7), в рамките на което Комисията, през 2003 г. за програмния период 2004 - 2006, отбеляза, че предоставената в рамките на тази схема субсидия не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС в полза на собствениците и операторите на пречиствателната станция за отпадъчни води.
(14)
В това Решение от 2003 г. Комисията счита, че субсидиите по действащата от 2004 до 2006 г. редакция на схемата СП следва да се разглеждат като вътрешен трансфер на държавни средства и не представляват държавна помощ в полза на собствениците и операторите, тъй като бенефициерите не са търговски дружества и при услугата става дума за класическа обществена отговорност на местните власти като част от предоставянето на услуги от общ интерес. Според разпоредбите на схемата СП бенефициерът трябва винаги да е местна власт или обединение на общините за осъществяване на местни проекти („Zweckverband“), на която/което да е подчинен общинският надзор. Субсидиране е възможно само ако между бенефициера на мярката, т. е. на пречиствателната станция за отпадъчни води, и потребителя на станцията не са налице правни, лични или икономически връзки.
(15)
Субсидията възлиза на 80 % от общите допустими разходи в размер на 42 260 340 евро. Бенефициерът на субсидията е Trinkwasser- und Abwasserzweckverband Oderaue Eisenhüttenstadt (TAZV), публичноправна общинска асоциация, на която е поверено снабдяването с питейна вода и пречистването на отпадъчните води. TAZV е същевременно бенефициер и оператор на пречиствателната станция. Тя поема останалите 20 % от общата сума на инвестиционните разходи.
(16)
Финансирането се осъществи при условието, че до 15 август 2008 г. ще бъдат доказано изпълнени правните и финансовите предпоставки за установяването на основен инвеститор (в този случай Propapier). Изграждането на съоръжението започна през октомври 2008 г., а пускането в експлоатация се осъществи през март 2010 г.
(17)
Жалбоподателят е на мнение, че пречиствателната станция на TAZV представлява инфраструктура със специално предназначение, тъй като практически целият капацитет на пречиствателната станция ще се ползва от Propapier. Той твърди, че още от самото начало съоръжението е било проектирано като пречиствателна станция за Propapier и е представлявало задължителна предпоставка за установяването на завод за хартия в региона (тъй като за производството на хартия е необходимо голямо количество вода).
(18)
По мнение на жалбоподателя и при останалите инфраструктурни проекти - строежа на паркинг до територията на завода на Propapier и на нова улица, която да свързва промишлената зона с национален път 112, както и разширяването/увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree - също става дума за инфраструктурни мерки, които са били специално предназначени за Propapier. В решението за откриване на процедурата Комисията стигна до предварителното заключение, че те не представляват избирателно предимство за Propapier и следователно не трябва да се разглеждат като инфраструктура със специално предназначение. Все пак тя покани трети страни да представят мнения относно тези мерки.
2.2. НАМАЛЕНИ ТАКСИ ЗА ПОЛЗВАНЕ НА ПРЕЧИСТВАТЕЛНАТА СТАНЦИЯ ЗА ОТПАДЪЧНИ ВОДИ
(19)
Друго възражение относно пречиствателната станция се състои в това, че таксата в размер на 0,95 евро на кубичен метър, която Propapier следва да заплаща за ползването на съоръжението, е по-ниска от тази, която частен инвеститор би събирал за подобна услуга.
(20)
Размерът на таксите за ползване на съоръжението се определя в съответствие с приложимото законодателство, Закона за местните такси на провинция Бранденбург (8) (по-нататък „KAG Brandenburg“). Съгласно член 6 от KAG Brandenburg изчисляването на таксата следва да се извършва така, че да се възстановяват, но не и да се надхвърлят всички разумни разходи на съответната пречиствателна станция за отпадъчни води (за изграждане, съхранение, поддръжка, експлоатация, персонал и за данъци и такси), както и включените в калкулацията лихви и амортизации. Финансирането, което общината получава от други държавни източници (в този случай субсидия от 33,8 милиона евро по схемата СП), все пак не следва да се взема предвид при калкулираните лихви за използвания собствен капитал (9). Жалбоподателят счита, че финансирането, което TAZV получава по схемата СП, ще бъде прехвърлено от бенефициера TAZV на потребителите на пречиствателната станция под формата на намалени такси за отпадъчни води.
3. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА (10)
(21)
Въпросните мерки могат да се класифицират като държавна помощ, ако са изпълнени следните предпоставки: i) мярката трябва да е финансирана от държавата или чрез използване на държавни ресурси, ii) в резултат от това трябва да е налице икономическо предимство за предприятието, iii) това предимство трябва да е избирателно, и iv) мярката трябва да нарушава или да заплашва да наруши конкуренцията и да може да засегне търговията между държавите членки. Държавна помощ е налице, ако са изпълнени всички условия на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(22)
В решението за откриване на процедурата не се поставя под съмнение, че всички мерки включват използването на държавни ресурси и че евентуално могат да нарушат конкуренцията на вътрешния пазар.
(23)
С оглед на възраженията Комисията отбелязва, че следва да се прави разлика между 1) предполагаема помощ в полза на TAZV за изграждането на пречиствателна станция за отпадъчни води и 2) предполагаема държавна помощ за Propapier под формата на намалени такси за пречистване на отпадъчни води.
(24)
Освен това в решението за откриване на процедурата се разследва дали за Propapier чрез:
i)
изграждането на пречиствателна станция за отпадъчни води,
както и чрез други инфраструктурни проекти в разширения участък на промишлената зона, в който се намира новият завод на Propapier, а именно:
ii)
новия паркинг;
iii)
новата улица; и
iv)
разширяването/увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree,
възниква избирателно предимство, или тук става дума за инфраструктура със специално предназначение за Propapier (11). Тъй като мярка съгласно член 107, параграф 1 може да се класифицира като държавна помощ само ако е избирателна (т. е. ако третира по различен начин предприятия, които се намират в съпоставимо правно и фактическо състояние с оглед на преследваната с мярката цел), Комисията трябваше да провери дали вследствие на мерките е възникнало избирателно предимство за Propapier.
(25)
Комисията вече одобри регионална инвестиционна помощ за Propapier. Тъй като мерките за останалите инфраструктурни проекти се провеждат в подпомаган регион, който е подходящ за регионална помощ съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС, и тези мерки очевидно са тясно свързани със, респ. са специално предназначени за инвестиционен проект, който получава регионална помощ, Комисията стигна до предварителното заключение, че мерките, ако се окажеха избирателни в полза на Propapier, щяха да съставляват част от инвестиционния проект на Propapier, така че трябваше да отговарят на изискванията на Насоките за национална регионална помощ за 2007-2013 г. (12) („Насоки за регионална помощ“). Комисията изрази съмнение относно съвместимостта на инвестиционната помощ под формата на инфраструктура със специално предназначение, в частност по отношение на съблюдаването на максималния интензитет на помощта и стимулиращия ефект.
(26)
Съгласно Насоките за регионална помощ предприятията, на които е предоставена инвестиционна помощ, могат да получат допълнително и оперативна помощ. Съвместимостта на оперативната помощ с вътрешния пазар трябва обаче да се провери независимо от съвместимостта на инвестиционната помощ, а именно съгласно критериите на точка 5 от Насоките за регионална помощ. В решението си за откриване на процедурата Комисията стигна до заключението, че ако е налице оперативна помощ за Propapier под формата на намалени такси за пречистване на отпадъчни води, която не би била съвместима с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика, тази оперативна помощ би следвало да се класифицира като несъвместима с Насоките за регионална помощ и съответните практики на Комисията за одобрение на оперативни помощи. Това е така, защото местоположението на бенефициера на помощта би попаднало в регион, подходящ за оперативни помощи (подпомаган регион съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС), но не биха били изпълнени други съществени предпоставки за съвместимостта на оперативната помощ с вътрешния пазар. Така не би имало основания за това оперативната помощ да бъде оправдана нито заради вида ѝ, нито с оглед на стимулирането на регионалното развитие или за това, размерът ѝ да бъде пропорционален на затрудненията за преодоляване. Освен това оперативните помощи нямаше нито да са ограничени във времето, нито щяха да намаляват с времето. По тази причина Комисията изрази съмнения с оглед на принципната съвместимост с вътрешния пазар на оперативни помощи под формата на намалени такси.
3.1. СУБСИДИИ ЗА ПУБЛИЧНО ФИНАНСИРАНИ ИНФРАСТРУКТУРНИ ПРОЕКТИ, ВКЛЮЧИТЕЛНО ПРЕЧИСТВАТЕЛНАТА СТАНЦИЯ ЗА ОТПАДЪЧНИ ВОДИ
3.1.1. Паркинг, разширяване/удълбочаване на канала Oder-Spree, нова улица
(27)
В рамките на предварителното разследване беше отбелязано, че капацитетът на паркинга не съвпада с представената от жалбоподателя информация и че паркингът не се намира в непосредствена близост до завода на Propapier. Също така беше отбелязано, че паркоместата са общодостъпни и не обслужват само промишлената зона на канала Oder-Spree, а и останалите градски индустриални зони, както и че броят на паркоместата би дал на общината възможност да закрие градски паркоместа за товарни автомобили. Освен това Propapier строи собствени паркоместа, които са достъпни и за товарни автомобили. По тази причина Комисията стигна до заключението, че строителството на паркинга вероятно няма да предостави избирателно предимство на Propapier.
(28)
С оглед на новата улица, свързваща промишлената зона с национален път 112, Комисията отбеляза, че изграждането на улицата ще намали трафика и замърсяването на въздуха в центъра на Eisenhüttenstadt, тъй като по този начин товарните автомобили ще могат да заобикалят централната част на града по пътя си към промишлената зона, а и времето за пътуване до следващия регионален център ще се съкрати. По тази причина Комисията стигна до заключението, че изграждането на новата улица вероятно няма да предостави избирателно предимство за Propapier.
(29)
По отношение на разширяването и увеличаването на дълбочината на канала Комисията отбеляза, че те не са били предприети, за да се предостави избирателно предимство за Propapier, а че са част от необходимата редовна поддръжка на водните пътища. По тази причина Комисията стигна до заключението, че с разширяването и увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree вероятно няма да се предостави избирателно предимство за Propapier.
(30)
По това време Комисията все пак не беше в състояние да изключи напълно, че тези инфраструктурни мерки са облагодетелствали Propapier в по-голяма степен, отколкото други предприятия.
(31)
Затова Комисията покани заинтересовани трети страни да представят мнението си, преди да вземе окончателно решение относно наличието на държавна помощ с оглед на тези мерки. Същевременно тя покани Германия, докато тече процедурата по разследването, да предостави още допълнителна информация за строителството на паркинга и новата улица, както и за разширяването/увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree.
3.1.2. Субсидия за изграждането на пречиствателната станция за отпадъчни води
(32)
В решението си за откриване на процедурата Комисията стигна до заключението, че ако междувременно схемата за помощ N 644e/02 следва да се разглежда като помощ въз основа на развитието на вътрешния пазар, то тя би била помощ за TAZV.
(33)
Все пак Комисията изрази съмнение, че пречиствателната станция за отпадъчни води представлява инфраструктура със специално предназначение. В тази връзка беше отбелязано, че освен Propapier има само други двама потребители на съоръжението: канадският доставчик на фотоволтаична енергия 5N PV и доставчикът на електроенергия EnBW. Освен това не беше известно какъв дял от капацитета на пречиствателната станция се пада фактически на тези двама клиенти. Въз основа на наличната по това време на разследването информация за Комисията не беше възможно да оцени дали строителството на нова пречиствателна станция е необходимо само с оглед на тези две предприятия. Освен това един от тези двама други потребители, а именно експлоатираната от EnBW електроцентрала, имаше пряко участие в проекта на Propapier, тъй като тази електроцентрала доставя електричеството, необходимо за производствения процес на завода за хартия (13).
(34)
Ако Propapier използва фактически 90 % от капацитета на пречиствателната станция, както твърди жалбоподателят, то по мнение на Комисията възниква въпросът, дали този факт сам по себе си вече не е доказателство за това, че съоръжението е предназначено само или най-малкото предимно за ползване от Propapier (а с това и със специално предназначение за Propapier). Следователно аргументът на Германия, че в бъдеще пречиствателната станция ще се използва и от други потребители, трябваше да бъде проучен по-обстойно.
(35)
Освен това беше отбелязано, че трябва да се вземе под внимание колко инвеститори най-много могат да се установят в промишлената зона на канала Oder-Spree и какви капацитети на съоръжението средно биха използвали те. В тази връзка Германия беше поканена да предостави подробна информация относно общата концепция за развитието на промишлената зона и за оставащите капацитети на пречиствателната станция, които биха могли да се причислят към потенциалните потребители. Също така Германия трябваше да представи и допълнителна информация относно техническата осъществимост на модулния подход при строителството на пречиствателната станция за отпадъчни води (14).
(36)
Както вече беше посочено, Комисията стигна до предварителното заключение, че мерките за инфраструктурните проекти, в случай че се окажат избирателни, биха съставлявали част от инвестиционния проект на Propapier, така че би трябвало да отговарят на изискванията на Насоките за национална регионална помощ, и по-специално на разпоредбите относно интензитета на помощта и стимулиращия ефект.
3.2. НАМАЛЕНИ ТАКСИ ЗА ПОЛЗВАНЕТО НА ПРЕЧИСТВАТЕЛНАТА СТАНЦИЯ ЗА ОТПАДЪЧНИ ВОДИ
(37)
Също както и при мярката за изграждането на пречиствателната станция Германия беше на мнение, че ако таксата, която следва да заплаща Propapier, съдържа елементи на помощ, то тук става дума за вече съществуваща помощ. Според Германия решението на Комисията по дело N 644e/02, с което беше одобрена схемата СП, се простира и върху косвените ефекти от схемата.
(38)
В решението си за откриване на процедурата Комисията стигна до заключението, че възможната помощ под формата на намалени такси за ползване не се обхваща от решение N 644e/02 и че тук, доколкото таксата би могла да се класифицира като помощ, би ставало дума за нова помощ.
(39)
При преценката на въпроса, дали таксите предоставят икономическо предимство на Propapier, в решението си за откриване на процедурата Комисията изрази съмнение дали събираните от TAZV такси отразяват пълния размер на разходите и дали частен инвеститор би определил същия размер на таксите.
(40)
Комисията е на мнение, че заплащаната от Propapier такса не възстановява в пълен размер разходите за пречистване на отпадъчните води, тъй като Германия сама призна, че тези такси възстановяват само 20 % от включените в калкулацията лихви за вложения собствен капитал, тъй като субсидията в размер на 80 %, която общината е получила от други държавни източници за изграждането на съоръжението, не би трябвало да се взема предвид при определянето на включените в калкулацията лихви. В тази връзка в решението си за откриване на процедурата Комисията отбеляза най-напред, че както Директива 2000/60/ЕО („Рамкова директива на ЕС за водите“) (15), така и KAG Brandenburg предписват, че таксите за ползването на пречиствателна станция за отпадъчни води трябва да възстановяват всички разходи (16). При това в решението за откриване на процедурата се препраща към делата InfraLeuna (17) и Kimberly-Clark/Scott (18), в които Комисията е на мнение, че таксите в размер на пълните разходи отговарят на разходите, които стандартно понася дадено предприятие.
(41)
Жалбоподателят изрази мнение, че за определяне на предимството трябва да се сравнят размерът на фактически заплащаните от Propapier такси и размерът на таксите, които би събирал частен инвеститор на мястото на TAZV.
(42)
Германия предложи заплащаните от Propapier такси да се сравнят с установените за сектора средни тарифи и посочи изследване, съгласно което средната тарифа се движи между 0,24 евро и 1 евро на кубичен метър (19).
(43)
Комисията отбеляза в решението за откриване на процедурата, че принципът на частния инвеститор изглежда приложим в конкретния случай. Все пак тя изрази съмнения дали с прилагането на подобна референтна стойност може да се изключи наличието на държавна помощ, още повече ако данните са очевидно изопачени. Дори ако в други общини посочените такси отразяват пълните разходи, поради различните местни условия са налице различни тарифи, които биха оправдали различен размер на тарифата на частен инвеститор. По тази причина в решението за откриване на процедурата Комисията изрази съмнение, че наличието на предимство за Propapier може да бъде изключено въз основа на тези данни.
(44)
Както е посочено в съображение 26, Комисията, доколкото мярката представлява фактически нова помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, се съмнява в нейната съвместимост с вътрешния пазар съгласно член 107, параграф 3 от ДФЕС. Ако се окаже, че таксата представлява регионална оперативна помощ, то биха възникнали съмнения относно нейната съвместимост с вътрешния пазар, тъй като тази помощ нито е ограничена във времето, нито намалява във времето, нито е насочена към компенсиране на определени (недоказани) недостатъци на региона.
4. МНЕНИЯ НА ГЕРМАНИЯ И НА ТРЕТИ ЛИЦА ОТНОСНО РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
4.1. ПРИ ФИНАНСИРАНИТЕ ОТ ДЪРЖАВНИ РЕСУРСИ ИНФРАСТРУКТУРНИ ПРОЕКТИ СТАВА ЛИ ДУМА ЗА ИНФРАСТРУКТУРА СЪС СПЕЦИАЛНО ПРЕДНАЗНАЧЕНИЕ ЗА PROPAPIER?
4.1.1. Паркинг
Мнение на жалбоподателя
(45)
В решението си за откриване на процедурата Комисията не призна посочения от жалбоподателя брой на паркоместата. Според жалбоподателя предоставената информация (паркоместа за 186 леки и 71 товарни автомобила) произхожда от възложения от град Eisenhüttenstadt предварителен градоустройствен план.
(46)
Според жалбоподателя първоначалните строителни планове на Propapier не предвиждат строителството на частен паркинг, а дори и Propapier да построи свой собствен паркинг, така нареченият обществен паркинг все пак ще бъде от полза предимно за Propapier: табела указва паркоместа за товарни автомобили за електроцентралата и за завода за хартия. Освен това паркингът е в непосредствена близост до завода на Propapier (достига до границите на завода за хартия и граничи с електроцентралата, която първоначално е била част от проекта на Propapier). Паркингът не предлага зони за почивка, които по правило би трябвало да се очакват от подобен обществен паркинг.
(47)
Жалбоподателят твърди, че разположението на паркинга е неблагоприятно и прекалено отдалечено, за да се използва за целите на друга градска промишленост и да доведе до това градът да може да закрие паркоместа за товарни автомобили в своя център.
Мнение на Германия
(48)
Според Германия паркингът не предоставя избирателно предимство на Propapier. Той е общодостъпен и обслужва не само промишлената зона на канала Oder-Spree. Също така Propapier разполага със собствени паркоместа (213 за леки и 27 за товарни автомобили) и вече е било издадено разрешение за строеж на допълнителни паркоместа за 120 леки автомобила.
(49)
Германия възразява срещу изразеното от жалбоподателя мнение, че паркингът облагодетелства предимно Propapier и че разположението на паркинга е неблагоприятно и прекалено отдалечено, за да може да обслужва други индустриални обекти на град Eisenhüttenstadt.
(50)
Според Германия споменатата от жалбоподателя табела, която указва паркоместа за товарни автомобили за електроцентралата, е от временен тип и се дължи на строителни работи в електроцентралата. Тези работи са приключили в края на март 2011 г. Табела към подстъпа за паркинга е била поставена на новата улица, като табелата не се отнася за определено предприятие или съоръжение.
4.1.2. Улица
Мнение на жалбоподателя
(51)
Жалбоподателят възразява срещу изложението на Германия, че новата улица ще свързва промишлената зона с национален път B 112; според жалбоподателя улицата свършва няколко метра зад завода за хартия, без да е видно намерение тя да бъде продължена; ако все пак бъде продължена, тя няма да обслужва други предприятия, тъй като в частта на удължението няма установено предприятие.
(52)
По тази причина жалбоподателят е на мнение, че паркингът и улицата предоставят на Propapier избирателно предимство и са със специално предназначение за ползване от Propapier.
Мнение на Германия
(53)
Според Германия новата улица ще свърже съществуващата промишлена зона на канала Oder-Spree и нейните разширения на север с национален път B 112. Тя ще облекчи трафика и ще намали замърсяването на въздуха в центъра на Eisenhüttenstadt, като предостави възможност на товарните автомобили да избягват центъра на града, и ще съкрати времето за придвижване на промишления и търговския транспорт до Франкфурт на Одер с минимум 1/3. Тя е част от общото развитие на планираната още през 1993 г. промишлена зона и предлага на предприятията във Франкфурт по-добър достъп до вътрешното пристанище на Eisenhüttenstadt. Германия твърди, че улицата вече е била планирана в програмата за Одер на правителството на провинцията.
(54)
Тя ще предложи допълнителни възможности за развитие на промишлената зона ArcelorMittal и други промишлени зони. Предвидено е било строителството на улицата да протече на два етапа; след известно забавяне по технически причини последната част е била завършена в края на 2013 г.
4.1.3. Разширяване/удълбочаване на канала Oder-Spree
(55)
През 2008 г. Eisenhüttenstadt разшири промишлената зона на канала Oder-Spree, за да привлече предприятия. Според Германия работите по разширяването и увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree са в рамките на необходимата редовна поддръжка на водния път, който е част от трансевропейските мрежи (ТЕМ). От 2003 г. насам се извършва преустройство на шлюзовете по цялата дължина на канала (понастоящем шлюзът Kersdorf, новото изграждане на шлюза Fürstenwalde е било отложено). Германия пояснява, че това няма връзка с установяването на Propapier и че не би предоставило избирателно предимство за Propapier.
4.1.4. При пречиствателната станция за отпадъчни води става ли дума за инфраструктура със специално предназначение за Propapier?
Мнение на жалбоподателя
(56)
Жалбоподателят пояснява, че помощта не би могла да попадне в схемата, която според решението по дело N 644e/02 не представлява помощ, защото срокът на действие на споменатата схема е изтекъл в края на 2006 г. и следователно схемата не е била в сила към момента на предоставянето на инвестиционната помощ за строителството на пречиствателната станция на TAZV.
(57)
Жалбоподателят твърди също, че схемата не би била приложима и поради факта, че пречиствателната станция за отпадъчни води не предоставя обществена услуга, а е била изградена единствено за приоритетно ползване от Propapier.
(58)
Според жалбоподателя хартиената индустрия - също и в Германия - по правило разполага със собствени пречиствателни станции за отпадъчни води за заводи за рециклирана хартия, така че аргументът на Германия, че предприятията са задължени да се свързват към обществената канализация, не е основателен.
(59)
Според жалбоподателя пречиствателната станция за отпадъчни води не е част от обща концепция за икономическо планиране за промишлената зона, която да се простира върху всички потенциални инвеститори, а е била разработена и представена още през 2007 г., едновременно със завода за хартия на Propapier и електроцентралата. Предложението на Eisenhüttenstadt за решение относно развитието на промишлената зона от 7 ноември 2007 г. се отнася само до двама или трима инвеститори. Жалбоподателят твърди, че Eisenhüttenstadt рекламира промишлената зона едва от 2010 г. и посочва, че градът е започнал да търси други инвеститори едва във връзка с жалбата на Smurfit Kappa.
(60)
По мнение на жалбоподателя, от строителните особености на пречиствателната станция на TAZV произтича еднозначно, че е била точно съобразена с потребностите на Propapier. Техническите характеристики на пречиствателните станции за отпадъчни води са специфично определени за сектора. Съоръженията за пречистване на вода за заводи за рециклирана хартия включват по правило една стъпало за анаеробно пречистване и едно стъпало за аеробно пречистване, докато стандартните градски канализационни системи често разполагат само със стъпало за аеробно пречистване. Обстоятелството, че пречиствателната станция на TAZV разполага и с двете стъпала, е допълнителен аргумент за това, че тя не обслужва обществени интереси, а представлява инфраструктура със специално предназначение за Propapier.
(61)
По мнение на жалбоподателя е много малко вероятно при планирането на съоръжението да са били взети предвид потребности от капацитет, различни от тези на завода за хартия на Propapier (и допълващата го електроцентрала, която сега е собственост на EnBW). Жалбоподателят твърди, че EnBW не е независим потребител, защото инвестицията в електроцентралата е тясно свързана с проекта на завода за хартия и не би била осъществена без завода на Propapier.
(62)
Жалбоподателят отбелязва, че другият установен в промишлената зона инвеститор, 5N PV, използва съвсем малък процент от наличния капацитет на пречиствателната станция на TAZV и че неговите потребности от пречистване на отпадъчни води биха могли да бъдат покрити от вече наличната пречиствателна станция за отпадъчни води. Тъй като 5N PV е започнало дейността си още през май 2008 г., т. е. две години преди пускането в експлоатация на новата пречиствателна станция на TAZV, първоначално то е използвало съществуващата пречиствателна станция за отпадъчни води.
(63)
Жалбоподателят посочва, че не са налични прогнози за очакваните потребности от пречистване на отпадъчни води на потенциални други инвеститори и че няма информация за това дали и кога ще бъдат на разположение тези допълнителни капацитети. Понастоящем във всички случаи няма свободни капацитети. По-нататък жалбоподателят се позовава на статия в пресата (Märkische Oderzeitung от 3 февруари 2011 г.), в която се съобщава за техническа неизправност в биобасейн и се отбелязва, че всички налични басейни ще са необходими за настоящите индустриални потребители.
(64)
По мнение на жалбоподателя Германия е потвърдила непряко, че друго предприятие няма да използва съоръжението за пречистване на отпадъчни води, когато заяви, че таксите за новата пречиствателна станция на TAZV ще бъдат по-ниски от тези за съществуващата пречиствателна станция, защото при новото съоръжение няма да има необходимост от скъпа канализационна система между отделните потребители (и по този начин потвърди, че няма да се добавят нови потребители).
(65)
Според жалбоподателя от данните на TAZV е видно, че Propapier ползва минимум 90 % от дневния капацитет на станцията.
(66)
Жалбоподателят разяснява, че декларираната от Германия модулна конструкция на пречиствателната станция има чисто теоретичен характер и не води до икономии от мащаба, тъй като вторият модул струва 80 % до 90 % процента от първия. Относително високите разходи за добавянето на модули говорят за това, че първоначалната инвестиция от 42 милиона евро е от полза на първо място за Propapier като избирателна мярка.
(67)
Според жалбоподателя, въз основа на обстоятелството, че новата пречиствателна станция на TAZV се намира в непосредствена близост до съоръжението на Propapier, до електроцентралата и до завода за хартия, Propapier може да използва повторно биогаза, който се образува при анаеробната обработка на отпадъчните води на предприятието.
(68)
Въз основа на горепосоченото жалбоподателят стига до заключението, че пречиствателната станция на TAZV представлява инфраструктура със специално предназначение за Propapier и че публичното финансиране на изграждането на пречиствателната станция за отпадъчни води е инвестиционна помощ за Propapier. По мнение на жалбоподателя Комисията следва да провери дали тези мерки във връзка с предоставената за завода за хартия на Propapier регионална инвестиционна помощ (дело за държавна помощ SA.23827) отговарят на всички условия на Насоките за регионална помощ.
Мнение на Германия
(69)
Мерките, предоставени в рамките на схемата без елементи на помощ N 644e/02, не представляват помощ.
Обществената инфраструктура е на разположение на всички при еднакви условия
(70)
Германия твърди, че пречиствателната станция за отпадъчни води не е била със специално предназначение за Propapier: тук се касае за обществена структура, която попада в областта на безопасността и служи на защитата на околната среда и на населението от заболявания. Всички предприятия, които понастоящем се намират в промишлената зона на канала Oder-Spree или ще се установят там в бъдеще, имат правото да се свържат към обществената пречиствателна станция за отпадъчни води и да я използват при равни условия. Таксите биха се калкулирали въз основа на същите предписани от закона принципи. В Германия пречистването на отпадъчните води е в рамките на компетентността на общините, като е налице задължение за свързване и ползване на услугата. Потребителите нямат възможността да избират доставчик на услугата, различен от този за общината.
(71)
Германия отхвърля твърдението на жалбоподателя, че по правило заводите за хартия разполагат със собствени системи за пречистване на отпадъчните води и не са задължени да се свързват към градските канализационни системи, като отбелязва също, че предприятието Propapier е задължено от закона (20) да се свърже към и да използва пречиствателната станция на TAZV. Изключенията от това задължение за свързване са силно ограничени (само ако свързването е невъзможно или нереалистично). Налице е много малко общодостъпна информация относно пречистването на отпадъчните води на производителите на хартия, но тя показва, че много заводи за хартия са свързани към пречиствателни станции за градски отпадъчни води.
Инфраструктурата не е била изградена единствено за Propapier
(72)
Германия не е съгласна с твърдението на жалбоподателя, че пречиствателната станция на TAZV е съобразена с техническите потребности на Papapier: двустепенното пречистване на отпадъчни води не е типично за хартиената индустрия, а се среща в множество различни браншове и много от пречиствателните станции за градски отпадъчни води прилагат двустепенно пречистване. Техническите характеристики на пречиствателната станция на TAZV (двустепенен биологичен процес) са базирани на актуалните технически стандарти, при което е взето предвид, че съществена част от отпадъчните води ще е силно замърсена. Германия признава, че пречиствателните станции за градски отпадъчни води, които обработват само отпадъчни води от санитарни съоръжения или леко замърсени води, по правило нямат обособено стъпало за предварителна обработка, но акцентира, че двустепенното пречистване е характерно при съоръженията, обработващи индустриални отпадъчни води. Германия представи списък с 18 завода за хартия в страната, които произвеждат рециклирана хартия и са свързани към пречиствателни станции за градски отпадъчни води, и отбелязва, че в хартиения сектор се срещат и двата вида пречиствателни станции за градски отпадъчни води (едностепенна и двустепенна).
(73)
Според Германия пречиствателната станция за отпадъчни води е част от пакет от общи инфраструктурни мерки, проведени с цел развитие на промишлената зона на канала Oder-Spree. Никоя от тези мерки не е със специално предназначение за конкретно предприятие. Решения относно изграждане на съоръжението, свързване към съоръжението и използване на съоръжението не се вземат по преценка на Propapier или потенциални потребители.
(74)
Германия отхвърля представената информация, че пречиствателната станция на TAZV е била построена специално за Propapier. Властите посочват, че строителството е било планирано в рамките на други потенциални инвестиции през периода 2004-2006 г., много преди установяването на Propapier в промишлената зона.
(75)
Германия твърди, че наличният капацитет на инфраструктурата за пречистване на отпадъчни води е ограничен извън рамките на промишлената зона и че остатъчният капацитет би бил достатъчен за задоволяване потребностите само на един допълнителен (по-малък) инвеститор; Германия потвърждава, че първоначално предприятието 5N PV фактически е било свързано към наличната пречиствателна станция.
(76)
Обстоятелството, че установяването на Propapier в промишлената зона е дало стимул за започване изграждането на отдавна планираната пречиствателна станция за отпадъчни води, според Германия не може да се разглежда като избирателно предимство за Propapier. Германия се позовава на заключенията на генералния адвокат Van Gerven, който в рамките на делото C-255/91 (Matra/Комисия) (21) потвърди, че е неизбежно първоначално инфраструктурата да се използва преди всичко от първото предприятие, което се е установило в новосъздадената промишлена зона. Това обаче ще се промени, когато развитието на региона поеме в очакваната посока.
(77)
Германия посочва, че и трите предприятия, които понастоящем са се установили в промишлената зона на канала Oder-Spree, т. е. Propapier, 5N PV и електроцентралата EnBW, са свързани към пречиствателната станция за отпадъчни води и я използват. По-нататък Германия пояснява, че в различни моменти е вземано предвид установяването и на други предприятия (една или две инсталации за алтернативно гориво, фотоволтаичен завод за стъкло, инвестиционни предложения от няколко инвеститори в различни сектори и оглед на мястото от няколко потенциални инвеститори), но че по-нататъшното развитие на промишлената зона, в частност с оглед на кризата, която засегна особено силно районите в по-неблагоприятно положение, ще отнеме време.
Капацитет към момента
(78)
Германия отхвърля твърденията на жалбоподателя, според които тя не е посочила капацитета отпадъчни води за потребителите на пречиствателната станция на TAZV, Propapier използва минимум 90 % от наличния капацитет и не е налице свободен капацитет.
(79)
Според Германия пречиствателната станция на TAZV, в състоянието си към настоящия момент, разполага с капацитет за потенциални нови инвеститори. Тримата настоящи потребители използват общо капацитет от [ 500] (22) м3/ч, а максималният капацитет на пречиствателната станция на TAZV е 638 м3/ч. Следователно общият използван капацитет е около [60-80] % и е налице свободен капацитет от близо [150-250] m3/h. Използваният от Propapier среден капацитет възлиза на [300-500] м3/ч, а максималният е [400-500] m3/h. Така Propapier използва средно [ 70] % и максимум [ 70] % от общия капацитет на пречиствателната станция на TAZV.
Модулна конструкция на пречиствателната станция на TAZV
(80)
Германия твърди, че пречиствателната станция на TAZV е проектирана още отначало за модулно разширяване в хода на поетапното развитие на промишлената зона на канала Oder-Spree. Модулното проектиране на съоръжението е видно от Кратко описание на TAZV 2007, в което се говори за потенциално силно замърсени води от хартиената индустрия, производството на биоетанол и други промишлени отрасли.
(81)
Германия твърди, че още на сегашния етап на разработване централни компоненти на пречиствателната станция са проектирани за максимален капацитет при евентуално разширяване. Така например номиналният вътрешен диаметър на дългия 5 km тръбопровод за изхвърляне от тръбопровода за пречистени отпадъчни води към река Одер е над три пъти по-голям от необходимото на сегашния етап на разработване (може да поеме обем от 1 945 m3/h, докато пиковият отток понастоящем е само 638 m3/h), а TAZV разполага с опцията да увеличи площта на пречиствателната станция за отпадъчни води с прилежащ парцел с площ 3,3 ha. След подобно модулно разширяване потенциалните потребители също ще имат равен достъп до пречиствателната станция за отпадъчни води.
(82)
По тази причина Германия твърди, че високият понастоящем дял на Propapier в общия капацитет на пречиствателната станция за отпадъчни води не обосновава избирателно предимство, а е само моментна оценка на ситуацията, тъй като инфраструктурата е проектирана така, че - чрез модулно разширяване - да може да поеме и други потребители при същите условия. Това ще отнеме време, защото пречиствателната станция за отпадъчни води е част от обща икономическа концепция за местността, която обхваща няколко зони за разширяване на различни етапи. Ситуацията към момента със само трима установени инвеститори е преходен период на осъществяващото се от 1994 г. развитие на индустриалните зони в тази местност. Близо половината от промишлената зона на канала Oder-Spree (35 ha) все още е на разположение за други инвеститори. През 2011 г. Германия оцени, че тази площ ще се заеме в рамките на 5 години, и добавя, че допълнително разширяване тогава ще бъде възможно и в останалите зони „Североизток“ (40 ha) и „Север“ (160 ha).
(83)
Германия отхвърля мнението на жалбоподателя, че модулната конструкция на пречиствателната станция на TAZV няма да доведе до икономии от мащаба. Германските власти посочват, че модулното разширяване на пречиствателната станция на TAZV може да се осъществи на три етапа, а именно при съществено по-малки разходи за добавен m3 капацитет, отколкото при първоначалната инвестиция:
-
Етап 1 (повишаване на капацитета с 33 %, допълнително количество отпадъчни води от 213 m3) би могъл да се реализира в рамките на няколко месеца и би струвал от 1,2 до 1,5 милиона евро при допълнителна промишлена зона от около 19 ha,
-
Етап 2 (повишаване на капацитета с 69 %, допълнително количество отпадъчни води от 426 m3) би могъл да се реализира в рамките на няколко месеца и би струвал от 5,3 до 5,6 милиона евро при допълнителна промишлена зона от около 38 ha,
-
Етап 3 (разширяване върху прилежаща земя; повишаване на капацитета със 100 %, допълнително количество отпадъчни води от 638 m3) би струвало от 17 до 18 милиона евро при допълнителна промишлена зона от около 57 ha. Повишаването на капацитета със 100 % би наложило упражняване на опция върху прилежащия парцел и би струвало до 18 милиона евро.
(84)
Германия твърди, че модулната конструкция на пречиствателната станция за отпадъчни води съответства на предписанието за ефикасно и икономично използване на ресурсите и може да се види в рамките на предходното прекомерно оразмеряване на пречиствателните станции за отпадъчни води в новите федерални провинции. Санкционирането на подобно модулно оразмеряване като избирателно предимство би подтикнало към икономически неизгодно прекомерно оразмеряване на инфраструктури още от самото начало. Освен това таксите не биха възстановили разходите за подобно прекомерно оразмеряване.
(85)
Оценяването на настоящото ограничение на пречиствателната станция като избирателно предимство би било стимул за икономически неизгодно прекомерно оразмеряване на инфраструктурата.
(86)
По мнение на Германия цитираната от жалбоподателя статия в пресата (сравни съображение 63) е неуместна. Според властите създаването на допълнителен неизползван басейн само за случаите на технически инциденти би попречило на изпълнението на наложените в рамките на Gemeinschaftsaufgabe правила за икономично и ефикасно планиране.
(87)
Според жалбоподателя потребителите на новата пречиствателна станция на TAZV заплащат по-ниски такси в сравнение с тези на съществуващата пречиствателна станция за градски отпадъчни води, защото при новото съоръжение не е необходима обширна тръбопроводна система, която да свързва всички потребители помежду им. Германия отхвърля заключението на жалбоподателя, че по тази причина други потребители не могат да бъдат присъединявани към пречиствателната станция. Според Германия други търговски потребители могат да бъдат свързани безпроблемно, като ограничението е обусловено на първо място от размера на тръбата, която отвежда пречистените води в река Одер.
(88)
Германия отхвърля представената от жалбоподателя информация, че Propapier може да използва произвеждания от пречиствателната станция на TAZV биогаз. Потребителите на пречиствателната станция за отпадъчни води нямат възможност да използват биогаза. TAZV използва биогаза в собствената си 3-мегаватова електроцентрала.
(89)
Германия отхвърля твърдението, че рекламирането на промишлената зона пред други инвеститори е започнало едва след жалбата на Smurfit Kappa: още през 1998 г. Eisenhüttenstadt възложи на инвеститора Center Ostbrandenburg маркетинга на промишлени и търговски площи, наред с другото и в промишлената зона на канала Oder-Spree. Проектна документация за промишлената зона на канала Oder-Spree е налице от 1995 г.
(90)
Германия заключава, че пречиствателната станция на TAZV не представлява инфраструктура със специално предназначение за Propapier.
(91)
Освен това Германия заключава, че инфраструктурните мерки в разширената промишлена зона на канала Oder-Spree (строителство и привеждане в готовност на пречиствателната станция за отпадъчни води и останалите строителни мерки - паркинг, улица, удълбочаване/разширяване на канала) са общи мерки за развитие, които не предоставят избирателно предимство на Propapier и не са запазени за ползване от Propapier. Според Германия обстоятелството, че понастоящем инфраструктурата се използва само от няколко първоначално установили се в района потребители, е присъщо на перспективата за развитие като преходен период.
4.2. НАЛИЦЕ ЛИ Е ПРЕДИМСТВО ЗА PROPAPIER ВСЛЕДСТВИЕ НА НАМАЛЕНИТЕ ТАКСИ ЗА ПОЛЗВАНЕ НА ПРЕЧИСТВАТЕЛНАТА СТАНЦИЯ ЗА ОТПАДЪЧНИ ВОДИ?
Мнение на жалбоподателя
(92)
Жалбоподателят е съгласен с изразената от Комисията в решението за откриване на процедурата позиция (сравни съображение 63 от решението за откриване на процедурата и съображение 38 от настоящото решение), че решението по делото N 644e/02 не покрива таксите за ползването на пречиствателната станция за отпадъчни води. Следователно таксите би трябвало да отразяват общите разходи за ползването. Обстоятелството, че изчисляването на таксите се базира на Закона за местните такси (KAG), не оправдава по-ниски такси и произтичащото предимство за Propapier.
(93)
Жалбоподателят твърди, че пречиствателната станция за отпадъчни води не предоставя обществена услуга, а е била изградена единствено за първостепенното ползване от Propapier.
(94)
Според жалбоподателя и трите предложени от Комисията в нейното решение за откриване на процедурата метода (метод на пълните разходи, цена на частен инвеститор, референтна цена) показват, че със събираните такси се предоставя предимство на Propapier.
Метод на пълните разходи
(95)
Жалбоподателят твърди, че не само член 9 от Рамковата директива на ЕС за водите, а също и фактът, че повечето заводи за рециклирана хартия разполагат със собствена пречиствателна станция за отпадъчни води, говорят в полза на изчисляването на пълните разходи. Заплащаната от Propapier такса възстановява само 20 % от включените в калкулацията лихви за вложения собствен капитал и не отчита дела на собствения капитал, който се пада на 80-процентното публично участие в разходите по изграждането на пречиствателна станция за отпадъчни води.
Цена на частен доставчик (тест на частния инвеститор)
(96)
Според жалбоподателя частен оператор или собственик на завод за хартия желае да покрие минимум всички разходи, така че този метод съвпада с горепосочения метод на пълните разходи.
Референтна цена
(97)
Жалбоподателят е съгласен с изразеното от Комисията в решението за откриване на процедурата мнение, че наличието на държавни помощи вероятно не може да се изключи чрез използването на референтни цени. Единствено сравняването на заводи за хартия, които използват градски канализационни системи, не е представително, защото повечето заводи за хартия разполагат със собствена пречиствателна станция за отпадъчни води.
(98)
Жалбоподателят твърди, че Германия е представила само много избирателна информация за заплащаните от останалите заводи за хартия канализационни такси (научно изследване, сравнение между тарифите в промишлена зона Spreetal/Schwarze Pumpe и остаряло решение от 1990 г.) и че тези примери не могат да бъдат основание за изчисляване на референтна цена и затова, защото таксите зависят от субсидии и инвестиционни разходи и законодателството може да се различава в различните местности. Жалбоподателят прави сравнение със собствената си пречиствателна станция, която ползва градската канализационна система в (поверителна информация), и изчислява, че Propapier, при отчитане на инвестиция в строителство в размер на 42 милиона евро (като в Eisenhüttenstadt), би трябвало да заплаща 4 EUR/m3, което е далеч над понастоящем заплащаната от Propapier такса.
(99)
Жалбоподателят твърди, че цитираната от Германия статия е публикувана през 2004 г. и се позовава на публикувано през 2002 г. научно изследване, което се базира на данни от 2000/2001 г. В тази връзка той препраща към приложение 6 към писменото изложение на Германия от 30 януари 2009 г., което включва статия на онлайн източника „Das Papier 2004-T174“ (23). Според жалбоподателя научното изследване касае само седем анонимни завода за хартия и не става ясно дали те използват собствена пречиствателна станция за отпадъчни води, или са свързани към градската канализация и дали взетите предвид разходи включват само оперативните разходи (без капиталови, респ. други неоперативни разходи). Ако изследването сравнява само заводи за хартия със собствена пречиствателна станция за отпадъчни води, капиталовите разходи би трябвало да се вземат предвид.
Мнение на Германия
(100)
Германия поддържа становището си, че евентуално предимство, произтичащо от таксите за ползването на пречиствателната станция на TAZV, не би представлявало държавна помощ, защото според Германия решението на Комисията по делото N 644e/02 покрива и косвените последици от схемата СП, т.е. таксите. Германия твърди още, че мярката, която в дело N 644e/02 е обявена като невключваща елементи на помощ, не би могла да представлява държавна помощ на ниво потребител. Германия твърди още, че по въпроса, дали помощта за оператор на инфраструктура може да бъде предадена на потребителя на дадена инфраструктура, Комисията е променила позицията си едва след решението на съда по делото Flughafen Leipzig-Halle GmbH (24).
(101)
Германия признава, че към момента на предоставянето на инвестиционната помощ за TAZV срокът на решението по делото N 644e/02 е бил изтекъл. Германските власти обаче изтъкват, че съответното законодателство, залегнало в основата на решението по делото N 644e/02, е съответствало на това, въз основа на което е била предоставена мярката за TAZV. Правното основание е било само актуализирано, но при това съдържанието му е останало непроменено. Ето защо Германия твърди, че само актуализирането на дадено правно основание не поражда автоматично класифициране като държавна помощ.
(102)
Германия акцентира, че изчисляването на разходите е прозрачно и заложено в закона.
Без икономическо предимство за Propapier
(103)
Германия взема отношение относно трите възможности за определяне на таксата за дадено предприятие, което ползва услуги по пречистването на отпадъчни води (съображение 68 от решението за откриване на процедурата): метод на пълните разходи, цена на частен инвеститор, референтна цена.
При прилагане на метода на пълните разходи не произтича предимство
(104)
Германия възразява на твърдението, че заплащаната от Propapier такса не възстановява пълните разходи. Изчисляването на разходите е продиктувано от закона (и по принцип трябва да възстановява разходите, с изключение на факта, че субсидии от трети лица не се вземат под внимание при изчисляването на включените в калкулацията лихви (25)). Според законовите разпоредби разходите трябва да бъдат покрити, но не и надвишени. Всички възникнали за TAZV разходи са покрити, включително лихвите върху дела на TAZV в инвестирания капитал. Изчисляването на фиктивни лихви върху субсидии от държавата не е оправдано, тъй като тези разходи не са възникнали за TAZV.
(105)
На Propapier не се предоставя избирателно предимство, защото таксите са еднакви за всички потребители на новата пречиствателна станция.
(106)
Дали таксите биха били по-високи без предоставените в рамките на схемата СП субсидии за изграждането на пречиствателна станция за отпадъчни води, зависи от множество фактори, като например наличието на други финансови ресурси.
(107)
Властите не са задължени нито въз основа на принципа „замърсителят плаща“, нито въз основа на Рамковата директива на ЕС за водите да вземат предвид субсидии при изчисляването на лихвите върху вложения капитал. Рамковата директива на ЕС за водите предписва, че разходите за водни услуги трябва да бъдат покрити, но предоставя на държавите членки свобода на действие при прилагането ѝ В конкретния случай всички разходи на TAZV (за водната услуга) са покрити. Принципът „замърсителят плаща“ не важи абсолютно, но трябва да бъде „взет предвид“. В този случай той е отчетен чрез включването на всички разходи на TAZV в калкулацията.
(108)
В Рамковата директива на ЕС за водите се говори за „адекватен“ принос. Германия посочва, че платените от Propapier такси са сравнително високи, съпоставено с други области на Германия или с Европейския съюз. Освен това германските власти отбелязват, че според Рамковата директива на ЕС за водите държавите членки могат да вземат предвид социалните, екологичните и икономическите последствия от възвръщаемостта, както и географските и климатичните условия на засегнатите области или област.
(109)
Германия твърди, че сравняване с делата Kimberly-Clark или InfraLeuna (вж. и съображение 70 от решението за откриване на процедурата) не е убедително. Предмет на делото Kimberly-Clark е преференциална тарифа за предприятие, въз основа на която е налице съмнение, че е възможно да не се възстановяват всички разходи. В конкретния случай се възстановяват всички разходи и тарифните условия са еднакви за всички потребители. Делото Kimberly-Clark касае промишлена зона, разработена в съответствие със специфичните потребности на едно-единствено предприятие, докато в този случай промишлената зона е разработена за няколко установили се там предприятия.
(110)
Предмет на решението по делото InfraLeuna е ценообразуването на частни предприятия във връзка с ползването на частни инфраструктури, докато настоящото дело се отнася до използването на градска инфраструктура и предписани от закона, а не пазарни такси. В конкретния случай потребителите са поели всички разходи, които се поемат стандартно от дадено дружество в областта на услугите по пречистване на отпадъчни води. На нелиберализиран пазар за пречистване на отпадъчни води разходните фактори, които следва да се отчитат, са определени в закона и са еднакви за всички предприятия (KAG Brandenburg).
(111)
Посочените в решението за откриване на процедурата решения по делата Wagner и Weida Leder (съображение 71 и бележка под линия 19) се отнасят до субсидии за изграждането на частни пречиствателни станции за отпадъчни води. В конкретния случай Propapier обаче не получава субсидии за доброволни частни инвестиции, а заплаща определените му от закона такси за ползване.
Тестът на пазарния инвеститор е неприложим
(112)
Германия е на мнение, че водата не е стандартна търговска стока. В Германия секторът по пречистване на отпадъчни води е разпределен между регионални монополи на местни обществени предприятия за пречистване на отпадъчни води. Ето защо в Германия пречистването на отпадъчните води не е икономическа дейност, а задължение на общините. TAZV действа като държавен орган, а не като предприятие, чието поведение може да бъде проверено с теста на пазарния инвеститор. В Германия е налице задължение за свързване и ползване на услугата. Потребителите нямат възможността да избират доставчик на услугата, различен от този за общината. Таксите са предписани от закона, определят се от властите и не могат да превишават разходите.
(113)
В Германия секторът по пречистване на отпадъчни води е достъпен за частни предприятия само в ограничена степен. Те могат да сътрудничат при техническото изпълнение на законовите задължения за пречистване на отпадъчните води само въз основа на договори за управление или договори за предоставяне на услуги. Отговорността за изпълнение на задачата обаче остава за общината, която не е задължена от закона да обяви търг за договора. Освен това частни предприятия биха могли да изпълняват технически задачи (или по изключение да събират такси), но и в този случай таксите не могат да превишават разходите им. От страна на TAZV не имало възлагане на технически задачи на трети лица.
(114)
Тъй като таксите са предписани от закона и не могат да надвишават разходите за инфраструктурата, няма пазар, на който частни предприятия да могат да определят такси за пречистване на отпадъчни води с цел реализиране на печалба. Няма конкуренция между частни предприятия или между частни и публичноправни предприятия по отношение на крайни потребители.
(115)
Според Германия в подобен случай не е възможно поведението на оператора на услугите да се сравнява с това на частен инвеститор. Ето защо тестът на частния инвеститор е неприложим.
Референтни цени
(116)
С оглед на задължението за свързване към пречиствателната станция за отпадъчни води няма конкуренция, а следователно и пазарна цена, която да служи като бенчмарк за оценката на предимството.
(117)
Германия отхвърля представената от жалбоподателя информация, че само няколко завода за хартия използват градски канализационни системи и че по тази причина залагането само на данни от тези заводи за хартия като бенчмарк няма да е представително.
(118)
В становището си Германия уточнява, че Propapier не заплаща такса от 0,95 EUR/m3 (както е посочено в съображения 72 и 80 от решението за откриване на процедурата), а от 2010 г. внася такса от 1,18 EUR/m3. В сравнение с други места в Европейския съюз тази такса е сравнително висока и във всички случаи различна от обичайната. Съгласно проведена от Verband Deutscher Papierfabriken анкета сред 77 предприятия в областта на германската хартиена индустрия, които представят 68 % от сектора, през 2007 г. таксите са били средно 1,12 EUR/m3 (диапазон от 0,31 до 2,20 EUR/m3). Заплащаната от Propapier такса е в рамките на този диапазон и е над средното ниво съгласно тази извадка.
(119)
В следващи становища Германия информира Комисията, че през 2012 г. таксата е увеличена на 1,41 EUR/m3, за да покрие загубите в пусковия период на пречиствателната станция за отпадъчни води. През 2013 г., въз основа на икономии от енергийни разходи, таксата е определена на 1,39 EUR/m3 в съответствие с правното задължение таксите да възстановяват разходите, но да не ги надвишават. Също така Propapier трябва да обработва предварително отпадъчните води, преди да ги подаде към пречиствателната станция на TAZV. Разходите за предварителната обработка са близо […] EUR/m3, което прави общите разходи на Propapier за пречистване на отпадъчни води […] EUR/m3; в сравнение с това средните разходи в сектора (2010 г.) са 1,27 EUR/m3.
(120)
Германия твърди, че сравнението с плащаните от други производители на хартия в Европейския съюз такси е правилният бенчмарк за оценката, че не е налице икономическо предимство и че опасенията на Комисията относно подобно сравнение са неоснователни.
(121)
Според Германия при представените на Комисията примери става дума за средни цени на база пълни разходи. Германия твърди, че няма доказателства за това, че тези такси включват държавни помощи.
(122)
Германия твърди, че примерът Lenzing Lyocell (26) е основателен, дори и ако фактическият състав е отпреди десет години (Propapier заплаща повече от двойния размер на таксата, но таксите за пречистване на отпадъчни води не са се увеличили с повече от 100 % през последните 10 години).
Съществуваща помощ
(123)
Германия представя два аргумента за това, защо таксите, доколкото те представляват помощи, трябва да се разглеждат като съществуващи помощи по смисъла на член 1, буква б), подточка v) от Регламент (ЕО) № 659/1999.
(124)
Германия пояснява, че през 2003 г. в решението си по дело N 644e/02 Комисията е стигнала до заключението, че схемата СП не представлява държавна помощ за операторите на пречиствателни станции за отпадъчни води, доколкото операторът - като при TAZV - е Zweckverband. Комисията базира тази констатация на факта, че Zweckverband подлежи на общински надзор и предоставя услуга от общ икономически интерес. Както обаче Комисията сама отбеляза в съображение 57 от решението за откриване на процедурата, схемата, дори ако междувременно въз основа на развитието на вътрешния пазар представлява помощ, би трябвало съгласно член 1, буква б), подточка v) от Регламент (ЕО) № 659/1999 да се класифицира като съществуваща помощ.
(125)
Както е посочено в съображение 100 от настоящото решение, според Германия решението по делото N 644e/02 включва и косвените ефекти от схемата Gemeinschaftsaufgabe, т. е. таксите. Таксите не изискват отделно уведомление, защото методът за изчисляването им е част от изпълнението на схемата.
(126)
С оглед на аргументацията, че при таксите става дума за съществуваща помощ, Германия изразява мнение, че тази съдържаща се в таксите помощ вече е била в сила преди влизането в сила на Договора за създаване на Европейската икономическа общност на 1 януари 1958 г. Съществуваща преди влизането в сила на договора за ЕИО помощ остава съществуваща помощ, дори и в случай на модификации на по-късен етап, доколкото се запазва „същността“ на оригиналната схема (27). Прецизирането на общо правило, действащо още преди 1 януари 1958 г., не представлява нова помощ, подлежаща на уведомяване (28).
(127)
Германия пояснява, че KAG са били налице преди влизането в сила на договора за ЕИО през 1958 г. и след това са продължили да се прилагат. Член 6, параграф 2 от действащия KAG Brandenburg, въз основа на факта, че Бранденбург попада в част от областта на някогашното Кралство Прусия, води началото си от KAG за Кралство Прусия от 14 юли 1893 г. (PrKAG) и Gemeindeabgabengesetz Bayern (BayGAG). Германия базира този аргумент на следните подаргументи:
а)
Тези закони са останали в сила и в периода от 1919 до 1933 г., както и от 1933 до 1945 г.
б)
Днешните KAG на старите федерални провинции водят началото си от PrKAG.
в)
KAG Brandenburg - без оглед на специалното положение на новите федерални провинции въз основа на разделението на Германия - е в историческа приемственост с PrKAG.
Подаргумент а):
(128)
В PrKAG вече е предвидена възможността за събиране на такси от общините за ползването на обществени инфраструктури. Gebührenabgabengesetz, който е в сила в Бавария от 1938 г. (и представлява основа за редица подобни закони в останалите южногермански федерални провинции), също предвижда тази възможност (29). Съгласно PrKAG по правило таксовите единици се определят така, че да бъдат възстановени разходите за управление и поддръжка на мероприятието, включително тези за олихвяване и изплащане на вложения капитал. Въпреки че таксите съгласно PrKAG трябва да възстановяват само разходите за олихвяване на вложения (за инфраструктурата) капитал, решения от следвоенния период относно PrKAG предполагат, че при действието на PrKAG не е предвидено олихвяване на субсидии от трети лица.
(129)
PrKAG, респ. съпоставими съществуващи закони на провинциите не са били отменени нито във Ваймарската република, нито след завземането на властта от нацистите. По този начин те са останали в сила и след 1918 г.
Подаргумент б):
(130)
След Втората световна война PrKAG продължава да е в сила като национално законодателство под Основния закон от 1949 г. (по-нататък „GG“), в съответствие със законите, които не му противоречат (член 123 GG), и чрез разпоредби, които позволяват на федералните провинции да приемат закони в определени области. Това показва ясно, че PrKAG е бил в сила в германските федерални провинции още преди влизането в сила на Договора за създаване на Европейската икономическа общност.
(131)
След създаването на Федерална република Германия през 1949 г. в някои западногермански провинции PrKAG се заменя постепенно от съответните закони за местните такси. Със замяната на PrKAG от тези закони на провинциите през 60-те и 70-те години на ХХ век схемата се прецизира и адаптира терминологично, при което същината на закона все пак се запазва. По-специално се запазва това, че върху субсидии от трети лица не могат да се калкулират лихви (30). Съгласно PrKAG олихвяването се извършва само за външния капитал. Съгласно законите на провинциите олихвяването се извършва върху собствения капитал; нито PrKAG, нито тези закони на провинциите обаче предвиждат включени в калкулацията лихви върху субсидии.
(132)
Ето защо Германия е на мнение, че днешните закони за местните такси на старите федерални провинции водят началото си от PrKAG. Според Германия в конкретния случай е особено важно да се разгледа KAG Nordrhein-Westfalen от 1969 г. (31), който е послужил като модел за KAG Brandenburg и е заменил PrKAG от 1906 г.; въпреки изискваната концептуална актуализация KAG Nordrhein-Westfalen съответства по съдържание на PrKAG (вж. съображение 128 от настоящото решение). Законите за местните такси на други федерални провинции (напр. Райнланд-Пфалц, Шлезвиг-Холщайн и Хесен) се основават на PrKAG и го заменят.
Подаргумент в):
(133)
Германия твърди, че с разделянето на Германия след Втората световна война KAG Brandenburg заема специално място. В годините след създаването на ГДР местното самоуправление със сферата му на влияние в Бранденбург и останалите източногермански провинции е отменено. Установяват се правила по смисъла на централизираното държавно управление. С местната конституция от 17 май 1990 г. (32) (приета от парламента на ГДР преди повторното обединение на 3 октомври 1990 г.) е възстановено местното самоуправление и е определено, че общините регламентират финансовото си управление на своя отговорност. За целта им е предоставено правото да събират възнаграждения и такси за комунални услуги.
(134)
KAG Brandenburg от 27 юни 1991 г. се основава на KAG Nordrhein-Westfalen и почти съвпада с него.
(135)
Въпреки междувременно различното развитие на правото в ГДР няма данни за различно третиране на законите за местните такси на източногерманските и западногерманските провинции. KAG Brandenburg продължава правната традиция на PrKAG и не попада в правната традиция на бившата ГДР. Няма и институционална приемственост между системата за пречистване на (отпадъчни) води на ГДР и настоящата система за пречистване на отпадъчни води на провинция Бранденбург. Местната конституция от 17 май 1990 г. постави основата за приемането на законите за местните такси в новите федерални провинции. Законите за местните такси на новите федерални провинции са свързани съдържателно със законите за местните такси на старите федерални провинции, които от своя страна водят началото си от PrKAG. Това е неизбежна последица от факта, че новите провинции на Федерална република Германия са се присъединили съгласно Основния закон (33). По-специално това става ясно от историческия произход на KAG Brandenburg. KAG Brandenburg попада в правната традиция на KAG Nordrhein-Westfalen и на PrKAG. Разделянето на Германия и прекъснатата вследствие на това правна традиция в източногерманските провинции не би могло да бъде недостатък с оглед на тълкуването на KAG Brandenburg.
(136)
KAG Brandenburg е в историческа приемственост с PrKAG.
(137)
Германия твърди също, че принципът на еквивалентност и принципът за възвръщаемост са важали още преди влизането в сила на Договора за ЕИО през 1958 г. Принципът на еквивалентност изисква дадена такса да не е в грубо несъответствие със стойността на заплащаната с нея обществена услуга. Това е компонент на заложения в Основния закон принцип на правовата държава. Принципът за възвръщаемостта следва непосредствено от PrKAG. Дори и ако този принцип не се спазва стриктно при всяко изчисляване на размера на таксите, то постъпленията от такси на дадена община не могат да надвишават значително нейните разходи.
Спазване на принципа на защита на оправданите правни очаквания и на общия принцип за равно третиране
(138)
Германия твърди също така, че възстановяване на елементите на помощ, в случай че Комисията разглежда изчислените от Propapier такси като оперативна помощ, би нарушило принципа на защита на оправданите правни очаквания и общия принцип за равно третиране.
(139)
Принципът на защита на оправданите правни очаквания гласи, че 1) институция на Съюза трябва да е породила у получателя основателни очаквания и 2) предпазлив и съобразителен икономически оператор не може да е в състояние да предвиди приемането на мярка, която може да засегне неговите интереси.
(140)
Тъй като схемата СП (одобрена с решението по дело N 644e/02) не се разглежда като държавна помощ, е възможно Propapier да е имало основателно очакване, че не е налице държавна помощ в полза на предприятието. По-рано не е имало съмнения относно съвместимостта на тази схема с правото на Съюза, защото досега подобни схеми не са били разследвани от Европейската комисия.
(141)
Възстановяване на несъдържащия се в таксите елемент на помощ в случай на класифициране като оперативна помощ от страна на Комисията би нарушило и принципа за равно третиране, съгласно който сходните положения трябва да се третират по еднакъв начин. Подобно възстановяване би дало предимство на конкурентите на Propapier.
4.3. МНЕНИЕ НА ГЕРМАНСКИТЕ СДРУЖЕНИЯ НА ОБЩИНИТЕ И НА СЪЮЗА НА ОБЩИНСКИТЕ ДРУЖЕСТВА (VKU)
(142)
Германските сдружения на общините и VKU приветстват мнението на Германия от 28 януари 2011 г., за което са сътрудничили. Те обръщат особено внимание на аргумента, че в Германия пречистването на отпадъчните води е неикономическа задача на общините. Общините поемат организацията и финансирането на тази дейност в рамките на задължението им за местно самоуправление в интерес на гражданите.
(143)
Германските сдружения на общините и VKU посочват, че член 6, параграф 2, изречение 5 от KAG Brandenburg, съгласно който таксите за ползването на пречиствателна станция за отпадъчни води трябва да възстановяват разходите, включените в калкулацията лихви и амортизациите, докато субсидиите не трябва да се вземат предвид при определянето на включените в калкулацията лихви за използвания собствен капитал, е в интерес на потребителите. Тъй като субсидиите от трети лица не представляват инвестиран от общините собствен капитал, потребителите не следва да заплащат на общините лихви върху тези субсидии.
5. ОЦЕНКА НА МЯРКАТА
(144)
Въпросните мерки могат да се класифицират като държавна помощ, ако са изпълнени следните предпоставки: i) мярката трябва да е финансирана от държавата или чрез използване на държавни ресурси, ii) в резултат от това трябва да е налице икономическо предимство за предприятието, iii) това предимство трябва да е избирателно, и iv) мярката трябва да нарушава или да заплашва да наруши конкуренцията и да може да засегне търговията между държавите членки. Държавна помощ е налице, ако са изпълнени всички условия на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(145)
Още в решението за откриване на процедурата е безспорно, че всички въпросни мерки включват използването на държавни ресурси и че могат да нарушат конкуренцията и търговията на вътрешния пазар.
(146)
С оглед на възраженията Комисията отбелязва, че следва да се прави разлика между 1) предполагаема държавна помощ в полза на Propapier чрез инфраструктури със специално предназначение (изграждането на пречиствателна станция за отпадъчни води и определени други инфраструктури в разширения участък на промишлената зона, в който се намира новият завод на Propapier) и 2) предполагаема помощ за Propapier под формата на намалени такси за пречистване на отпадъчни води.
5.1. ПРИ ФИНАНСИРАНИТЕ ОТ ПУБЛИЧНИ СРЕДСТВА ИНФРАСТРУКТУРНИ ПРОЕКТИ СТАВА ДУМА ЗА ОБЩА ИНФРАСТРУКТУРА ИЛИ ЗА ИНФРАСТРУКТУРА СЪС СПЕЦИАЛНО ПРЕДНАЗНАЧЕНИЕ ЗА PROPAPIER?
(147)
В миналото Комисията считаше, че публичната администрация може да извършва на нейна територия дейности по териториалното устройство. В този смисъл тя може да финансира инфраструктури, които са от полза за цялото население. Освен това Комисията е на мнение, че не е от значение по каква причина се създават тези инфраструктури, доколкото това е от полза за обществеността. Ако обаче подобни инфраструктури са от полза само за дадено частно предприятие, то следва да поеме финансирането им. Това произтича от факта, че при държавни помощи Комисията разследва конкретното въздействие на мярката, а не преследваните цели. Ето защо в случая Комисията е на мнение, че трябва да се разследва кои инфраструктури служат на обществеността (включително на Propapier) и кои са от полза единствено за Propapier. Защото само последните би трябвало да се финансират от Propapier (34).
(148)
Комисията отбелязва, че паркингът, улицата и каналът Oder-Spree се експлоатират от предприятия по смисъла на законодателството на Европейския съюз в областта на конкуренцията, защото ползването им е безплатно. Ето защо в случая не става въпрос за държавни помощи в полза на собственика и оператора на тези структури.
5.1.1. Паркинг
(149)
Жалбоподателят твърди, че разположението на паркинга е неблагоприятно и прекалено отдалечено, за да се използва за целите на друга градска промишленост и да доведе до това, градът да може да закрие паркоместа за товарни автомобили в своя център. В действителност Германия не е доказала обратното; самият факт обаче, че даден паркинг е в непосредствена близост до предприятие, не означава автоматично, че е предназначен за това предприятие или че е от полза предимно за него. Споменатата от жалбоподателя табела (вж. съображение 46), която указва паркоместа за товарни автомобили за електроцентралата, е от временен тип и се дължи на строителни работи в електроцентралата, които са приключили в края на март 2011 г. Комисията отбелязва, че паркингът е със свободен достъп и за него е налице табела на обществената улица, която не насочва към определено предприятие. Дали паркингът предлага зони за почивка, не е от значение за класифицирането му като обща инфраструктура.
(150)
Германия представи достатъчни доказателства за това, че паркингът не е бил построен специално за Propapier, а е бил част от планираната обща икономическа концепция за промишлената зона. Също така Propapier разполага със собствени паркоместа за 27 товарни и 213 леки автомобила. Планират се и допълнителни паркоместа за 120 леки автомобила (разрешението за строеж вече е издадено). Още към момента на приемане на решението за откриване на процедурата Германия потвърди, че фирмените паркоместа на Propapier са достатъчни за паркиране на автомобилите на неговите служители, доставчици и посетители.
(151)
Въз основа на горните съображения Комисията потвърждава предварителното си становище от решението за откриване на процедурата, че паркингът не е със специално предназначение за Propapier и не включва държавна помощ.
5.1.2. Улица
(152)
При улицата става дума за обществена улица. Тя е част от общата концепция за развитие на промишлената зона, която е била планирана още през 1993 г., много преди Propapier да реши да се установи там. Противно на информацията на жалбоподателя улицата не свършва няколко метра зад завода за хартия на Propapier, а свързва актуалната промишлена зона на канала Oder-Spree и нейните разширения на север с национален път B 112. Последният участък е бил завършен през 2013 г. Новата улица може да е от полза и за други предприятия, защото предлага нови възможности за разширяване на промишлената зона ArcelorMittal и други индустриални зони. Улицата може да съкрати времето на промишлеността и търговията за пътуване до Франкфурт (Одер) и предлага на предприятията във Франкфурт по-добър достъп до вътрешното пристанище на Eisenhüttenstadt.
(153)
Ето защо Комисията потвърждава предварителното си становище от решението за откриване на процедурата, че улицата не е със специално предназначение за Propapier и не включва държавна помощ.
5.1.3. Разширяване/удълбочаване на канала Oder-Spree
(154)
В своята жалба жалбоподателят твърди, че инфраструктурните мерки в рамките на разширяването и увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree са били предназначени единствено за Propapier и включват държавна помощ в полза на Propapier. През 2008 г. Eisenhüttenstadt разшири промишлената зона на канала Oder-Spree, за да привлече предприятия. От 2003 г. насам по цялата дължина на канала (който е част от трансевропейските мрежи (ТЕМ) се строят шлюзове. Няма данни обаче за причинно-следствена връзка между тези инфраструктурни мерки и установяването на Propapier или за предоставянето на избирателно предимство в полза на Propapier в рамките на тези мерки; също така Комисията е съгласна с Германия, че разширяването/увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree е част от необходимите редовни мерки по поддръжката на канала.
(155)
Ето защо Комисията потвърждава предварителното си становище от решението за откриване на процедурата, че разширяването/увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree не представлява избирателно предимство в полза на Propapier и не включва държавна помощ.
5.1.4. Пречиствателна станция за отпадъчни води
(156)
Комисията отбелязва, че капацитетът на съществуващата инфраструктура за пречистване на отпадъчни води извън разширената промишлена зона на канала Oder-Spree е ограничен. Остатъчният капацитет на съществуващата пречиствателна станция за отпадъчни води в Eisenhüttenstadt би могъл да покрие потребностите само на още един малък инвеститор, но не би бил достатъчен в случай на установяване на един по-голям или няколко по-малки нови инвеститори в промишлената зона.
(157)
Също така Комисията отбелязва, че пречиствателната станция на TAZV не е изградена единствено за Propapier. Строителството е било планирано за други потенциални инвеститори още през периода 2004-2006 г., много преди установяването на Propapier. Германия представи доказателства за това, че пречиствателната станция за отпадъчни води вече е била планирана в рамките на икономическото развитие на промишлената зона на канала Oder-Spree. Също така Германия представи доказателства за няколко рекламни кампании за привличане на инвеститори в разширения участък на промишлената зона на канала Oder-Spree, които обаче са протичали безуспешно досега, защото регионалните власти все още не са успели да привлекат допълнителни инвеститори (освен Propapier, EnBW и 5N PV).
(158)
Въпреки че пречиствателната станция за отпадъчни води - с нейното първо стъпало за анаеробно пречистване - е така оформена технически, че да може да обработва силно замърсени индустриални отпадъчни води, като тези при производителите на хартия за велпапе от отпадъчна хартия, такова първо стъпало за анаеробно пречистване би било от интерес и за други потребители, които произвеждат силно замърсени с органични вещества индустриални отпадъчни води, като предприятията от хранително-вкусовата промишленост. Освен това пречиствателните станции с първо стъпало за анаеробно пречистване на силно замърсени с органични вещества индустриални води предлагат и многобройни икономически и екологични предимства.
(159)
Дори и ако пречиствателната станция на TAZV с нейния сегашен капацитет покрива основно потребностите на Propapier, тя се използва - при същите условия - и от двете други предприятия, установили се в зоната. Модулната ѝ конструкция позволява разширяване с цел третиране на отпадъчни води и от други потребители. Дори и без модулно разширяване понастоящем е налице резервен капацитет от около [20-40] %, който може да се използва за отпадъчни води от други предприятия, при което актуалният общ капацитет би могъл да бъде увеличен двойно (вж. съображения от 80 до 84). Пречиствателната станция за отпадъчни води е отворена за всички потребители недискриминационно (новите инвеститори, които се установяват в промишлената зона, подлежат на задължение за свързване и ползване на услугата) и съоръжението може да третира отпадъчни води и от предприятия, които не са част от хартиената индустрия.
(160)
Според Комисията фактът, че понастоящем пречиствателната станция на TAZV се използва предимно (средно на [ 70] % и максимум до [ 70] %) от Propapier, не означава непременно, че тук става дума за инфраструктура със специално предназначение, тъй като във време на ограничени публични бюджетни средства модулната конструкция на съоръжението е целесъобразна от икономическа гледна точка. Противно на твърдението на жалбоподателя разходите, необходими за удвояването на капацитета на пречиствателната станция на TAZV, които са оценени от Германия на по-малко от 50 % от разходите за първоначалната инвестиция, показват, че модулната конструкция на съоръжението позволява икономии от мащаба.
(161)
Фактът, че регионалната помощ за изграждане на пречиствателната станция е била предоставена, при условие че в разширения участък на промишлената зона се установи основен инвеститор (в случая Propapier), се разглежда от Комисията като добро публично управление на ограничените ресурси, защото нито е целесъобразно да се започне изграждане на голяма обществена инфраструктура, преди да се осигури ползването ѝ, нито тя да се оразмери прекомерно.
(162)
Аргументът, че заводите за хартия по правило разполагат със собствени пречиствателни станции за отпадъчни води, може да бъде опроверган с представените от Германия данни. Дори и ако някои предприятия в хартиената индустрия, както и в други индустриални отрасли, разполагат със собствени съоръжения за (предварително) пречистване на отпадъчни води, това обстоятелство само по себе си все още не показва, че в случаите, в които индустриални потребители използват публична пречиствателна станция за отпадъчни води, държавата предоставя на потребителите предимство, защото с времето потребителите възстановяват разходите чрез заплащаните от тях такси.
(163)
Следователно Комисията стига до заключението, че при пречиствателната станция за отпадъчни води става дума за обща инфраструктура и че с това субсидията за пречиствателната станция на TAZV не представлява инвестиционна помощ за Propapier. За разлика от паркинга, улицата и канала Oder-Spree експлоатацията на пречиствателната станция за отпадъчни води представлява икономическа дейност, защото нейният оператор предлага услугата (пречистване на отпадъчни води) на пазара срещу заплащане. Комисията обаче отбеляза, че евентуално предоставена на TAZV помощ във всички случаи би представлявала съществуваща помощ (съображения от 51 до 57 от решението за откриване на процедурата). Следователно разследването на евентуалните помощи в полза на TAZV не трябва да продължава в настоящото решение.
(164)
В заключение становището на Комисията е, че финансираните с държавни ресурси инфраструктурни проекти в разширения участък на промишлената зона, в който попада заводът на Propapier, не са предназначени единствено за завода за хартия и следователно не се класифицират като инфраструктура със специално предназначение и като държавна помощ в полза на Propapier. Това означава, че тези подпомогнати инвестиции не формират единичен инвестиционен проект по смисъла на точка 60 от Насоките за регионална помощ с регионалната инвестиционна помощ за завода за хартия на Propapier, одобрена от Комисията в окончателното ѝ решение по делото SA.23827 (2013/C) (вж. бележка под линия 4). Следователно оценката на инвестиционната помощ за Propapier, която е предмет на посоченото решение, остава незасегната от настоящото решение.
5.2. СЛЕДВА ЛИ НАМАЛЕНИТЕ ТАКСИ ЗА ПОЛЗВАНЕ НА ПРЕЧИСТВАТЕЛНАТА СТАНЦИЯ ЗА ОТПАДЪЧНИ ВОДИ ДА СЕ РАЗГЛЕЖДАТ КАТО ДЪРЖАВНА ПОМОЩ?
(165)
По отношение на аргумента на Германия, че при дадена мярка, която е била предоставена на оператора в рамките на схема, некласифицирана от Комисията като помощ, не може да бъде предоставена „помощ“ на потребителя на конкретната инфраструктура, Комисията желае отново да обърне внимание, че в решението относно схемата за помощ N 644e/02 няма твърдения за това дали събираните за ползването на инфраструктурата такси при определени обстоятелства представляват помощ в полза на потребителя на инфраструктурата. Комисията поддържа заключението си от решението за откриване на процедурата, че не е била информирана за схема на таксуване, която ще бъде в сила за предоставените в рамките на нотифицираната схема субсидии; следователно решението за одобряване на схемата не може да се разглежда като одобрение за имплицитно допустими помощи, чието правно основание би бил законът за местните такси.
(166)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държави членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(167)
Наличието на държавна помощ трябва да се установи независимо от това 1) дали Рамковата директива на ЕС за водите и разпоредбите на германското законодателство за прилагането ѝ изискват пълна възвръщаемост на разходите за предоставянето на услугите по пречистване на отпадъчните води и 2) дали таксите са в съответствие с разпоредбите на това законодателство. С други думи мерки, които са в съответствие както с Рамковата директива на ЕС за водите, така и с действащите разпоредби на германското законодателство, могат все пак да представляват държавни помощи, ако са изпълнени всички условия на член 107, параграф 1 от ДФЕС (вж. съображение 144).
Държавни ресурси и възможност за приписване на държавата
(168)
Таксите, които следва да се заплащат за ползването на пречиствателната станция за отпадъчни води, се определят и събират от общината в съответствие с член 6 от Закона за местните такси на провинция Бранденбург. Ако таксите се определят така, че да са по-ниски от тези, които би събирал частен инвеститор, за общината това означава загуба на приходи.
(169)
Следователно мярката по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС се предоставя от държавата или от държавни ресурси, защото приходите на общината биха намалели при предоставеното на Propapier предимство.
(170)
Ако таксите се определят така, че от това да произтича предимство за дадено предприятие, това би се приписало и на държавата, защото това определяне на таксите се дължи на публичен орган - град Eisenhüttenstadt.
Икономическо предимство
(171)
Както се посочва в решението за откриване на процедурата (35), Комисията трябваше да разследва дали заплащаните от Propapier такси за пречистване на отпадъчни води са били определени така, че да предоставят на Propapier (избирателно) икономическо предимство.
(172)
Съгласно установената съдебна практика на Съда концепцията за „предимство“ включва не само положителни предимства като самите субсидии, а и държавни мерки, които под различни форми облекчават разходите, които обикновено се включват в бюджета на предприятието и които поради това, без да са субсидии в прекия смисъл на думата, са подобни по характер и имат същото въздействие (36).
(173)
Ако това се приложи за конкретния случай, възниква въпросът, дали заплащаните от Propapier такси за пречистване на отпадъчни води са по-ниски от разходите, които биха натоварили бюджета на сравнимо предприятие при нормални пазарни условия, т. е. дали размерът на таксите е в съответствие с принципа на оператор в условията на пазарна икономика. Според Комисията са налице две възможности да се провери това:
-
Сравняване на заплащаната от Propapier цена с референтна цена, която е обичайна за пречистването на отпадъчните води в конкретната държава членка.
-
Предварителен анализ на рентабилността, който показва, че частен доставчик би събирал такси в същия размер.
Референтни цени
(174)
С оглед на описаната от Германия организация на пазара (вж. съображения 112-113) и като се има предвид фактът, че (дори частни) оператори не могат да определят свободно цените за предоставяните от тях услуги, защото тези цени са законово предписани (от KAG Brandenburg), Комисията е на мнение, че не е възможно да бъдат определени референтни цени, които би изисквал частен оператор при нормални пазарни условия.
(175)
Комисията отбелязва също така, че Германия е представила информация за цените, които заплащат други предприятия от бранша, в който работи и Propapier. Въпреки че Германия твърди, че представените референтни цени са средни цени, които отразяват пълните разходи, няма данни за това дали тези такси включват държавни помощи. Съмнението на Комисията в полезността на тези данни като основа за сравнение не можаха да бъдат разсеяни. Това се дължи преди всичко на факта, че по мнение на Комисията тези цени при определени обстоятелства отразяват различни реални разходи и не е сигурно дали включват държавни помощи.
Предварителен анализ на рентабилността
(176)
С оглед на липсата на надеждни пазарни референтни стойности Комисията е на мнение, че въз основа на друг общоприет стандартен метод за оценка може да се определи дали дадена сделка е осъществена при пазарни условия. Комисията е на мнение, че при инфраструктури, които са отворени за всички потребители и не са със специално предназначение за определен потребител, принципът на инвеститор/оператор в условията на пазарна икономика може да се разглежда като спазен, когато потребителите на инфраструктурата постепенно допринасят от ex ante гледна точка за рентабилността на нейния оператор (37).
(177)
Такъв е случаят, когато споразумението на оператора с отделните потребители позволява на оператора да покрива всички разходи, произтичащи от споразумението, с разумен марж на печалба въз основа на стабилни средносрочни перспективи (38).
(178)
В допълнение при този анализ трябва да бъдат отчетени всички приходи и всички очаквани допълнителни разходи, които ще възникнат за оператора във връзка с дейностите на съответния потребител (39).
(179)
Тези допълнителни разходи обхващат всички категории разходи и инвестиции, като например допълнителни разходи за персонал, оборудване и инвестиции, които възникват поради присъствието на потребителя (40). От друга страна, разходите, които операторът следва да понесе във всички случаи, независимо от споразумението с потребителя, не трябва да бъдат вземани предвид.
(180)
С оглед на тези фактори Комисията е на мнение, че принципът на инвеститор/оператор в условията на пазарна икономика е изпълнен, т.е. че намалената такса не предоставя предимство на Propapier по следните причини:
а)
Пречиствателната станция е отворена за всички потребители и не е със специално предназначение за Propapier.
б)
Заплащаната от Propapier такса включва разходите за експлоатация, възстановяване, поддръжка, персонал и финансово управление, включените в калкулацията амортизации, както и включените в калкулацията лихви върху 20 % от инвестирания в пречиствателната станция за отпадъчни води собствен капитал. Следователно таксата възстановява всички допълнителни разходи, възникнали за оператора на пречиствателната станция за отпадъчни води във връзка с дейността на Propapier.
(181)
С оглед на разумния марж на печалба, който, наред с допълнителните разходи, трябва да бъде покриван от таксите, следва да се отбележи, че в този случай таксите покриват не само допълнителния капитал, но и включените в калкулацията лихви върху 20 % от инвестирания собствен капитал. Дори и ако това не е определено изрично като разумна печалба съгласно дефинирания по-горе подход за изчисление на допълнителните разходи, то все пак представлява допълнителен приход за оператора, какъвто би бил и случаят при разумна печалба.
(182)
Тъй като таксите не предоставят предимство на Propapier и следователно не представляват държавна помощ, не се наложи Комисията да разследва дали те представляват съществуваща помощ (вж. съображения от 123 до 137) или оперативна помощ (вж. съображение 26), или дали подобна оперативна помощ би била съвместима с вътрешния пазар. С оглед на тази констатация Комисията може да остави отворен и въпроса, дали възстановяването на таксите (в случай на класифициране като оперативна помощ) би нарушило принципа на защита на оправданите правни очаквания и общия принцип за равно третиране.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(183)
Следователно Комисията стига до заключението, че нито изграждането на пречиствателната станция на TAZV, строителството на паркинга, новата улица, нито разширяването/увеличаването на дълбочината на канала Oder-Spree представлява инфраструктурна мярка със специално предназначение.
(184)
Комисията заключава също така, че събираните за пречистването на отпадъчните води такси не представляват държавна помощ. Принципът на инвеститор/оператор в условията на пазарна икономика е спазен и следователно на Propapier PM2 GmbH не се предоставя икономическо предимство,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
При реализираните от Германия инфраструктурни мерки не става дума за инфраструктура със специално предназначение за Propapier PM2 GmbH. Таксите, които TAZV събира от Propapier за ползването на пречиствателната станция за отпадъчни води, не включват държавна помощ. Следователно инфраструктурните мерки и правилата за определяне на таксите не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Федерална република Германия.
Съставено в Брюксел на 1 октомври 2014 година.
A BIZOTTSÁG (EU) 2015/508 HATÁROZATA
(2014. október 1.)
a Németország által a Propapier PM2 GmbH javára nyújtott állítólagos infrastruktúra-támogatásról - SA.36147 (C 30/10) (korábbi NN 45/10; korábbi CP 327/08) számú állami támogatás
(az értesítés a C(2014) 6847. számú dokumentummal történt)
(Csak a német nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendeletre (1),
miután az említett rendelkezéseknek megfelelően felhívta az érdekelt feleket észrevételeik megtételére (2) és tekintettel a benyújtott észrevételekre,
mivel:
1. ELJÁRÁS
(1)
2008. október 29-én kelt levelében a Smurfit Kappa Group (a továbbiakban: Smurfit Kappa vagy panaszos) panaszt nyújtott be a Bizottsághoz, amely szerint a Propapier PM2 GmbH infrastruktúra-támogatást kapott. A Bizottság a panaszt CP 327/2008 számon iktatta, és NN 45/2010 számon vette nyilvántartásba jogellenes támogatásként.
(2)
2010. október 27-én kelt levelében a Bizottság tájékoztatta Németországot arról a határozatáról, hogy az állítólagos támogatással kapcsolatban megindítja az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást.
(3)
Az eljárást megindító bizottsági határozatot közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (3). A Bizottság felkérte az érdekelt feleket az állítólagos támogatással kapcsolatos észrevételeik megtételére.
(4)
2011. január 28-án kelt levelében Németország észrevételt nyújtott be (az észrevétel nem bizalmas változata 2011. január 31-én érkezett be). A Bizottsághoz ezenkívül a következő érdekelt felektől érkezett észrevétel: 2011. február 11-én a Deutscher Städtetag, a Deutscher Landkreistag és a Deutscher Städte- und Gemeindebund, továbbá a Verband kommunaler Unternehmen (a továbbiakban: VKU) közös észrevétele; 2011. február 14-én a panaszos észrevétele (az észrevétel nem bizalmas változata 2011. március 1-jén érkezett be). A Bizottság ezeket az észrevételeket továbbította a német hatóságoknak, hogy azoknak lehetőségük legyen reagálni; Németország erre vonatkozó észrevétele 2011. április 13-án érkezett be a Bizottsághoz (az észrevétel nem bizalmas változata 2011. április 26-án érkezett be).
(5)
A Bizottság szolgálatai és Németország képviselői között 2013. január 17-én találkozóra került sor. 2013. február 25-én kelt levelében Németország további információkat bocsátott rendelkezésre. 2013. április 26-án kelt levelükben a Bizottság szolgálatai további információkat kértek; erre a megkeresésre Németország 2013. május 14-én kelt levelében válaszolt.
(6)
2013. május 23-án kelt e-mailjében a Bizottság további információkat kért, amelyeket Németország 2013. május 24-én, 2013. május 27-én és 2013. május 28-án kelt e-mailjeiben bocsátott rendelkezésre.
(7)
A Bizottság szolgálatai, Németország és a kedvezményezett vállalat képviselői, valamint szakértők részvételével 2013. június 6-án tartott találkozót követően Németország bejelentette, hogy esetleg további kiegészítő iratokat fog benyújtani. Németország egy újabb, 2013. október 15-én kelt megkeresésre reagálva 2013. november 4-én, 2013. december 13-án, 2013. december 18-án, 2014. január 6-án és 2014. április 24-én kelt e-mailjeiben számos további észrevételt bocsátott rendelkezésre.
2. AZ INTÉZKEDÉSEK ISMERTETÉSE
(8)
A Propapier PM2 GmbH (a továbbiakban: Propapier) a Progroup AG (a továbbiakban: Progroup) része. A Progroup leányvállalatain keresztül hullámpapírdoboz-alapanyagok és hullámpapírlemezek előállításával és értékesítésével foglalkozik. A panaszt előterjesztő Smurfit Kappa az Európai Unió egyik legnagyobb papírgyártó vállalata.
(9)
2008. április 2-án a Bizottság regionális támogatást hagyott jóvá (4) a Propapier számára hullámpapírdoboz-alapanyagok gyártásával foglalkozó papírgyár és a hozzá kapcsolódó erőmű létrehozására az Odera-Spree-csatorna mellett található iparterület akkor újonnan hasznosítás alá vett bővítési területén, a Brandenburg tartománybeli Eisenhüttenstadtban - ez a terület az említett időpontban az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének a) pontja alapján regionális támogatásokra jogosult területnek minősült.
(10)
A panaszos véleménye szerint az iparterület bővítési területén - ahol a Propapier új gyára található - állami forrásokból finanszírozott egyes infrastrukturális projektek kizárólag a papírgyár érdekeit szolgálják, így ezek célzott infrastruktúrának és a Propapier számára nyújtott állami támogatásnak minősülnek.
(11)
A panaszos a következő infrastrukturális projekteket sorolta ebbe a kategóriába (lásd a 2.1. szakaszt): szennyvíztisztító telep létesítése, parkoló és új bekötőút építése, továbbá az Odera-Spree-csatorna kiszélesítése és mélyítése.
(12)
A panaszos azt is állította, hogy a szennyvíztisztító telep - a Propapier előnyére - túl alacsony használati díjakat állapított meg (lásd a 2.2. szakaszt).
2.1. SZENNYVÍZTISZTÍTÓ TELEP ÉS EGYÉB INFRASTRUKTÚRA LÉTESÍTÉSÉRE ODAÍTÉLT TÁMOGATÁS
(13)
Brandenburg tartomány 2008 júliusában a „Regionális gazdasági szerkezet javítása” elnevezésű közérdekű feladat (a továbbiakban: közérdekű feladattal kapcsolatos rendszer) (5) keretében a települési üzleti infrastruktúra kiépítésére irányuló program forrásaiból 33 808 200 EUR összegű közvetlen támogatást (6) nyújtott új szennyvíztisztító telep létrehozására Eisenhüttenstadtban, az Odera-Spree-csatorna mellett található iparterület bővítési területén. Ezzel kapcsolatosan meg kell jegyezni, hogy a szennyvíztisztító telepek létrehozására, illetve bővítésére vonatkozó közérdekű feladattal kapcsolatos program képezte az N 644e/02 számú támogatási ügy (7) tárgyát, amely ügyben a Bizottság 2003-ban a 2004-2006 közötti tervezési időszakra vonatkozóan megállapította, hogy a közérdekű feladattal kapcsolatos rendszer keretében nyújtott támogatás az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében nem minősül a szennyvíztisztító telep tulajdonosa és üzemeltetője javára nyújtott állami támogatásnak.
(14)
A Bizottság 2003. évi határozatában azt az álláspontot képviselte, hogy a közérdekű feladattal kapcsolatos rendszer 2004-2006 közötti időszakra vonatkozó keretéből odaítélt támogatások állami források belső átcsoportosításának, nem pedig a tulajdonos és az üzemeltető javára nyújtott állami támogatásnak minősülnek, mivel a támogatás kedvezményezettjei nem gazdasági vállalkozások, és a szóban forgó szolgáltatás tipikusan azok közé a közszolgáltatási feladatok közé tartozik, amelyeket települési intézményeknek kell ellátniuk. A közérdekű feladattal kapcsolatos rendszer rendelkezései értelmében a támogatás kedvezményezettje kommunális felügyelet alá tartozó területi önkormányzat vagy különleges célú közjogi társulás lehet. Támogatás csak akkor ítélhető oda, ha az intézkedés kedvezményezettje, azaz a szennyvíztisztító telep és a létesítmény használója között nincs jogi, személyi vagy gazdasági összefonódás.
(15)
A támogatás a 42 260 340 EUR összegű teljes elszámolható költség 80 %-át tette ki. A támogatás kedvezményezettje a Trinkwasser- und Abwasserzweckverband Oderaue Eisenhüttenstadt elnevezésű, önkormányzatok közötti különleges célú közjogi társulás (a továbbiakban: TAZV), amelynek feladata az ivóvízellátás és a szennyvíztisztítás. A TAZV a szennyvíztisztító telep tulajdonosa és üzemeltetője is egyben. A közberuházás teljes költségének maradék 20 %-át ő viselte.
(16)
A támogatást azzal a feltétellel ítélték oda, hogy legkésőbb 2008. augusztus 15-ig igazolják azoknak a jogi és pénzügyi előfeltételeknek a teljesülését, amelyek egy nagybefektető (ez esetben a Propapier) odatelepüléséhez szükségesek. A létesítmény építési munkái 2008 októberében kezdődtek, 2010 márciusában pedig sor került az üzembe helyezésre.
(17)
A panaszos szerint a TAZV-létesítmény célzott infrastruktúrának minősül, mivel a Propapier gyakorlatilag a telep teljes szennyvíztisztító kapacitását igénybe veszi. A panaszos állítása szerint a létesítményt az első pillanattól kezdve a Propapier számára tervezték, és annak létrehozása elengedhetetlen feltétele volt annak, hogy egy papírgyár a régióba települjön (mivel a papírgyártáshoz nagy mennyiségű víz szükséges).
(18)
A panaszos álláspontja szerint más infrastrukturális projektek - a Propapier üzemi területe melletti parkoló és az iparterületet a 112-es számú főúttal összekötő út megépítése, valamint az Odera-Spree-csatorna kiszélesítése/mélyítése - esetében is a Propapiernak szánt infrastrukturális intézkedésekről van szó. Az eljárást megindító határozatban a Bizottság arra az előzetes következtetésre jutott, hogy ezek az intézkedések nem biztosítanak szelektív előnyt a Propapier számára, ezért nem is minősülnek célzott infrastruktúrának. A Bizottság ennek ellenére az intézkedésekkel kapcsolatos észrevételeik megtételére kérte fel a harmadik feleket.
2.2. CSÖKKENTETT DÍJSZABÁS A SZENNYVÍZTISZTÍTÓ TELEP HASZNÁLATÁRA VONATKOZÓAN
(19)
További kifogás a szennyvíztisztító teleppel kapcsolatosan, hogy a Propapier által a telep használatáért fizetett, köbméterenként 0,95 EUR összegű díj állítólagosan alacsonyabb annál a díjnál, amelyet egy magánbefektető egy ilyen jellegű szolgáltatás esetén megszabna.
(20)
A használati díjak mértéke az alkalmazandó jogszabályon, Brandenburg tartomány kommunális adókról szóló törvényén (Kommunalabgabengesetz für das Land Brandenburg, a továbbiakban: KAG Brandenburg) (8) alapul. A KAG Brandenburg 6. cikke alapján a díjat úgy kell megszabni, hogy az az érintett szennyvíztisztító telep indokolt költségeit (létesítési, fenntartási, karbantartási, üzemeltetési, munkaerő- és adóügyi igazgatási költségeket), a számított kamatokat és a számított értékcsökkenést fedezze, de ezeket ne haladja meg. Az önkormányzat által más állami forrásból kapott támogatásokat (ebben az esetben a közérdekű feladattal kapcsolatos rendszerből 33,8 millió EUR összegű támogatást) viszont nem szabad figyelembe venni a befektetett saját tőke után számított kamat meghatározásánál (9). A panaszos álláspontja szerint a TAZV mint kedvezményezett a számára a közérdekű feladattal kapcsolatos rendszer szerint odaítélt támogatást csökkentett szennyvíztisztítási díjak formájában tulajdonképpen továbbadta a szennyvíztisztító telep használójának.
3. AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK INDOKAI (10)
(21)
A szóban forgó intézkedések állami támogatásnak minősülnek, amennyiben a következő előfeltételek teljesülnek: i. az intézkedés állam által vagy állami forrásból nyújtott támogatás; ii. a vállalkozásnak gazdasági előnye származik az intézkedésből; iii. ez az előny szelektív; és iv. az intézkedés torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, és érinti a tagállamok közötti kereskedelmet. Állami támogatás akkor áll fenn, ha az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésében felsorolt feltételek együttesen teljesülnek.
(22)
Az eljárást megindító határozat nem vonja kétségbe, hogy a szóban forgó összes intézkedés állami forrásfelhasználással történt, és hogy az intézkedések torzíthatják a belső piaci versenyt.
(23)
A Bizottság a panaszokkal kapcsolatosan megállapította, hogy különbséget kell tenni 1. a TAZV számára, a szennyvíztisztító telep létesítésére nyújtott állítólagos állami támogatás; és 2. a Propapier számára csökkentett használati díjak formájában nyújtott állítólagos támogatás között.
(24)
Az eljárást megindító határozat azt is vizsgálja, hogy a Propapier számára
i.
a szennyvíztisztító telep létesítése;
valamint az iparterület bővítési területére (ahol a Propapier új üzemi területe található) vonatkozó egyéb infrastrukturális projektek, nevezetesen
ii.
az új parkoló; és
iii.
az új út létesítése; valamint
iv.
az Odera-Spree-csatorna kiszélesítése/mélyítése
szelektív előnyt jelentenek-e, vagy hogy ezek a Propapier számára létrehozott infrastruktúrának minősülnek-e. (11) Mivel az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerint egy intézkedés csak akkor minősíthető állami támogatásnak, ha szelektív (azaz ha az intézkedés az intézkedés célja szempontjából összehasonlítható jogállású és helyzetű vállalkozásokat különbözőképpen kezel), ezért a Bizottságnak meg kellett vizsgálnia, hogy az intézkedések szelektív előnyt jelentenek-e a Propapier számára.
(25)
A Bizottság a Propapier számára már jóváhagyott egy regionális beruházási támogatást. Mivel a többi infrastrukturális projektre irányuló intézkedéseket olyan támogatott területen hajtották végre, amely az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének a) pontja alapján regionális támogatásokra jogosult területnek minősül, és mivel ezek az intézkedések állítólagosan szorosan kapcsolódnak egy regionális támogatással támogatott beruházási projekthez, illetve egy ilyen projekt céljait szolgálják, a Bizottság azt az előzetes álláspontot képviselte, hogy amennyiben ezek az intézkedések a Propapier számára szelektív előnyt jelentenek, akkor az intézkedések a Propapier beruházási projektjének részét képezik, tehát meg kell felelniük a 2007-2013 közötti időszak regionális célú állami támogatásairól szóló iránymutatás (12) (a továbbiakban: regionális támogatásra vonatkozó iránymutatás) követelményeinek. A Bizottság kétségeinek adott hangot a célzott infrastruktúra formájában nyújtott beruházási támogatás összeegyeztethetőségével kapcsolatosan, különösen a maximális regionális támogatási intenzitás és a támogatás ösztönző hatásának figyelembevétele tekintetében.
(26)
A regionális támogatásra vonatkozó iránymutatás értelmében azok a vállalkozások, amelyek beruházási támogatást kaptak, ennek kiegészítéseképpen működési támogatást is kaphatnak. Ilyenkor a működési támogatás belső piaccal való összeegyeztethetőségét a beruházási támogatás összeegyeztethetőségétől függetlenül kell vizsgálni, méghozzá a regionális támogatásra vonatkozó iránymutatás 5. szakaszának szempontjai szerint. A Bizottság az eljárást megindító határozatában arra a következtetésre jutott, hogy amennyiben a Propapier a szennyvíztisztító telep csökkentett használati díjainak formájában a piacgazdasági befektető elvével össze nem egyeztethető működési támogatásban részesül, úgy ez a működési támogatás a regionális támogatásra vonatkozó iránymutatással és a Bizottságnak a működési támogatások engedélyezésével kapcsolatosan alkalmazandó gyakorlatával összeegyeztethetetlennek minősítendő. Ennek oka, hogy ebben az esetben - bár a támogatás kedvezményezettjének telephelye működési támogatásra jogosult régióban (az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének a) pontja alapján támogatott terület) található - a működési támogatás belső piaccal való összeegyeztethetőségének egyéb fontos feltételei nem teljesülnek. Így nem igazolható, hogy a Propapier a működési támogatás jellegéből adódóan vagy a regionális fejlesztés támogatására való tekintettel jogosult működési támogatásra, vagy hogy a működési támogatás mértéke arányos a felszámolandó hátrányokkal. Ezenkívül egy ilyen működési támogatás időben nem korlátozott, és a mértéke sem csökken az idővel. Ezért a Bizottság kétségbe vonta a csökkentett használati díjak formájában kapott működési támogatás belső piaccal való alapvető összeegyeztethetőségét.
3.1. TÁMOGATÁSOK ÁLLAMILAG TÁMOGATOTT INFRASTRUKTURÁLIS PROJEKTEKNEK, BELEÉRTVE A SZENNYVÍZTISZTÍTÓ TELEPET
3.1.1. Parkoló, az Odera-Spree-csatorna kiszélesítése/mélyítése, új út
(27)
Az előzetes vizsgálat keretében a Bizottság megállapította, hogy a parkoló kapacitása nem felel meg a panaszos által előadottaknak, továbbá hogy a parkoló nem a Propapier üzemi területének közvetlen szomszédságában található. Megállapítást nyert továbbá, hogy a létesítmény mindenki számára hozzáférhető, és nem csak az Odera-Spree-csatorna mellett található iparterületet, hanem a városon belüli, egyéb ipari telephelyeket is kiszolgálja, valamint hogy a parkolóhelyek száma lehetővé tehetné az önkormányzat számára a belvárosi tehergépjármű-parkolók megszüntetését. Ezenkívül a Propapier saját, tehergépjárművek parkolására is alkalmas parkolót épít. A Bizottság ezért arra a megállapításra jutott, hogy a parkoló megépítése valószínűleg nem jelent szelektív előnyt a Propapier számára.
(28)
Az iparterületet a 112-es számú főúttal összekötő bekötőút vonatkozásában a Bizottság megállapította, hogy az út megépítésével Eisenhüttenstadt központjában csökken a forgalom és a levegőszennyezés mértéke, mivel így az iparterületre tartó tehergépjárművek el tudják kerülni a belvárost, és a legközelebbi regionális központ eléréséhez szükséges menetidő is csökken. A Bizottság ezért arra a megállapításra jutott, hogy az új út megépítése valószínűleg nem jelent szelektív előnyt a Propapier számára.
(29)
Az Odera-Spree-csatorna kiszélesítése és mélyítése vonatkozásában a Bizottság megállapította, hogy ezeket nem azért hajtották végre, hogy a Propapier számára szelektív előnyt biztosítsanak, hiszen ezek az intézkedések a vízi utak fenntartására irányuló szükséges és rendszeres munkálatok részét képezik. A Bizottság ezért arra a megállapításra jutott, hogy az Odera-Spree-csatorna kiszélesítése és mélyítése valószínűleg nem jelent szelektív előnyt a Propapier számára.
(30)
Abban az időben azonban a Bizottság nem tudta teljes mértékben kizárni, hogy ezek az infrastrukturális intézkedések más vállalkozásokénál nagyobb mértékben szolgálják a Propapier érdekeit.
(31)
Ezért a Bizottság felkérte a harmadik feleket, hogy nyújtsák be észrevételeiket, mielőtt végleges véleményt alkot arról, hogy ezek az infrastrukturális intézkedések állami támogatásnak minősülnek-e. Ezzel egyidejűleg felkérte Németországot, hogy a hivatalos vizsgálati eljárás során bocsásson rendelkezésre további információkat a parkoló és az új út építésével, valamint az Odera-Spree-csatorna kiszélesítésével és mélyítésével kapcsolatban.
3.1.2. Támogatás a szennyvíztisztító telep létesítésére
(32)
A Bizottság az eljárást megindító határozatában arra a következtetésre jutott, hogy amennyiben a belső piac fejlődése alapján az N 644e/02 számú támogatási rendszert ma már állami támogatásnak kellene tekinteni, az a TAZV számára nyújtott, létező támogatásnak minősülne.
(33)
A Bizottság azonban kétségeinek adott hangot azzal kapcsolatosan, hogy a szennyvíztisztító telep célzott infrastruktúrának minősül-e. Ezzel összefüggésben megállapította, hogy a létesítményt a Propapieron kívül csak két további használó veszi igénybe: a kanadai napelem-beszállító, az 5N PV és az EnBW energiaszolgáltató. Nem ismeretes, hogy ez a két ügyfél ténylegesen milyen mértékben használja a szennyvíztisztító telep kapacitásait. A vizsgálat akkori időpontjában rendelkezésre álló információk alapján a Bizottság nem tudta megállapítani, hogy csupán a fent említett két vállalkozásra való tekintettel szükség volt-e az új szennyvíztisztító telep megépítésre. Ezenkívül a szennyvíztisztító telep két használójának egyike, nevezetesen az EnBW által üzemeltetett erőmű közvetlenül is érintett a Propapier beruházási projektjében, mivel ez az erőmű szolgáltatja a papírgyár gyártási folyamataihoz szükséges elektromos áramot. (13)
(34)
Ha a panaszos állításának megfelelően valóban a Propapier használja a szennyvíztisztító telep kapacitásának 90 %-át, akkor a Bizottság véleménye szerint felmerül a kérdés, hogy ez önmagában nem elégséges-e annak bizonyítására, hogy a létesítmény kizárólag vagy legalábbis elsősorban a Propapier érdekeit szolgálja (és így a Propapier számára hozták létre). Ezért behatóbban meg kellett vizsgálni Németországnak azt az érvelését, amely szerint a jövőben további felhasználók is igénybe fogják venni a szennyvíztisztító telepet.
(35)
A Bizottság azt is megállapította, hogy ennek vizsgálatakor figyelembe kell venni, hogy maximálisan hány befektető tud az Odera-Spree-csatorna mellett található iparterületre települni, és ezek a befektetők a létesítmény kapacitásának átlagosan mekkora részét használnák. Ezért a Bizottság felkérte Németországot, hogy nyújtson be részletesebb információkat az iparterület hasznosítására vonatkozó átfogó koncepcióról és a szennyvíztisztító telep jelenleg kihasználatlan, a potenciális használók számára a későbbiekben rendelkezésre bocsátható kapacitásairól. Ezenkívül a szennyvíztisztító telep építésénél alkalmazandó moduláris megközelítés technikai kivitelezhetőségéről is további információkat kért be Németországtól (14).
(36)
Amint az a fentiekből kiderül, a Bizottság azt az előzetes álláspontot képviselte, hogy ezek az infrastrukturális intézkedések, amennyiben bebizonyosodik, hogy szelektív előnyt jelentenek, a Propapier beruházási projektjének részét képezik, tehát meg kell felelniük a regionális támogatásra vonatkozó iránymutatás követelményeinek, különösen a maximális regionális támogatási intenzitásra és a támogatás ösztönző hatására vonatkozó rendelkezéseknek.
3.2. CSÖKKENTETT DÍJSZABÁS A SZENNYVÍZTISZTÍTÓ TELEP HASZNÁLATÁRA VONATKOZÓAN
(37)
A szennyvíztisztító telep létrehozására vonatkozó intézkedéshez hasonlóan Németország itt is azt az álláspontot képviselte, hogy amennyiben a Propapier által fizetendő díj esetleg támogatási elemeket tartalmazna, akkor ez a támogatás létező támogatásnak minősülne. Németország ezt azzal indokolta, hogy meglátása szerint az N 644e/02 számú ügyben hozott, a közérdekű feladattal kapcsolatos rendszert engedélyező bizottsági határozat a rendszer közvetett hatásaira is kiterjed.
(38)
A Bizottság azonban az eljárást megindító határozatában arra a következtetésre jutott, hogy az N 644e/02 számú ügyben hozott határozat nem terjed ki a csökkentett szennyvíztisztítási díjak formájában esetlegesen nyújtott támogatásra, és hogy ebben az esetben, amennyiben a csökkentett szennyvíztisztítási díj támogatásnak minősülne, új támogatásról lenne szó.
(39)
Arra a kérdésre vonatkozóan, hogy a Propapiernak gazdasági előnye származik-e a díjakból, a Bizottság az eljárást megindító határozatában kétségbe vonta, hogy a TAZV által kiszabott díjak valóban a teljes költséget tükrözik-e, és hogy egy magánbefektető ugyanilyen mértékű a díjakat szabott volna-e meg.
(40)
A Bizottság azt az álláspontot képviselte, hogy a Propapier által fizetendő díj nem fedezi teljes mértékben a szennyvíztisztítás költségeit, mivel Németország maga is elismerte, hogy a díjak a befektetett saját tőke után számított kamatnak csak a 20 %-át fedezik, mert a 80 %-os támogatást, amelyet az önkormányzat a telep létesítésére egyéb állami forrásokból kapott, a számított kamatok meghatározásánál nem kell figyelembe venni. Ezzel kapcsolatban a Bizottság az eljárást megindító határozatában mindenekelőtt azt állapította meg, hogy mind a 2000/60/EK irányelv (a továbbiakban: az EU víz-keretirányelve) (15), mind a KAG Brandenburg előírja, hogy egy szennyvíztisztító telep használati díjának teljes mértékben fedeznie kell a költségeket. (16) A Bizottság az eljárást megindító határozatban hivatkozik az InfraLeuna (17) és a Kimberly-Clark/Scott (18) ügyre, amelyekben a Bizottság azt az álláspontot képviselte, hogy a költségeket teljes mértékben fedező díjak megfelelnek a vállalkozás által rendes körülmények között viselendő költségeknek.
(41)
A panaszos véleménye szerint az előny megállapításához össze kellene hasonlítani a Propapier által ténylegesen fizetett díjak mértékét azoknak a díjaknak a mértékével, amelyeket a TAZV helyében egy magánbefektető számítana fel.
(42)
Németország azt javasolta, hogy a Propapier által fizetett díjakat az ágazatban alkalmazott átlagos tarifákkal kellene összehasonlítani, és megnevezett egy tanulmányt, amely szerint az átlagos tarifa 0,24 EUR és 1 EUR között mozog köbméterenként (19).
(43)
A Bizottság az eljárást megindító határozatban megállapította, hogy a magánbefektető elve a szóban forgó ügyben alkalmazhatónak tűnik. Kétségét fejezte ki azonban azzal kapcsolatosan, hogy egy ilyen referenciaérték alkalmazásával kizárható-e az állami támogatás fennállása, mivelhogy az adatok nyilvánvalóan torzítanak. Még abban az esetben is, ha más önkormányzatok említett díjai tükrözik is a költségek egészét, a különböző tarifák nyilvánvalóan a különböző helyi adottságokból adódnak, amelyeknek megfelelően egy magánbefektető is különböző mértékű tarifákat szabhatna meg. A Bizottság ezért az eljárást megindító határozatban kétségbe vonta, hogy ilyen adatok alapján kizárható lenne a Propapier előnyének fennállása.
(44)
Ahogy a (26) preambulumbekezdés kifejti, amennyiben az intézkedés az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében valóban új támogatásnak minősülne, a Bizottság kétségbe vonja ennek az új támogatásnak a belső piaccal való összeegyeztethetőségét. Ha bebizonyosodna, hogy a díj regionális működési támogatásnak minősül, akkor kétséges lenne a belső piaccal való összeegyeztethetősége, hiszen ez a támogatás időben nem korlátozott, nem csökken idővel, és nem a régiót jellemző bizonyos (nem igazolt) hátrányok kiegyenlítését szolgálja.
4. NÉMETORSZÁG ÉS A HARMADIK FELEK ÉSZREVÉTELEI AZ ELJÁRÁST MEGINDÍTÓ HATÁROZATHOZ
4.1. AZ ÁLLAMI FORRÁSBÓL FINANSZÍROZOTT INFRASTRUKTURÁLIS PROJEKTEK A PROPAPIER SZÁMÁRA LÉTREHOZOTT INFRASTRUKTÚRÁNAK MINŐSÜLNEK?
4.1.1. Parkoló
A panaszos észrevétele
(45)
A Bizottság az eljárást megindító határozatában nem fogadta el a parkolóhelyek panaszos által megadott számát. A panaszos állítása szerint az általa megadott adatok (parkolóhely 186 személygépjármű és 71 tehergépjármű számára) az Eisenhüttenstadt által megrendelt, az iparterület hasznosítására vonatkozó előzetes tervből származnak.
(46)
A panaszos tájékoztatása szerint a Propapier eredeti építési tervei nem tartalmazták saját parkoló építését, és még ha a Propapier saját parkolót is épít, az úgynevezett nyilvános parkoló elsősorban akkor is a Propapier érdekeit szolgálja. Egy közlekedési tábla jelzi, hogy mely tehergépjármű-parkolóhelyek tartoznak az erőműhöz, és melyek a papírgyárhoz. A parkoló ezenkívül a Propapier üzemi területének közvetlen szomszédságában található (a panaszos szerint a parkoló a papírgyár határáig nyúlik, és határos az - eredetileg szintén a Propapier projektjének részét képező - erőművel). A parkolóhoz nem tartoznak az utazók felfrissülését szolgáló létesítmények, ami pedig általában egy ilyen nyilvános parkoló esetében elvárható lenne.
(47)
A panaszos kifejti továbbá, hogy a parkoló fekvése előnytelen, és távol helyezkedik el ahhoz, hogy más belvárosi vállalkozásokat is kiszolgáljon, így nem teszi lehetővé, hogy a város megszüntesse a belvárosi tehergépjármű-parkolókat.
Németország észrevétele
(48)
Németország szerint a parkoló nem jelent szelektív előnyt a Propapier számára. A létesítmény mindenki számára hozzáférhető, és nem csak az Odera-Spree-csatorna mellett található iparterületet szolgálja ki. A Propapier saját parkolóval is rendelkezik (parkolóhely 213 személygépjármű és 27 tehergépjármű számára), és már megkapta az építési engedélyt további 120 személygépjármű-parkolóhely kiépítésére.
(49)
Németország visszautasítja a panaszos azon kijelentéseit, amelyek szerint a parkoló elsősorban a Propapier érdekeit szolgálja, és kedvezőtlen, távoli fekvése miatt nem tudja kiszolgálni Eisenhüttenstadt egyéb, belvárosi ipari telephelyeit.
(50)
Németország véleménye szerint a panaszos által említett közlekedési tábla (amely azt jelezte, mely tehergépjármű-parkolóhelyek tartoznak az erőműhöz) csak átmeneti jelleggel, az erőműben folyó építési munkálatok miatt volt kihelyezve. Ezek a munkálatok 2011. március végén befejeződtek. A parkolóba való behajtási lehetőség az új úton ki van táblázva, és ez a tábla nem korlátozza a parkoló használatát egy vállalatra vagy egy bizonyos létesítményre.
4.1.2. Út
A panaszos észrevétele
(51)
A panaszos visszautasítja Németország azon érvelését, amely szerint az új út funkciója az iparterület összekötése a B 112-es számú főúttal; a panaszos előadása szerint az út a papírgyár mögött néhány méterrel véget ér, és nem ismeretes olyan szándék, hogy az út építését folytatni akarnák; ha mégis folytatnák az út építését, az nem szolgálna ki más vállalkozásokat, mivel az út meghosszabbításának területén nincsenek odatelepült vállalatok.
(52)
Ezért a panaszos úgy gondolja, hogy a parkoló és az út a Propapier számára szelektív előnyt nyújt és arra szánták, hogy a Propapier használja.
Németország észrevétele
(53)
Németország álláspontja szerint az új út az Odera-Spree-csatorna mellett található iparterületet és annak északi bővítési területeit fogja összekötni a B 112 számú főúttal. Az új útnak köszönhetően Eisenhüttenstadt központjában csökken a forgalom és a levegőszennyezés mértéke, a tehergépjárművek el tudják kerülni a belvárost, továbbá az ipari és üzleti forgalom számára a Frankfurt an der Oder eléréséhez szükséges menetidő legalább harmadával csökken. Az út a már 1993-ban tervezett iparterület általános hasznosításának részét képezi, és a frankfurti vállalkozások számára könnyebben elérhetővé teszi Eisenhüttenstadt folyami kikötőjét. Németország kijelenti, hogy az út megépítésének terve már a tartományi kormány Odera-programjában is szerepelt.
(54)
Az út további fejlesztési lehetőségeket nyit meg az ArcelorMittal iparterület és más iparterületek előtt is. Az utat két lépésben építették meg; a munkálatokat műszaki nehézségek miatt némi késedelemmel 2013-ban fejezték be.
4.1.3. Az Odera-Spree-csatorna kiszélesítése/mélyítése
(55)
2008-ban Eisenhüttenstadt bővítette az Odera-Spree-csatorna mellett található iparterületet, hogy ezzel vállalkozásokat vonzzon a térségbe. Németország tájékoztatása szerint az Odera-Spree-csatorna kiszélesítésére és mélyítésére az érintett, a transzeurópai hálózatok (TEN) részét képező vízi út karbantartására irányuló szükséges és rendszeres munkálatok keretében kerül sor. 2003 óta folyik a csatorna teljes hosszán a zsiliprendszer kiépítése (jelenleg a kersdorfi zsilip építése folyik, a fürstenwaldei zsilip újjáépítését egyelőre elhalasztották). Németország kijelenti, hogy nem áll fenn összefüggés a Propapier odatelepülésével, és a Propapiernak nem biztosítottak szelektív előnyt.
4.1.4. A szennyvíztisztító telep a Propapiernak szánt infrastruktúrának minősül?
A panaszos észrevétele
(56)
A panaszos úgy véli, hogy a támogatásra nem vonatkozhat az a rendszer, amely az N 644e/02 ügyben hozott határozat szerint nem minősül támogatásnak, mivel az említett rendszer érvényességi ideje 2006 végén lejárt, és a rendszer ezáltal a TAZV-szennyvíztisztító telep építéséhez biztosított beruházási támogatás nyújtásának időpontjában nem volt hatályban.
(57)
A panaszos ezenkívül úgy véli, hogy a rendszer azért sem alkalmazható, mert a szennyvíztisztító telep nem közszolgáltatást nyújt, hanem azért létesítették, hogy azt túlnyomórészt a Propapier használja.
(58)
A panaszos szerint az újrahasznosított papírt feldolgozó papírgyárak általában - így Németországban is - saját szennyvíztisztító teleppel rendelkeznek, így nem elfogadható Németország érvelése, amely szerint a vállalatok kötelesek a közszolgáltatási szennyvízhálózathoz csatlakozni.
(59)
A panaszos tájékoztatása szerint a szennyvíztisztító telep nem az iparterületre vonatkozó, az összes lehetséges befektetőre kiterjedő átfogó gazdasági tervezési koncepció része, hanem azt már 2007-ben, a Propapier-papírgyár és az erőmű terveivel egy időben kidolgozták és bemutatták. A panaszos szerint Eisenhüttenstadt városnak az iparterület hasznosítására vonatkozó, 2007. november 7-i határozati javaslata csupán két vagy három befektetőre vonatkozik. A panaszos kijelenti, hogy Eisenhüttenstadt csak 2010 óta reklámozza az iparterület bővítését, és ebből arra következtet, hogy a város csak a Smurfit Kappa panaszát követően kezdett el további befektetőket keresni.
(60)
A panaszos véleménye szerint a TAZV-létesítmény építészeti sajátosságai egyértelműen arra utalnak, hogy a létesítményt kifejezetten a Propapier igényeire szabták. A szennyvíztisztító telep műszaki jellemzői kifejezetten ágazatspecifikusak. Az újrahasznosított papírt feldolgozó papírgyárak szennyvíztisztító telepei ugyanis általában egy anaerob és egy aerob tisztítási fokozatból állnak, míg a hagyományos települési szennyvízhálózatok gyakran csak egy aerob tisztítási fokozatot tartalmaznak. Az, hogy a TAZV szennyvíztisztító telep mindkét fokozatot tartalmazza, további bizonyítékot szolgáltat arra, hogy a telep nem a közérdeket szolgálja, hanem a Propapiernak szánt infrastruktúrának minősül.
(61)
A panaszos véleménye szerint nagyon valószínűtlen, hogy a létesítmény tervezésekor a Propapier-papírgyár (és az azt kiegészítő erőmű, amely most az EnBW tulajdonában van) kapacitási igényein kívül egyéb kapacitási igényeket is figyelembe vettek volna. A panaszos érvelése szerint az EnBW nem tekinthető független használónak, mivel az erőműbe történő beruházás szorosan összefügg a papírgyár építési projektjével, és erre a beruházásra a Propapier-gyár nélkül nem került volna sor.
(62)
A panaszos megjegyzi, hogy az iparterületre telepedett másik beruházó, az 5N PV a TAZV rendelkezésre álló szennyvíztisztító kapacitásának csak igen kis részét használja, és hogy szennyvíztisztítási szükségleteit a már korábban meglévő szennyvíztisztító telep is képes lett volna kielégíteni. Mivel az 5N PV már 2008 májusában, tehát két évvel az új TAZV-létesítmény üzembe helyezése előtt megkezdte működését, eleinte a már korábban meglévő szennyvíztisztító telepet használta.
(63)
A panaszos előadja, hogy a további potenciális beruházók várható szennyvíztisztítási szükségleteire vonatkozóan nem állnak rendelkezésre előrejelzések, és arra vonatkozóan sincsenek elérhető információk, hogy ezek a kiegészítő kapacitások rendelkezésre fognak-e állni, és ha igen, mikor. Jelenleg mindenesetre alig áll rendelkezésre szabad kapacitás. A panaszos hivatkozik továbbá egy (a Märkische Oderzeitung 2011. február 3-i számában megjelent) újságcikkre, amely az egyik eleveniszapos szellőztető medence műszaki meghibásodásáról tudósít, és megállapítja, hogy a jelenlegi ipari felhasználóknak az összes rendelkezésre álló medencére szükségük van.
(64)
A panaszos szerint Németország burkoltan elismerte, hogy a szennyvíztisztító telepet nem fogják további vállalkozások használni, méghozzá akkor, amikor kijelentette, hogy a TAZV-létesítmény használati díjai azért alacsonyabbak, mint a már korábban meglévő szennyvíztisztító telep használati díjai, mert az új létesítménynél nincs szükség az egyes használók közötti költséges csatornahálózat kiépítésére (és ezzel elismerte, hogy nem lesznek további használók).
(65)
A panaszos szerint a TAZV adataiból kiderül, hogy a Propapier a létesítmény napi kapacitásának legalább 90 %-át igénybe veszi.
(66)
A panaszos kijelenti, hogy a szennyvíztisztító telep moduláris felépítése, amelyre Németország hivatkozik, tisztán elméleti jellegű, és nem eredményez méretgazdaságosságot, mivel a második modul az első modul árának 80-90 %-ába kerülne. Az újabb modulok hozzáépítésének az első modulhoz viszonyított magas költségei a panaszos szerint arra utalnak, hogy a 42 millió EUR összegű első beruházás mint szelektív intézkedés elsősorban a Propapier érdekeit szolgálta.
(67)
A panaszos állítása szerint a Propapier a szennyvíz anaerob tisztítása során keletkező biogázt újra tudja hasznosítani, mégpedig annak a körülménynek köszönhetően, hogy az új TAZV-létesítmény a Propapier-létesítmény közvetlen szomszédságában, az erőmű és a papírgyár mellett található.
(68)
A fentiek alapján a panaszos azt a következtetést vonja le, hogy a TAZV-létesítmény a Propapiernak szánt infrastruktúra, a szennyvíztisztító telep létesítésének állami finanszírozása pedig a Propapier számára nyújtott beruházási támogatásnak minősül. A panaszos véleménye szerint ezért a Bizottságnak meg kell vizsgálnia, hogy ez az intézkedés a Propapier-papírgyár számára nyújtott regionális beruházási támogatással összefüggésben (SA.23827 számú támogatási ügy) eleget tesz-e a regionális támogatásra vonatkozó iránymutatás valamennyi követelményének.
Németország észrevétele
(69)
Az N 644e/02 számú támogatásnak nem minősülő rendszer keretében hozott intézkedések nem minősülnek támogatásnak.
A közcélú infrastruktúrát mindenki azonos feltételekkel használhatja
(70)
Németország kijelenti, hogy a szennyvíztisztító telepet nem a Propapier számára hozták létre: olyan közcélú infrastruktúráról van szó, amely a katasztrófavédelem területéhez tartozik, és amely a környezet védelmét és a lakosság betegségektől való védelmét szolgálja. Minden vállalkozásnak, amely az Odera-Spree-csatorna mellett található iparterületre telepedett, vagy a jövőben odatelepszik, joga van arra, hogy a közszolgáltatási szennyvíztisztító telepre rácsatlakozzon, és azt minden vállalkozás azonos feltételekkel használhatja. A díjakat minden vállalkozás számára ugyanazon -a jogszabályokban előírt - alapelvek szerint számítják ki. A szennyvíztisztítás Németországban a helyi önkormányzatok hatáskörébe tartozik, és a rácsatlakozás és a használat kötelező. Ez azt jelenti, hogy a használóknak az önkormányzati szolgáltatón kívül nincs lehetőségük másik szolgáltatót választani.
(71)
Németország visszautasítja a panaszosnak azt az állítását, amely szerint a papírgyárak általában saját szennyvíztisztító rendszerrel rendelkeznek, és nem kötelesek a közszolgáltatási szennyvízhálózathoz csatlakozni; Németország megállapítja továbbá, hogy a Propapier jogszabályban előírt kötelessége (20), hogy a TAZV-létesítményhez csatlakozzon, és azt használja. A csatlakozási kötelezettség alól nagyon kevés kivétel van (csak akkor lehet kivételt tenni, ha a közszolgáltatási hálózathoz való csatlakozás nem lehetséges, vagy nem reális). A papírgyárak szennyvíztisztítási szokásairól csak korlátozott mértékben állnak rendelkezésre általánosan hozzáférhető adatok, ezek az adatok azonban azt mutatják, hogy számos papírgyár a települési szennyvíztisztító telepeket használja.
A szóban forgó infrastruktúrát nem kifejezetten a Propapier számára hozták létre
(72)
Németország nem ért egyet a panaszosnak azzal az állításával, amely szerint a TAZV-létesítményt a Propapier műszaki igényeire szabták: a kétfokozatú szennyvíztisztítás nem a papíripar jellegzetessége, hanem egyéb iparágakban is szokásos, és számos települési szennyvíztisztító telepen végeznek kétfokozatú szennyvíztisztítást. A TAZV-létesítmény műszaki jellemzőinek (kétfokozatú biológiai folyamat) alapjául a legújabb műszaki szabványok szolgáltak, továbbá figyelembe vették azt is, hogy a szennyvíz jelentős része erősen szennyezett lesz. Németország elismeri, hogy azon települési szennyvíztisztító telepek esetén, amelyek kizárólag higiéniai létesítményekből származó szennyvizet vagy enyhén szennyezett vizet tisztítanak, általában nincs külön előkezelési fokozat, ugyanakkor hangsúlyozza, hogy az ipari szennyvizek tisztítását végző létesítményeknél szokásos a kétfokozatú tisztítás. Németország benyújtott egy listát, amely 18 olyan németországi papírgyárat sorol fel, amelyek újrahasznosított papírt dolgoznak fel és települési szennyvíztisztító telepet használnak, és megállapítja, hogy a papíripari ágazatban a települési szennyvíztisztító telepek mindkét típusát (egyfokozatú és kétfokozatú) használják.
(73)
Németország szerint a szennyvíztisztító telep az Odera-Spree-csatorna mellett található iparterület hasznosítására irányuló általános infrastrukturális intézkedéscsomag részét képezi. Ezen intézkedések egyike sem irányul egyetlen vállalkozásra. A létesítmény megépítésére, a létesítményhez való csatlakozásra és a létesítmény használatára vonatkozó határozatok nem tartoznak a Propapier vagy más lehetséges használók mérlegelési körébe.
(74)
Németország visszautasítja azt az állítást, amely szerint a TAZV- szennyvíztisztító telepet kifejezetten a Propapier számára építették. A hatóságok tájékoztatása szerint a létesítmény építése - egyéb, a 2004 és 2006 közötti időszakban megvalósítandó potenciális beruházásokkal együtt - már jóval a Propapier odatelepülése előtt tervbe volt véve.
(75)
Németország kifejti, hogy a szennyvíztisztítási infrastruktúra jelenlegi kapacitása az iparterületen kívül korlátozott, és a rendelkezésre álló maradék kapacitás csupán egy (kisebb) beruházó igényeit tudná kielégíteni; Németország megerősíti, hogy az 5N PV eleinte valóban a már korábban meglévő létesítményt használta.
(76)
Németország szerint nem lehet a Propapier szelektív előnyének értelmezni azt, hogy a Propapier odatelepülése ösztönzést adott a régóta tervezett szennyvíztisztító telep építésének megkezdéséhez. Németország hivatkozik Van Gerven főtanácsnok indítványára, aki a C-255/91. számú, Matra kontra Bizottság ügyben (21) elkerülhetetlennek minősítette, hogy az infrastruktúrát a kezdeti időszakban túlnyomórészt az a vállalkozás használja, amelyik elsőként telepszik az újonnan létrehozott iparterületre. Ez a helyzet természetesen megváltozik, ha a régió fejlődése a remélt módon alakul.
(77)
Németország kijelenti, hogy az Odera-Spree-csatorna mellett található iparterületen jelenleg működő mindhárom vállalkozás (Propapier, 5N PV és az EnBW-erőmű) rácsatlakozott a szennyvíztisztító telepre, és azt használja is. Németország ezenkívül előadja, hogy különböző időpontokban további betelepülések kerültek szóba (egy vagy több alternatív üzemanyagot feldolgozó üzem, egy napelemeket gyártó üveggyár, különböző ágazatok befektetőinek tett ajánlatok, a telephely megtekintése több potenciális befektető által), az iparterület további fejlődéséhez azonban - elsősorban a válság miatt, amely a kedvezőtlen helyzetű térségeket különösen érzékenyen érintette - időre van szükség.
Jelenlegi kapacitás
(78)
Németország visszautasítja a panaszos azon állításait, amelyek szerint Németország nem adta meg a TAZV-létesítmény használók által igénybe vett kapacitásait, a Propapier a rendelkezésre álló kapacitások 90 %-át igénybe veszi, és nem állnak rendelkezésre szabad kapacitások.
(79)
Németország szerint a TAZV-szennyvíztisztító telep jelenlegi formájában rendelkezik új befektetők által igénybe vehető, szabad kapacitásokkal. A három jelenlegi használó által igénybe vett kapacitás összesen [ 500] (22) m3/h, míg a TAZV-létesítmény maximális kapacitása 638 m3/h. Németország szerint tehát a rendelkezésre álló kapacitások [60-80] %-át használják ki, a szabad kapacitások pedig [150-250] m3/h értékre tehetők. A Propapier által igénybe vett átlagos kapacitás [300-500] m3/h, a maximális érték pedig [400-500] m3/h. A Propapier így a TAZV-létesítmény teljes kapacitásának átlagosan [ 70] %-át és legfeljebb [ 70] %-át használja.
A TAZV-létesítmény moduláris felépítése
(80)
Németország kijelenti, hogy a TAZV-létesítményt kezdettől fogva úgy tervezték, hogy az Odera-Spree-csatorna mellett található iparterület fokozatos hasznosításával párhuzamosan modulárisan bővíthető legyen. A létesítmény moduláris tervezése a TAZV 2007-es rövid leírásából is kiderül, amelyben a papíripar, a bioetanol-előállítás és egyéb iparágak potenciálisan erősen szennyezett szennyvizeiről van szó.
(81)
Németország kijelenti, hogy a létesítmény központi komponensei már a jelenlegi állapotukban is egy bővítés utáni maximális kapacitásra vannak tervezve. Például a szennyvíztisztító vezetéket az Oderával összekötő, 5 km hosszú levezető csatorna névleges átmérője több mint háromszorosa a létesítmény jelenlegi kiépítettsége által megköveteltnek (1 945 m3/h teljesítményre lenne képes, míg jelenleg legfeljebb 638 m3/h teljesítményre van szükség), és a TAZV-nak lehetősége van arra, hogy a szennyvíztisztító telep területét a szomszédos telekkel, azaz 3,3 hektárral bővítse. Németország szerint egy moduláris bővítés után a potenciális használók egyenjogú hozzáféréssel rendelkeznének a szennyvíztisztító telephez.
(82)
Németország szerint ezért az, hogy jelenleg a Propapier használja a szennyvíztisztító telep teljes kapacitásának jelentős részét, nem jelent szelektív előnyt, hanem csak egy pillanatnyi állapot, mivel az infrastruktúrát úgy tervezték, hogy - moduláris bővítés révén - további használók is azonos feltételekkel használhassák. Ez azonban időt vesz igénybe, mert a szennyvíztisztító telep a régióra vonatkozó, átfogó gazdasági tervezési koncepció része, amely koncepció különböző fejlesztési fázisokra osztva több bővítési területet tartalmaz. A jelenlegi helyzet, amelyben csupán három befektető van jelen a szóban forgó iparterületen, csak átmeneti időszak a régió iparterületeinek hasznosítását célzó, 1994 óta tartó folyamatban. Az Odera-Spree-csatorna mellett található iparterület területének megközelítőleg felére (35 ha) még további befektetőket várnak. Németország 2011-ben úgy becsülte, hogy ezt a területet öt éven belül elfoglalják az idetelepülő új befektetők, és hozzáteszi, hogy ebben az esetben további bővítés az „északkeleti térségben” (40 ha) és „északi térségben” (160 ha) lehetséges.
(83)
Németország visszautasítja a panaszosnak azt az állítását, amely szerint a TAZV-létesítmény moduláris felépítése nem eredményez méretgazdaságosságot. A német hatóságok kijelentik, hogy a TAZV-létesítmény moduláris bővítése három lépésben végezhető el, méghozzá köbméterenkénti új kapacitásokra lebontva az első beruházásénál lényegesen alacsonyabb költséggel.
-
az 1. lépés (33 %-os kapacitásnövekedés, 213 m3 pótlólagos szennyvízmennyiség) néhány hónap alatt kivitelezhető, és mintegy 19 hektárnyi új iparterület mellett 1,2-1,5 millió EUR-ba kerülne,
-
a 2. lépés (69 %-os kapacitásnövekedés, 426 m3 pótlólagos szennyvízmennyiség) néhány hónap alatt kivitelezhető, és mintegy 38 hektárnyi új iparterület mellett 5,3-5,6 millió EUR-ba kerülne,
-
a 3. lépés (bővítés a szomszédos területre; 100 %-os kapacitásnövekedés, 638 m3 pótlólagos szennyvízmennyiség) mintegy 57 hektárnyi új iparterület mellett 17-18 millió EUR-ba kerülne. A 100 %-os kapacitásnövekedéshez igénybe kellene venni a szomszéd telekre való terjeszkedés lehetőségét; ez a kapacitásnövekedés legfeljebb 18 millió EUR-ba kerülne.
(84)
Németország érvelése szerint a szennyvíztisztító telep moduláris felépítése megfelel a gazdaságos és takarékos forrásfelhasználás elvének, és figyelembe kell venni az új szövetségi tartományok szennyvíztisztító telepeinek a korábbiakban jellemző túlméretezettségét. Az ilyenfajta moduláris felépítés szelektív előnyként történő szankcionálása a gyakorlatban az infrastrukturális létesítmények gazdaságtalan túlméretezéséhez vezetne. Ezenkívül a díjak nem fedeznék a túlméretezettséggel járó költségeket.
(85)
A létesítmény jelenlegi korlátozott kapacitásainak szelektív előnyként való minősítése az infrastrukturális létesítmények gazdaságtalan túlméretezésére ösztönöz.
(86)
Németország álláspontja szerint a panaszos által hivatkozott újságcikk (vö. (63) preambulumbekezdés) nem releváns. A hatóságok szerint egy kiegészítő, használaton kívüli medence csak műszaki meghibásodások esetére történő létrehozása ellentmondana a közérdekű feladat keretében a takarékos és gazdaságos tervezésre nézve előírt szabályoknak.
(87)
A panaszos szerint a TAZV-létesítmény használói azért fizetnek a korábban meglévő kommunális létesítmény díjainál alacsonyabb díjakat, mert az új létesítményben nincs szükség nagy kiterjedésű csőrendszerre ahhoz, hogy az összes használó össze legyen kötve egymással. Németország visszautasítja a panaszos fentiekből levont következtetését, hogy az új létesítménynek ezért nem lehetnek további használói. Németország szerint további ipari felhasználók zökkenőmentesen csatlakozhatnak a rendszerre, és a korlátozást elsősorban a tisztított vizet az Oderába vezető cső mérete jelenti.
(88)
Németország visszautasítja a panaszosnak azt az állítását, amely szerint a Propapier hasznosítani tudja a TAZV-létesítmény működése során keletkező biogázt. A szennyvíztisztító telep használóinak nincs lehetőségük a biogáz hasznosítására. A TAZV a keletkezett biogázt saját, 3 MW teljesítményű erőművében használja fel.
(89)
Németország visszautasítja azt a kijelentést, amely szerint az iparterületet más potenciális befektetők körében csak a Smurfit Kappa panaszát követően kezdték el reklámozni. Eisenhüttenstadt már 1998-ban megbízta a Center Ostbrandenburg befektetőt az ipari és üzemi területek értékesítésével, többek között az Odera-Spree-csatorna melletti iparterületre vonatkozóan is. 1995-re visszamenőleg rendelkezésre áll az Odera-Spree-csatorna melletti iparterület tervdokumentációja.
(90)
Németország mindebből azt a következtetést vonja le, hogy a TAZV-létesítmény nem a Propapier számára létrehozott infrastruktúra.
(91)
Németország azt a következtetést is levonja, hogy az Odera-Spree-csatorna melletti, kibővített iparterület infrastrukturális intézkedései - a szennyvíztisztító telep építése és üzembe helyezése, illetve egyéb építési intézkedések (parkoló, út, a csatorna mélyítése/kiszélesítése) - a hasznosítás előmozdítását célzó általános intézkedések, amelyek nem jelentenek szelektív előnyt a Propapier számára, és nem kizárólagosan a Propapier számára állnak rendelkezésre. Németország szerint a jelenlegi átmeneti időszak, amikor az infrastruktúrát csak a kisszámú, elsőként odatelepült vállalkozás használja, a fejlesztés természetes velejárója.
4.2. ELŐNYE SZÁRMAZIK A PROPAPIERNAK A SZENNYVÍZTISZTÍTÓ TELEP CSÖKKENTETT HASZNÁLATI DÍJAIBÓL?
A panaszos észrevétele
(92)
A panaszos egyetért a Bizottságnak az eljárást megindító határozatban kifejtett véleményével (vö. az eljárást megindító határozat (63) preambulumbekezdése és e határozat (38) preambulumbekezdése), amely szerint az N 644e/02 számú ügyben hozott határozat nem terjed ki a szennyvíztisztító telep használati díjaira. Ezért a díjaknak a használat teljes költségét tükrözniük kell. Az, hogy a díjak kiszámítása a kommunális adókról szóló törvényen alapul, nem igazolja az alacsonyabb díjakat és a Propapier számára ebből keletkező előnyt.
(93)
A panaszos érvelése szerint a szennyvíztisztító telep nem közszolgáltatást nyújt, hanem azért létesítették, hogy túlnyomórészt a Propapier használja.
(94)
A panaszos szerint az eljárást megindító határozatban a Bizottság által javasolt mindhárom módszer (összköltség-számítási módszer, magánszolgáltató által megszabott ár, referenciaár) azt bizonyítja, hogy a kiszabott díjak révén a Propapier előnyt élvez.
Összköltség-számítási módszer
(95)
A panaszos érvelése szerint az összköltség kiszámításának módszere mellett szól egyrészt az EU víz-keretirányelvének 9. cikke, másrészt az a tény, hogy az újrahasznosított papírt feldolgozó papírgyárak többsége saját szennyvíztisztító teleppel rendelkezik. A panaszos szerint a Propapier által fizetett díj a befektetett saját tőke utáni számított kamatnak csak a 20 %-át fedezi, és nem veszi figyelembe a saját tőkének azt a részét, amely a szennyvíztisztító telep építési költségeihez való 80 %-os állami hozzájárulásra esik.
Magánszolgáltató által megszabott ár (magánbefektető kritériuma)
(96)
A panaszos szerint egy magánszereplő vagy egy papírgyár tulajdonosa legalább az összes költségét fedezni akarja, így ez a módszer ugyanarra az eredményre vezet, mint a fent említett összköltség-számítási módszer.
Referenciaár
(97)
A panaszos egyetért a Bizottságnak az eljárást megindító határozatban kifejtett véleményével, amely szerint a támogatás fennállása a referenciaárak alkalmazásával valószínűleg nem zárható ki. A panaszos szerint a települési szennyvízhálózatot használó papírgyárak összehasonlítása önmagában nem reprezentatív, mert a legtöbb papírgyár a saját szennyvíztisztító telepét használja.
(98)
A panaszos kijelenti, hogy Németország az egyéb papírgyárak által fizetett szennyvíztisztítási díjakra vonatkozóan csak igen szelektív információkat nyújtott (egy tanulmány, összehasonlítás a Spreetal/Schwarze Pumpe iparterület díjaival és egy régi, 1990. évi határozat), és ezek a példák többek között azért sem képezhetik a referenciaár kiszámításának alapját, mert a díjak a támogatásoktól és a beruházási költségektől is függnek, továbbá a vonatkozó jogszabályok régióról régióra eltérőek lehetnek. A panaszos saját létesítményével tesz összehasonlítást, amely (bizalmas információ) szennyvízhálózatát használja, és arra az eredményre jut, hogy a Propapiernak 42 millió EUR összegű építési beruházás (az eisenhüttenstadti beruházás összege) mellett 4 EUR/m3 összegű díjat kellene fizetnie, ami jelentősen meghaladja a Propapier által jelenleg fizetett díjat.
(99)
A panaszos kijelenti, hogy a Németország által idézett cikk 2004-ben jelent meg, és egy olyan, 2002-ben megjelent tanulmányon alapul, amely 2000-2001-es adatokra épül. A panaszos itt Németország 2009. január 30-án kelt levelének 6. mellékletére hivatkozik, amely a „Das Papier 2004-T174” (23) című online hírforrás egyik cikkét tartalmazza. A panaszos szerint a tanulmány csupán hét meg nem nevezett papírgyárat vizsgált meg, és nem válik világossá, hogy ezek saját szennyvíztisztító telepet használnak-e, vagy a települési rendszerre csatlakoznak, valamint hogy csak az üzemeltetési költségeket (a tőkeköltségek és az üzemeltetési költségeken kívüli egyéb költségek nélkül) vették-e figyelembe. Amennyiben a tanulmány csak saját szennyvíztisztító teleppel rendelkező papírgyárakat hasonlít össze, akkor a tőkeköltségeket is figyelembe kell venni.
Németország észrevétele
(100)
Németország továbbra is azt az álláspontot képviseli, hogy a TAZV-létesítmény használati díjából adódó esetleges előny nem minősül állami támogatásnak, mert az N 644e/02 számú ügyben hozott bizottsági határozat Németország szerint a közérdekű feladattal kapcsolatos rendszer közvetett hatásaira, azaz a díjakra is kiterjed. Németország ezenkívül azzal érvel, hogy az intézkedés, amelyet az N 644e/02 számú ügyben hozott bizottsági határozat nem minősített állami támogatásnak, a használó szintjén sem minősülhet állami támogatásnak. Németország álláspontja szerint a Bizottság csak a Törvényszék Flughafen Leipzig-Halle GmbH ügyben hozott ítéletét (24) követően változtatta meg arra vonatkozó álláspontját, hogy az infrastruktúra üzemeltetőjének nyújtott támogatás továbbadható-e az infrastruktúra használójának.
(101)
Németország elismeri, hogy az N 644e/02 ügyben hozott határozat a TAZV számára biztosított beruházási támogatás nyújtásának időpontjában már nem volt hatályos. Ugyanakkor a német hatóságok hangsúlyozzák, hogy az N 644e/02 ügyben hozott határozat jogalapjául szolgáló jogszabály megegyezik azzal a jogszabállyal, amely alapján a TAZV javára az intézkedést meghozták. A jogalapot képező jogszabályt tulajdonképpen aktualizálták, de annak tartalma változatlan maradt. Így Németország azzal érvel, hogy a jogalap aktualizálása nem jelent automatikusan állami támogatásként történő besorolást.
(102)
Németország hangsúlyozza, hogy a költségszámítás átlátható és a jogszabályokban előírt módon történt.
A Propapier számára nem keletkezik gazdasági előny
(103)
Németország állást foglal azzal a három lehetséges számítási móddal kapcsolatban, amelyet a szennyvíztisztítási szolgáltatásokat igénybe vevő vállalkozásoknak felszámítandó díjak számításánál alkalmaznak (az eljárást megindító határozat (68) preambulumbekezdése): összköltség-számítási módszer, magánbefektető által megszabott ár, referenciaár.
Az összköltség kiszámításának módszere szerint a Propapier számára nem keletkezik előny
(104)
Németország nem fogadja el azt az álláspontot, hogy a Propapier által fizetett díj nem fedezi teljes mértékben a költségeket. A költségszámítás módját jogszabály írja elő (a díjnak alapvetően fedeznie kell a költségeket, azzal a kivétellel, hogy a harmadik fél által nyújtott támogatásokat a számított kamatok meghatározásánál nem kell figyelembe venni (25)). A jogszabályi előírások szerint a díjnak fedeznie kell a költségeket, de azokat nem haladhatja meg. A díj a TAZV minden költségét fedezi, beleértve a TAZV befektetett tőkében való részesedése utáni kamatokat is. A tartományi támogatások utáni fiktív kamatok felszámítása nem indokolt, mivel a TAZV-nál ezek a költségek nem merülnek fel.
(105)
A Propapiernak nem keletkezik szelektív előnye, mert az új létesítmény használati díjai valamennyi használó számára azonosak.
(106)
Hogy a közérdekű feladattal kapcsolatos rendszer keretében a szennyvíztisztító telep létesítésére nyújtott támogatás hiányában a díj magasabb lenne-e, az számos tényezőtől, például más pénzügyi források rendelkezésre állásától is függ.
(107)
A hatóságokat sem a „szennyező fizet” elve, sem az EU víz-keretirányelve nem kötelezi arra, hogy a befektetett tőke után számított kamat meghatározásánál figyelembe vegyék a támogatásokat. Az EU víz-keretirányelve előírja, hogy a vízszolgáltatások költségeinek meg kell térülniük, de a végrehajtásnál szabad mozgásteret biztosít a tagállamoknak. A szóban forgó esetben a használati díj a TAZV (a vízszolgáltatás) összes költségét fedezi. A „szennyező fizet” elve nem abszolút érvényű, de „figyelembe kell venni”. A szóban forgó ügyben ezt az biztosítja, hogy a használati díj kiszámításánál a TAZV összes költségét figyelembe vették.
(108)
Az EU víz-keretirányelve „megfelelő” hozzájárulásról beszél. Németország kijelenti, hogy a Propapier által fizetendő díjak Németország vagy az Európai Unió más területeivel összehasonlítva hasonló mértékűnek mondhatók. A német hatóságok ezenkívül megállapítják, hogy az EU víz-keretirányelve értelmében a tagállamok tekintettel lehetnek a költségek megtérítésének szociális, környezeti és gazdasági hatásaira, továbbá az érintett régiók földrajzi és éghajlati jellemzőire.
(109)
Németország kijelenti, hogy a Kimberly-Clark vagy az InfraLeuna ügyekkel való összehasonlítás (lásd az eljárást megindító határozat (70) preambulumbekezdését) nem elfogadható. A Kimberly-Clark ügy tárgya egy vállalkozásnak nyújtott kedvezményes díj, amelyre vonatkozóan fennáll a gyanú, hogy nem fedezi az összes költséget. A szóban forgó esetben a díj az összes költséget fedezi, és a díjszabás feltételei az összes használóra vonatkozóan azonosak. A Kimberly-Clark ügyben egy iparterületet egyetlen vállalkozás sajátos igényei szerint hasznosítottak, míg a szóban forgó esetben az iparterület hasznosítása több odatelepülő vállalkozás javára történt.
(110)
Az InfraLeuna ügyben hozott határozat tárgya magánvállalkozások magántulajdonban lévő infrastrukturális létesítmények használatára vonatkozó árképzése, míg a szóban forgó ügy települési infrastruktúra használatára és jogszabály által előírt, nem piaci feltételek alapján megszabott díjakra vonatkozik. A szóban forgó ügyben az infrastruktúra használói az összes olyan költséget viselik, amelyet egy szennyvíztisztítással foglalkozó társaságnak rendes körülmények között viselnie kell. Egy nem liberalizált szennyvíztisztítási piacon jogszabályok írják elő, hogy a díjszámításnál mely költségtényezőket kell figyelembe venni, és ez valamennyi vállalkozásra nézve azonos (KAG Brandenburg).
(111)
Az eljárást megindító határozatban hivatkozott, a Wagner és Weida Leder ügyekben hozott határozatok ((71) preambulumbekezdés és 19. lábjegyzet) magántulajdonban lévő szennyvíztisztító telepek létesítésére nyújtott támogatásokra vonatkoznak. A szóban forgó esetben azonban a Propapier nem tetszőleges magánberuházáshoz kap támogatást, hanem jogszabályban előírt használati díjakat fizet.
A magánbefektető kritériuma nem alkalmazható
(112)
Németország álláspontja szerint a víz nem szokásos kereskedelmi áru. Németországban a szennyvíztisztítási ágazat kommunális közszolgáltatók regionális monopóliumaira van felosztva. Ezért Németországban a szennyvíztisztítás nem gazdasági tevékenység, hanem a jogszabályok által az önkormányzatok számára előírt kötelező feladat. A TAZV hatóságként, nem pedig vállalkozásként működik, amelynek magatartása nem vizsgálható a piaci befektető kritériuma alapján. Németországban a közszolgáltatási hálózatokra történő csatlakozás és azok használata kötelező. Ez azt jelenti, hogy a használóknak az önkormányzati szolgáltatón kívül nincs lehetőségük másik szolgáltatót választani. A díjakat a hatóságoknak jogszabályban előírt módon kell kiszámítaniuk úgy, hogy azok nem haladhatják meg a költségeket.
(113)
Németországban a szennyvíztisztítási ágazatban magánvállalkozások csak korlátozottan tevékenykedhetnek. Ez azt jelenti, hogy magánvállalkozások ilyen tevékenységet csak a jogszabályokban előírt szennyvíz-elvezetési kötelezettségek műszaki teljesítése esetén, üzemvezetési vagy üzemeltetői szerződések alapján végezhetnek. A feladatért azonban ilyenkor is az önkormányzat viseli a felelősséget, és az önkormányzatot nem kötelezi jogszabály közbeszerzés kiírására. Magánvállalkozások elláthatnak műszaki feladatokat (vagy kivételes esetben a díjakat is megszabhatják), de a díjak ebben az esetben sem haladhatják meg a magánvállalkozók költségeit. A TAZV nem adott át harmadik félnek műszaki feladatokat.
(114)
Mivel a díjakat jogszabály írja elő, és a díjak nem léphetik túl a költségeket, ezért nem létezik az a piac, amelyen a magánvállalkozások nyereségszerzési céllal szennyvíztisztítási díjakat szabhatnának meg. Nincs verseny a fogyasztókért sem magánvállalkozások, sem magán- és közjogi vállalkozások között.
(115)
Németország álláspontja szerint ezért ebben az esetben nem lehet összehasonlítani az üzemeltető magatartását magánbefektetők magatartásával. A magánbefektető kritériuma ezért nem alkalmazható.
Referenciaárak
(116)
A szennyvíztisztító telepre való csatlakozási kötelezettség következtében nincs verseny, ezért olyan piaci ár sincs, amelyet az előny értékelésénél referenciaárként lehetne alkalmazni.
(117)
Németország visszautasítja a panaszosnak azt az állítását, hogy csak kevés papírgyár vesz igénybe települési szennyvízhálózatot, és kizárólag az e papírgyárakra vonatkozó adatoknak az ágazatra referenciaként történő alkalmazása ezért nem reprezentatív.
(118)
Németország észrevétele azt a helyesbítést is tartalmazza, hogy a Propapier nem 0,95 EUR/m3 díjat (mint ahogy az eljárást megindító határozat (72) és (80) preambulumbekezdéseiben szerepel), hanem 2010 óta 1,18 EUR/m3 összegű díjat fizet. Ez a díj az Európai Unió más területeivel összehasonlítva hasonló mértékűnek mondható, illetve semmi esetre nem mondható szokatlannak. A német papírgyárak szövetsége (Verband Deutscher Papierfabriken) által a német papíripari ágazat 68 %-át kitevő 77 vállalkozás körében végzett felmérés alapján 2007-ben az átlagos ár 1,12 EUR/m3 volt (az árak a 0,31 EUR/m3 és 2,20 EUR/m3 közötti értéktartományban mozogtak). A Propapier által fizetett díj ebben az értéktartományban található, méghozzá a szúrópróba révén meghatározott átlag felett.
(119)
Későbbi észrevételeiben Németország tájékoztatta a Bizottságot, hogy 2012-ben 1,41 EUR/m3-re emelték a díjat, hogy fedezzék a szennyvíztisztító telep kezdeti működési időszakának veszteségeit. 2013 elején az energiaköltségek csökkenése következtében 1,39 EUR/m3-re csökkentették a díjat, mivel a jogszabályok alapján a díjnak fedeznie kell a költségeket, de nem haladhatja meg azokat. Ezenkívül a Propapiernak a szennyvizet előkezelésnek kell alávetni, mielőtt azt a TAZV-létesítménybe vezetnék. Az előkezelés költsége megközelítőleg […] EUR/m3, amely alapján a Propapier számára a szennyvíztisztítás összköltsége […] EUR/m3; összehasonlításképpen: az ágazatban az átlagos költségek (2010) 1,27 EUR/m3-t tesznek ki.
(120)
Németország kijelenti, hogy az Európai Unió más papírgyárai által fizetett díjakkal való összehasonlítás a vizsgálathoz megfelelő referenciaként szolgál, hogy nem áll fenn gazdasági előny, és hogy a Bizottságnak az ilyen összehasonlítással kapcsolatos kételyei nem indokoltak.
(121)
Németország szerint a Bizottság által felsorolt példákban az összköltségek alapján megállapított átlagos árakról van szó. Németország szerint semmi nem utal arra, hogy ezek a díjak állami támogatást tartalmaznak.
(122)
Németország kijelenti, hogy a Lenzing Lyocell ügy (26) még akkor is releváns, ha tíz évvel ezelőtti tényállásra vonatkozik (mivel a Propapier a díj több mint kétszeresét fizeti, holott az elmúlt tíz évben a szennyvíztisztítási díjak nem nőttek 100 %-nál többel).
Létező támogatás
(123)
Németország két érvet hoz fel a mellett, hogy a díjak, amennyiben támogatásnak minősülnek, a 659/1999/EK rendelet 1. cikke b) pontjának v. alpontja értelmében miért tekintendők létező támogatásnak.
(124)
Németország felhívja a figyelmet, hogy a Bizottság az N 644e/02 ügyben hozott határozatában 2003-ban arra a következtetésre jutott, hogy a közérdekű feladattal kapcsolatos rendszer nem jelent állami támogatást a szennyvíztisztító telepek üzemeltetőinek, amennyiben ezek - mint a TAZV - különleges célú közjogi társulások. A Bizottság ezt a megállapítását arra alapozta, hogy a különleges célú közjogi társulások kommunális felügyelet alá esnek, és általános gazdasági érdekű szolgáltatást nyújtanak. Amint azt az eljárást megindító határozat (57) preambulumbekezdésében a Bizottság maga is megállapította, a rendszert - még akkor is, ha a belső piac fejlődése következtében ma már állami támogatásnak minősülne - a 659/1999/EK rendelet 1. cikke b) pontjának v. alpontja értelmében létező támogatásnak kellene minősíteni.
(125)
Az e határozat (100) preambulumbekezdésében említettek szerint az N 644e/02 ügyben hozott határozat Németország szerint a közérdekű feladat közvetett hatásaira, így a díjakra is kiterjed. A díjakat nem kellett külön bejelenteni, mivel a díjszámítási módszer a rendszer végrehajtásának részét képezi.
(126)
Arra vonatkozóan, hogy a díjak létező támogatásnak minősülnek, Németország előadja, hogy ez a díjakban szereplő támogatás már az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződés 1958. január 1-i hatálybalépése előtt is jogszerű volt. Az EGK-Szerződés hatálybalépését megelőzően létező támogatás későbbi módosítások esetén is létező támogatás marad, amennyiben az eredeti támogatási rendszer „magját” nem módosítják (27). Tehát egy 1958. január 1-je előtt hatályos általános előírás pontosítása nem képez bejelentésköteles, új támogatást (28).
(127)
Németország kijelenti, hogy a kommunális adókról szóló törvény már az EGK-Szerződés 1958-as hatálybalépését megelőzően is hatályos volt, és azt követően is az maradt. A jelenleg hatályos KAG Brandenburg 6. cikkének (2) bekezdése - mivel Brandenburg az egykori Porosz Királyság területéhez tartozó részen fekszik - a Porosz Királyság kommunális adókról szóló 1893. július 14-i törvényére (PrKAG) és Bajorország önkormányzati adókról szóló törvényére (BayGAG) vezethető vissza. Ezt az érvet Németország a következő kiegészítő érvekkel támasztja alá:
a)
A hivatkozott törvények 1919 és 1933, valamint 1933 és 1945 között is hatályosak voltak.
b)
A régi szövetségi tartományok kommunális adókról szóló jelenlegi törvényei a PrKAG-ra vezethetők vissza.
c)
A KAG Brandenburg és a PrKAG között történelmi folytonosság áll fenn, annak ellenére is, hogy az új szövetségi tartományok Németország felosztása után sajátos helyzetbe kerültek.
a) kiegészítő érv
(128)
A PrKAG már lehetőséget ad arra, hogy az önkormányzatok díjakat szabjanak ki a közcélú infrastruktúra használatára vonatkozóan. Bajorországban 1938 óta hatályos Gebührenabgabengesetz (az önkormányzati adókról szóló törvény, amely más dél-német szövetségi tartományok egy sor hasonló törvényének alapját képezi) szintén lehetőséget ad erre (29). A PrKAG szerint a díjtételt úgy kell kiszámítani, hogy fedezze az intézkedés igazgatási és fenntartási költségeit, a befektetett tőke utáni kamat és törlesztés költségeit is beleértve. Bár a PrKAG szerint a díjaknak csak (az infrastruktúrára) befektetett tőke utáni kamattal kapcsolatos költségeket kell fedezniük, a háború utáni időszak PrKAG-t alkalmazó ítéletei azt sugallják, hogy a PrKAG szerint a harmadik fél által nyújtott támogatások után nem kell kamatot számítani.
(129)
A PrKAG-t, illetve más szövetségi tartományok hasonló törvényeit sem a weimari köztársaság idején, sem a nemzetiszocialista hatalomátvétel után nem helyezték hatályon kívül. Tehát ezek a törvények 1918 után is hatályosak maradtak.
b) kiegészítő érv
(130)
A második világháború után - az 1949. évi alaptörvény (a továbbiakban: 1949. évi alaptörvény) értelmében, amely szerint az 1949. évi alaptörvénynek nem ellentmondó törvények hatályosak maradnak (az 1949. évi alaptörvény 123. cikke), valamint azoknak a rendelkezéseknek az értelmében, amelyek szerint a szövetségi tartományok bizonyos területeken törvényeket hozhatnak - a PrKAG a szövetségi tartomány törvényeként továbbra is hatályban maradt. Tehát egyértelmű, hogy a PrKAG már az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződés hatálybalépése előtt is hatályos volt a német szövetségi tartományokban.
(131)
A Német Szövetségi Köztársaság 1949-es megalakítását követően a PrKAG-ot egyes nyugatnémet szövetségi tartományokban fokozatosan felváltotta az adott szövetségi tartomány kommunális adókról szóló saját törvénye. A szövetségi tartományok saját törvényei tehát az 1960-as és 1970-es évek során fokozatosan felváltották a PrKAG-ot, de ez csak pontosításokat és terminológiai kiigazításokat jelentett, miközben a törvény magja változatlan maradt. Nem történt változás arra vonatkozóan sem, hogy a harmadik fél által nyújtott támogatásokra nem alkalmazandó számított kamat (30). A PrKAG értelmében csak az idegen tőke után kell kamatot számítani. A szövetségi tartományok törvényei szerint a kamatszámítás a saját tőkére is kiterjed; azonban sem a PrKAG, sem a szövetségi tartományok törvényei nem írnak elő a támogatások után számítandó kamatot.
(132)
Németország ezért úgy véli, hogy a régi szövetségi tartományok kommunális adókról szóló jelenlegi törvényei a PrKAG-ra vezethetők vissza. Németország szerint a szóban forgó ügyben különösen fontos Észak-Rajna-Vesztfália szövetségi tartomány kommunális adókról szóló, 1969-es törvénye (a továbbiakban: KAG NW) (31), mivel ez az 1906-os PrKAG helyébe lépő törvény szolgált a KAG Brandenburg modelljéül; a KAG NW a szükséges fogalmi kiigazítások ellenére tartalmilag a PrKAG-nak felel meg (lásd e határozat (128) preambulumbekezdését). A PrKAG képezi más szövetségi tartományok (pl. Rajna-vidék-Pfalz, Schleswig-Holstein és Hessen) PrKAG helyébe lépő, kommunális adókról szóló törvényeinek alapját is.
c) kiegészítő érv
(133)
Németország kijelenti, hogy a KAG Brandenburg a második világháború után Németország felosztása következtében sajátos helyzetbe került. Az NDK megalakulását követően megszűnt Brandenburg és a többi keletnémet szövetségi tartomány saját hatáskörrel rendelkező helyi önkormányzatainak rendszere. A szabályozások a központosított kormányzás keretében születtek. Az 1990. május 17-i önkormányzati törvény (32) - amelyet az NDK parlamentje (Volkskammer) az 1990. október 3-i újraegyesítés előtt fogadott el - visszaállítja a helyi önkormányzatok rendszerét, és rögzíti, hogy az önkormányzatok saját felelősségi körben szabályozzák a települések pénzgazdálkodását. Az önkormányzatokat feljogosítják továbbá arra, hogy a kommunális szolgáltatásokra illetékeket és díjakat szabjanak ki.
(134)
Az 1991. június 27-i KAG Brandenburg alapját a KAG NW képezi és azzal csaknem teljes egészében megegyezik.
(135)
Az NDK eltérő jogi fejlődése ellenére a keletnémet és a nyugatnémet szövetségi tartományok kommunális adókról szóló jelenlegi törvényei között nem állapítható meg lényeges különbség. A KAG Brandenburg a PrKAG joghagyományát viszi tovább, nem pedig az egykori NDK joghagyományát. Intézményi folytonosság sem áll fenn az NDK (szenny)vízkezelő rendszere és Brandenburg tartomány jelenlegi szennyvíztisztítási rendszere között. Az 1990. május 17-i önkormányzati törvény képezi az új szövetségi tartományokban a kommunális adókról szóló törvények elfogadásának alapkövét. Az új szövetségi tartományok kommunális adókról szóló törvényei tartalmilag a régi szövetségi tartományok kommunális adókról szóló törvényeihez köthetők, amelyek pedig a PrKAG-ra vezethetők vissza. Ez annak egyenes következménye, hogy az új szövetségi tartományok az alaptörvénynek megfelelően léptek be a Németországi Szövetségi Köztársaságba. (33) Különösen jól látható ez a KAG Brandenburg keletkezésének történetéből. A KAG Brandenburg a PrKAG és a KAG NW által teremtett joghagyományt folytatja. Németország felosztása és a keletnémet szövetségi tartományok joghagyományának ennek következtében megszakadt folytonossága nem jelenthet hátrányt a KAG Brandenburg értelmezése során.
(136)
A KAG Brandenburg és a PrKAG között történelmi folytonosság áll fenn.
(137)
Németország azzal is érvel, hogy az EGK-Szerződés 1958-as hatálybalépését megelőzően is érvényes volt az egyenértékűség és a költségek megtérülésének elve. Az egyenértékűség elve megköveteli, hogy egy közszolgáltatásra kiszabott díj nem állhat súlyos aránytalanságban a közszolgáltatás értékével. Ez az alaptörvény által biztosított jogállamiság elvének alkotórésze. A költségek megtérülésének elve közvetlenül a PrKAG-ból következik. Még ha ezt az elvet nem is alkalmazzák szigorúan minden díjszámításnál, egy önkormányzat díjbevétele nem haladhatja meg jelentős mértékben az önkormányzat ráfordított kiadásait.
A jogos bizalom és az általános egyenlő bánásmód elvének betartása
(138)
Amennyiben a Bizottság a Propapier által fizetendő használati díjakat működési támogatásnak minősítené, és a támogatási elemek visszafizettetéséről határozna, az Németország szerint sértené a jogos bizalom és az általános egyenlő bánásmód elvét.
(139)
A jogos bizalom elve szerint i. egy uniós szervnek megalapozott várakozásokat kell ébresztenie az érintettekben; és ii. egy körültekintő és megfontolt gazdasági szereplő nem lehet abban a helyzetben, hogy előre lássa az érdekeit esetlegesen érintő intézkedések elfogadását.
(140)
Mivel (az N 644e/02 ügyben hozott határozattal jóváhagyott) közérdekű feladattal kapcsolatos rendszer nem minősült állami támogatásnak, a Propapiernak az a megalapozott várakozása alakulhatott ki, hogy nem áll fenn javára nyújtott támogatás. E rendszer uniós joggal való összeegyeztethetőségét korábban nem vonták kétségbe, mivel az Európai Bizottság hasonló rendszereket korábbiakban soha nem vizsgált.
(141)
Amennyiben a Bizottság működési támogatást állapít meg, a díjakban nem szereplő támogatási elemek visszafizettetése az egyenlő bánásmód elvét is sérti, amely elv értelmében azonos tényállásokat azonos módon kell kezelni. A visszafizettetés a Propapier versenytársai számára előnyt nyújt.
4.3. A NÉMET ÖNKORMÁNYZATI TÁRSULÁSOK ÉS A VKU ÉSZREVÉTELE
(142)
A német önkormányzati társulások és a VKU üdvözlik Németország 2011. január 28-i észrevételét, amelynek megfogalmazásában maguk is közreműködtek. Főként arra az érvre hivatkoznak, hogy Németországban a szennyvíztisztítás nem gazdasági tevékenység, hanem a jogszabályok által az önkormányzatok számára előírt feladat. Az önkormányzatok a kötelező önkormányzati kommunális feladatok keretében a polgárok érdekében magukra vállalják ennek a tevékenységnek a szervezését és finanszírozását.
(143)
A német önkormányzati társulások és a VKU kijelentik, hogy a KAG Brandenburg 6. cikke (2) bekezdésének ötödik mondata - amely szerint a szennyvíztisztító telep használati díjainak fedezniük kell a költségeket, a számított kamatokat és a számított értékcsökkenést, miközben a támogatásokat a befektetett saját tőke utáni számított kamatok meghatározásánál nem kell figyelembe venni - a fogyasztók érdekeit védi. Mivel a harmadik fél által nyújtott támogatások nem képezik az önkormányzat által befektetett saját tőke részét, ezért az önkormányzatok felé e támogatások után a fogyasztókkal nem fizettethető kamat.
5. AZ INTÉZKEDÉS ÉRTÉKELÉSE AZ ÁLLAMI TÁMOGATÁSOKRA VONATKOZÓ JOGSZABÁLYOK SZERINT
(144)
A szóban forgó intézkedések állami támogatásnak minősülnek, amennyiben a következő előfeltételek teljesülnek: i. az intézkedés állam által vagy állami forrásból nyújtott támogatás; ii. a vállalkozásnak gazdasági előnye származik az intézkedésből; iii. ez az előny szelektív; és iv. az intézkedés torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, és érinti a tagállamok közötti kereskedelmet. Állami támogatás akkor áll fenn, ha az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésében felsorolt feltételek együttesen teljesülnek.
(145)
Már az eljárást megindító határozat sem vitatta, hogy a szóban forgó összes intézkedés állami forrásfelhasználással történt, és hogy az intézkedések torzíthatják a versenyt és a belső piaci kereskedelmet.
(146)
A Bizottság a panaszokkal kapcsolatosan megállapítja, hogy különbséget kell tenni i. a célzott infrastrukturális intézkedések (szennyvíztisztító telep létesítése és bizonyos egyéb infrastrukturális projektek az iparterület bővítési területén, ahol a Propapier új gyára található) révén a Propapier javára nyújtott állítólagos állami támogatás; és ii. a csökkentett használati díjak formájában a Propapier számára nyújtott állítólagos támogatás között.
5.1. AZ ÁLLAMI FORRÁSBÓL FINANSZÍROZOTT INFRASTRUKTURÁLIS PROJEKTEK ÁLTALÁNOS CÉLÚ VAGY KIZÁRÓLAG A PROPAPIERNAK SZÁNT INFRASTRUKTÚRÁNAK MINŐSÜLNEK?
(147)
A Bizottság a korábbiakban azt az álláspontot képviselte, hogy az önkormányzatok az igazgatásuk alá tartozó területen végezhetnek területrendezési munkálatokat. Tehát az önkormányzatok finanszírozhatnak a lakosság érdekeit szolgáló infrastruktúrákat. A Bizottság véleménye szerint nem lényeges, milyen okból építik ki az infrastruktúrát, amíg az a közérdeket szolgálja. Ha azonban az infrastruktúra csak egy magánvállalkozás érdekeit szolgálja, akkor ennek a magánvállalkozásnak kell vállalnia a finanszírozást. Ez abból vezethető le, hogy a Bizottságnak az állami támogatások esetén az intézkedés gyakorlati hatásait kell vizsgálnia, nem pedig az intézkedés céljait. Ezért a Bizottság véleménye szerint a szóban forgó ügyben azt kell megvizsgálni, mely infrastruktúrák szolgálják a közérdeket (beleértve a Propapier érdekeit is), és mely infrastruktúrák szolgálják kizárólag a Propapier érdekeit. A Propapiernak csak ez utóbbiakat kell finanszíroznia (34).
(148)
A Bizottság megállapítja, hogy a parkoló, az út és az Odera-Spree-csatorna üzemeltetői az Európai Unió versenyjoga értelmében nem minősülnek vállalkozásnak, mivel ezen infrastruktúrák használata ingyenes. Ezért a szóban forgó ügyben nem merül fel az a kérdés, hogy ezen infrastruktúrák tulajdonosai és üzemeltetői kaptak-e állami támogatást.
5.1.1. Parkoló
(149)
A panaszos előadja, hogy a parkoló fekvése kedvezőtlen és távol eső ahhoz, hogy más belvárosi vállalkozásokat is kiszolgáljon, így nem teszi lehetővé a város számára a belvárosi tehergépjármű-parkolók megszüntetését. Németország valójában nem bizonyította be ennek ellenkezőjét; önmagában azonban az, hogy egy parkoló egy vállalat közvetlen szomszédságában található, még nem jelenti automatikusan azt, hogy a parkolót kifejezetten ennek a vállalatnak építették, vagy elsődlegesen ennek a vállalatnak az érdekeit szolgálja. A panaszos által említett közlekedési tábla (lásd a (46) preambulumbekezdést), amely azt jelezte, mely tehergépjármű-parkolóhelyek tartoznak az erőműhöz, csak átmeneti jelleggel, az erőműben folyó és 2011. március végén lezárult építési munkálatok miatt volt kihelyezve. A Bizottság megállapítja, hogy a parkoló szabadon megközelíthető, a közúton ki van táblázva, és a tábla nem utal egyetlen konkrét vállalatra sem. Hogy egy parkolóhoz tartoznak-e az utazók felfrissülését szolgáló létesítmények, a parkoló általános infrastrukturális besorolása szempontjából nem releváns.
(150)
Németország elegendő bizonyítékot nyújtott be arra nézve, hogy a parkolót nem kifejezetten a Propapier számára, hanem az iparterület átfogó gazdasági tervezési koncepciójának részeként hozták létre. Ezenkívül a Propapier 27 tehergépjármű és 213 személygépjármű számára helyet biztosító saját parkolóhelyekkel is rendelkezik. Tervbe vették további 120 személygépjármű-parkolóhely kiépítését is (már az építési engedélyt is megkapták). Németország már az eljárást megindító határozat kibocsátásának időpontjában kijelentette, hogy a Propapier saját parkolóhelyei elegendőek munkatársai, beszállítói és látogatói gépjárműveinek parkolására.
(151)
A fenti megfontolások alapján a Bizottság megerősíti az eljárást megindító határozatban képviselt előzetes álláspontját, amely szerint a parkolót nem kizárólag a Propapiernak szánták, és nem tartalmaz állami támogatási elemet.
5.1.2. Út
(152)
A szóban forgó út közút. Az út az iparterület hasznosítására irányuló, átfogó koncepció része, amely koncepció tervezését már 1993-ban elkezdték, tehát jóval azelőtt, hogy a Propapier az iparterületre történő odatelepüléséről döntött. A panaszos állításától eltérően az út nem ér véget a papírgyár mögött néhány méterrel, hanem összeköti a jelenlegi iparterületet és annak északi bővítési területét a B 112-es számú főúttal. Az út utolsó szakasza 2013 januárjában készült el. Az új út más vállalkozások érdekét is szolgálhatja, mivel további fejlesztési lehetőségeket kínál az ArcelorMittal iparterület és egyéb iparterületek felé. Az út csökkentheti az ipari és üzleti forgalom számára a Frankfurt an der Oder eléréséhez szükséges menetidőt, és a frankfurti vállalkozások számára könnyebben elérhetővé teszi Eisenhüttenstadt folyami kikötőjét.
(153)
A Bizottság ezért megerősíti az eljárást megindító határozatban képviselt előzetes álláspontját, amely szerint az utat nem a Propapiernak szánták, és nem tartalmaz állami támogatási elemet.
5.1.3. Az Odera-Spree-csatorna kiszélesítése/mélyítése
(154)
A panaszos panaszában kijelentette, hogy az Odera-Spree-csatorna kiszélesítése és mélyítése keretébe tartozó infrastrukturális intézkedések kizárólag a Propapierra irányultak, és a Propapier számára nyújtott állami támogatást tartalmaznak. 2008-ban Eisenhüttenstadt bővítette az Odera-Spree-csatorna mellett található iparterületet, hogy ezzel vállalkozásokat vonzzon a térségbe. 2003 óta a transzeurópai hálózatok (TEN) részét képező csatorna teljes hosszán folyik a zsiliprendszer kiépítése. Semmi nem utal azonban arra, hogy ok-okozati összefüggés állna fenn az infrastrukturális intézkedések és a Propapiernak az iparterületre történő odatelepülése között, vagy hogy ezek az intézkedések szelektív előnyt jelentenének a Propapier számára; a Bizottság egyetért Németországgal abban is, hogy az Odera-Spree-csatorna kiszélesítése és mélyítése a csatorna szükséges és rendszeres karbantartásának részét képezi.
(155)
A Bizottság ezért megerősíti az eljárást megindító határozatban képviselt előzetes álláspontját, amely szerint az Odera-Spree-csatorna kiszélesítése és mélyítése nem jelent szelektív előnyt a Propapier számára, és nem tartalmaz állami támogatási elemet.
5.1.4. Szennyvíztisztító telep
(156)
A Bizottság megállapítja, hogy a jelenlegi szennyvíztisztítási infrastruktúra kapacitása az Odera-Spree-csatorna melletti bővített iparterületen kívül korlátozott. A meglévő eisenhüttenstadti szennyvíztisztító telep maradék kapacitása csupán egy további kisebb beruházó igényeit tudta volna kielégíteni, azonban akkor már nem lett volna elegendő, ha egy nagyobb vagy több kisebb beruházó telepedett volna le az új iparterületre.
(157)
A Bizottság ezenkívül megállapítja, hogy a TAZV-szennyvíztisztító telepet nem kifejezetten a Propapier számára hozták létre. A létesítmény építése - egyéb, a 2004 és 2006 közötti időszakban megvalósítandó potenciális beruházásokkal együtt - már jóval a Propapier odatelepülése előtt tervbe volt véve. Németország bizonyítékokat terjesztett elő arra nézve, hogy a szennyvíztisztító telep létesítése már az Odera-Spree-csatorna mellett található iparterület gazdasági hasznosítása keretében tervbe volt véve. Németország bizonyítékokat terjesztett elő arra nézve is, hogy az Odera-Spree-csatorna mellett található iparterület bővítési területét több kampány során is reklámozták a befektetőknek, ezek a kampányok azonban mindeddig nem hoztak sikert, mivel a regionális hatóságoknak eddig nem sikerült további befektetőket (a Propapieron, az EnBW-n és a 5N PV-n kívül) az iparterületre vonzaniuk.
(158)
Jóllehet a szennyvíztisztító telepet műszakilag - anaerob első tisztítási fokozatának köszönhetően - úgy alakították ki, hogy az erősen szennyezett ipari szennyvizeket, például a használt papírból hullámpapírdoboz-alapanyagokat gyártó papírgyárak szennyvizeit tisztítani tudja, az anaerob első tisztítási fokozat más olyan használók számára is érdekes lehet, amelyeknél szerves anyagokkal erősen szennyezett ipari szennyvizek keletkeznek, mint például az élelmiszer-ipari és az italgyártó vállalatok esetében. Ezenkívül az anaerob első tisztítási fokozattal is rendelkező szennyvíztisztító telepek számos gazdasági és környezeti előnyt nyújtanak a szerves anyagokkal erősen szennyezett ipari szennyvizek tisztítása szempontjából.
(159)
Jóllehet a TAZV-létesítmény jelenlegi kapacitásai elsősorban a Propapier igényeit elégítik ki, a létesítményt az iparterületre települt másik két vállalat is azonos feltételek mellett használja. A moduláris felépítés lehetővé teszi a létesítmény bővítését és ezáltal további használók szennyvizeinek tisztítását. A jelenlegi szabad kapacitás moduláris bővítés nélkül is mintegy [20-40] %-ot tesz ki, amelyet más vállalatok igénybe vehetnek szennyvizeik tisztítására; ugyanakkor a jelenlegi összkapacitást a kétszeresére lehet növelni (lásd a (80)-(84) preambulumbekezdést). A szennyvíztisztító telephez megkülönböztetésmentesen minden használó hozzáférhet (az iparterületre települő új befektetőknek kötelező a rácsatlakozás és a használat), és a létesítmény nem csak a papíriparban tevékenykedő vállalkozások szennyvizeit képes tisztítani.
(160)
A Bizottság véleménye szerint az, hogy jelenleg túlnyomórészt a Propapier használja a TAZV-létesítményt (átlagosan [ 70] %-ban és legfeljebb [ 70] %-ban), nem jelenti feltétlenül, hogy a létesítmény célzott infrastruktúrának minősül, mivel annak moduláris felépítése - tekintettel a korlátozott költségvetési forrásokra - gazdasági szempontból ésszerűnek mondható. A panaszos állításával szemben a TAZV-létesítmény kapacitásának megduplázásához szükséges költségek, amelyek Németország becslése szerint az első beruházás költségeinek kevesebb mint 50 %-át teszik ki, azt igazolják, hogy a létesítmény moduláris felépítése méretgazdaságosságot tesz lehetővé.
(161)
A Bizottság a szűkös forrásokkal való jó gazdálkodásnak tekinti azt, hogy a szennyvíztisztító telep létesítésére nyújtott regionális támogatás feltételéül szabták, hogy egy nagybefektetőnek (ez esetben a Propapiernak) az iparterület bővítési területére kell települnie, mivel nem ésszerű nagyméretű közcélú infrastruktúra építésébe kezdeni, ha nem garantálható, hogy az infrastruktúrát használni is fogják, és ugyanúgy nem ésszerű túlméretezni az infrastruktúrát.
(162)
A Németország által rendelkezésre bocsátott számok alapján el lehet vetni azt az érvet, amely szerint a papírgyárak általában saját szennyvíztisztító teleppel rendelkeznek. Még ha egyes papíripari (és egyéb ágazatbeli) vállalkozások saját szennyvíz(elő)tisztító teleppel is rendelkeznek, ez a körülmény önmagában még nem utal arra, hogy az állam a használóknak előnyt nyújt azokban az esetekben, amelyekben ipari használók a közszolgáltatási szennyvíztisztító telepeket használják, hiszen a használók az általuk fizetett díjak formájában idővel fedezik a felmerülő költségeket.
(163)
A Bizottság ezért azt a következtetést vonja le, hogy a szennyvíztisztító telep általános célú infrastruktúra, és így a TAZV-létesítménynek nyújtott támogatás nem minősül a Propapiernak nyújtott beruházási támogatásnak. A parkoló, az út és az Odera-Spree-csatorna üzemeltetésétől eltérően a szennyvíztisztító telep üzemeltetése gazdasági tevékenység, mivel az üzemeltető díjazás ellenében kínál egy szolgáltatást (szennyvíztisztítást) a piacon. A Bizottság azonban megállapította, hogy egy esetleg a TAZV-nak nyújtott támogatás minden esetben létező támogatásnak minősül (az eljárást megindító határozat (51)-(57) preambulumbekezdése). Ezért a TAZV-nak nyújtott esetleges támogatásokat e határozatban a továbbiakban nem kell vizsgálni.
(164)
A Bizottság összességében azt a következtetést vonja le, hogy az iparterület bővítési területén - ahol a Propapier gyára található - állami forrásból finanszírozott infrastrukturális projekteket nem kizárólag a papírgyár számára hozták létre, így nem minősülnek célzott infrastruktúrának és a Propapier számára nyújtott állami támogatásnak. Ez azt jelenti, hogy ezek a támogatott beruházások a regionális támogatásra vonatkozó iránymutatás 60. pontja értelmében nem tekinthetők egyetlen beruházásnak a Propapier papírgyár beruházási támogatása tekintetében, amelyet a Bizottság az SA.23827 (2013/C) ügyben hozott végleges határozatában hagyott jóvá (lásd a 4. lábjegyzetet). Ezért e határozat nem érinti az említett határozat tárgyát képező, a Propapier számára nyújtott beruházási támogatás értékelését.
5.2. ÁLLAMI TÁMOGATÁSNAK MINŐSÜLNEK A SZENNYVÍZTISZTÍTÓ TELEP CSÖKKENTETT HASZNÁLATI DÍJAI?
(165)
Németország azon érvével kapcsolatban, hogy egy, a Bizottság által nem támogatásnak minősített rendszer keretében az üzemeltető számára nyújtott intézkedés esetén nem adható tovább „támogatás” az érintett infrastruktúra használójának, a Bizottság ismételten felhívja a figyelmet arra, hogy az N 644e/02 támogatási ügyben hozott bizottsági határozat nem tartalmaz semmilyen kijelentést arra vonatkozóan, hogy az infrastruktúra használati díjai adott esetben az infrastruktúra használója számára nyújtott támogatásnak minősülnek-e. A Bizottság fenntartja az eljárást megindító határozatban tett megállapítását, amely szerint nem hoztak tudomására olyan díjszabályozást, amely a bejelentett rendszer keretében nyújtott támogatásokra vonatkozna; ezért a rendszer jóváhagyására vonatkozó határozat nem tekinthető olyan közvetve megengedett támogatások jóváhagyásának, amelyek jogalapját a kommunális adókról szóló törvény képezné.
(166)
Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerint a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy a verseny torzításával fenyeget, amennyiben befolyásolja a tagállamok közötti kereskedelmet.
(167)
Az állami támogatás fennállását attól függetlenül kell megállapítani, i. hogy az EU víz-keretirányelve és az irányelvet a nemzeti jogba átültető német jogszabályok előírják-e a szennyvíztisztítási szolgáltatások rendelkezésre bocsátási költségeinek megtérülését; és ii. hogy a díjak összhangban vannak-e ezeknek a jogszabályoknak a rendelkezéseivel. Másképp fogalmazva, az EU víz-keretirányelvével és a hatályos német jogszabályokkal összhangban álló intézkedések is minősülhetnek állami támogatásnak, amennyiben az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdésében foglalt valamennyi feltétel teljesül (lásd a (144) preambulumbekezdést).
Állami forrás és az államnak való betudhatóság
(168)
A szennyvíztisztító telep használati díjait a KAG Brandenburg 6. cikkével összhangban állapították meg és vetették ki. Ha a díjakat úgy állapítják meg, hogy azok alacsonyabbak annál, mint amit egy magánbefektető határozott volna meg, az bevételkiesést jelent az önkormányzat számára.
(169)
Ezért ebben az esetben az intézkedés az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében a tagállamok által vagy állami forrásból nyújtott támogatásnak minősülne, mivel a Propapiernak biztosított előny miatt az önkormányzat bevétele csökkenne.
(170)
Ha a díjak mértékét úgy állapítják meg, hogy abból egy vállalkozásnak előnye származik, akkor az is az államnak tudható be, mivel a díjakat egy közjogi intézmény - Eisenhüttenstadt önkormányzata - állapította meg.
Gazdasági előny
(171)
Ahogy az eljárást megindító határozat (35) kifejti, a Bizottságnak meg kellett vizsgálnia, hogy a Propapier által fizetendő szennyvíztisztítási díjakat úgy állapították-e meg, hogy abból a Propapiernak (szelektív) gazdasági előnye keletkezett.
(172)
A Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint az „előny” fogalma nemcsak az olyan ténylegesen nyújtott juttatásokat foglalja magában, mint például a támogatások, hanem az olyan intézkedéseket is, amelyek különböző formát öltve enyhítik a vállalkozás által általában viselendő terheket, és amelyek így anélkül, hogy a szó szoros értelmében támogatások lennének, ugyanolyan jelleggel és hatással rendelkeznek (36).
(173)
Ha ezt a szóban forgó esetre alkalmazzuk, felmerül a kérdés, hogy a Propapier által fizetendő szennyvíztisztítási díjak alacsonyabbak-e azoknál a költségeknél, amelyek egy hasonló vállalkozást a szokásos piaci körülmények között terhelnének, azaz a díjak mértéke összhangban van-e a piacgazdasági szereplő elvével. Ennek megválaszolására a Bizottság szerint két lehetőség kínálkozik:
-
A Propapier által fizetett ár összehasonlítása azzal a referenciaárral, amelyet az érintett tagállamban a szennyvíztisztításért általában kiszabnak.
-
A jövedelmezőség előzetes elemzése, amelyből kiderül, hogy egy magánszolgáltató azonos mértékű díjakat szabott volna-e ki.
Referenciaárak
(174)
Figyelembe véve a piac Németország által leírt szerkezetét (lásd a (112)-(113) preambulumbekezdést) és azt a tényt, hogy az üzemeltetők (beleértve a magánüzemeltetőket is) nem szabhatják meg szabadon szolgáltatásaik árát, mivel az árakat (a KAG Brandenburg révén) jogszabály határozza meg, a Bizottság véleménye szerint nem lehet olyan referenciaárakat megállapítani, amelyeket egy magánüzemeltető szokásos piaci körülmények között kiszabna.
(175)
A Bizottság ezenkívül megállapítja, hogy Németország rendelkezésre bocsátott adatokat arra vonatkozóan, milyen árakat fizetnek azon ágazat vállalkozásai, amely ágazatban a Propapier tevékenykedik. Németország kijelenti ugyan, hogy a rendelkezésre bocsátott referenciaárak a költségeket teljes mértékben tükröző átlagos árak, semmi nem utal azonban arra, hogy ezek a díjak tartalmaznak-e állami támogatásokat. Így a Bizottság továbbra is kétségesnek tartja, hogy ezek az adatok alkalmazhatók-e az összehasonlítás alapjául. Ez mindenekelőtt arra vezethető vissza, hogy a Bizottság véleménye szerint előfordulhat, hogy ezeket az árakat a költségek különböző módszerrel történő figyelembevételével állapították meg, és nem lehet biztosan tudni, hogy tartalmaznak-e állami támogatásokat.
A jövedelmezőség előzetes elemzése
(176)
A Bizottság véleménye szerint megbízható piaci referenciaértékek hiányában más általánosan elismert standard értékelési módszerrel lehet megállapítani, hogy egy jogügylet a szokásos piaci feltételekkel történt-e. A Bizottság véleménye szerint olyan infrastruktúrák esetében, amelyek minden használó számára hozzáférhetőek, tehát nem egy bizonyos használót szolgálnak, akkor teljesül a piacgazdasági befektető/szereplő elve, ha az infrastruktúra használói a jövedelmezőség előzetes elemzése alapján összességében hozzájárulnak az üzemeltető jövedelmezőségéhez (37).
(177)
Ez akkor teljesül, ha az üzemeltető és az egyes használók közötti megállapodás lehetővé teszi, hogy az üzemeltető a megállapodásból eredő költségeit megalapozott középtávú kilátások alapján megfelelő haszonkulcs mellett fedezze (38).
(178)
Ezenkívül az elemzés során figyelembe kell venni az üzemeltető számára az adott használó tevékenységével kapcsolatban keletkező valamennyi bevételt és várható költségnövekményt (39).
(179)
A költségnövekmények a kiadások, illetve beruházások összes, a használó jelenléte révén keletkezett kategóriáját, például munkaerő-, berendezési- és beruházásiköltség-növekményeket (40) is magukban foglalják. Nem vehetők figyelembe azonban azok a költségek, amelyeket az üzemeltetőnek a használóval kötött megállapodástól függetlenül is mindenképpen viselnie kellene.
(180)
E szempontok alapján a Bizottság úgy véli, hogy a piacgazdasági befektető/szereplő elve teljesül, azaz a csökkentett díj a következő okokból nem jelent előnyt a Propapier számára:
a)
A szennyvíztisztító telep minden használó számára hozzáférhető, és azt nem a Propapiernak szánták.
b)
A Propapier által fizetett díj magában foglalja az üzemeltetési, fenntartási, karbantartási, munkaerő- és adóügyi igazgatási költségeket, a számított értékcsökkenéseket, valamint a szennyvíztisztító telepbe befektetett saját tőke 20 %-a utáni számított kamatokat. A díj ezáltal a Propapier tevékenységével kapcsolatosan a szennyvíztisztító telep üzemeltetőjénél felmerülő összes költségnövekményt lefedi.
(181)
A díjak által a költségnövekményeken kívül fedezendő megfelelő haszonkulccsal kapcsolatban meg kell állapítani, hogy a díjak a szóban forgó esetben nemcsak a költségnövekményeket fedezik, hanem a befektetett saját tőke 20 %-a utáni számított kamatokat is. Bár a költségnövekmények kiszámítására alkalmazandó fenti meghatározás ezt nem sorolja kifejezetten a megfelelő nyereség körébe, ez az üzemeltető számára - a megfelelő nyereséghez hasonlóan - pótlólagos bevételt jelent.
(182)
Mivel a díjak a Propapiernak nem nyújtanak előnyt, és ezáltal nem minősülnek állami támogatásnak, a Bizottságnak nem kellett megvizsgálnia, hogy létező támogatást (lásd a (123)-(137) preambulumbekezdést) vagy működési támogatást (lásd a (26) preambulumbekezdést) jelentenek-e, és hogy egy ilyen működési támogatás összeegyeztethető-e a belső piaccal. E megállapításra tekintettel a Bizottság azt a kérdést is nyitva hagyhatja, hogy a díjak visszafizettetése (amennyiben azok működési támogatásnak minősülnének) sértené-e a jogos bizalom és az egyenlő bánásmód elvét.
6. KÖVETKEZTETÉS
(183)
A Bizottság ezért azt a következtetést vonja le, hogy sem a TAZV-szennyvíztisztító telep létesítése, sem a parkoló megépítése, sem az új út, sem az Odera-Spree-csatorna kiszélesítése/mélyítése nem minősül célzott infrastrukturális intézkedésnek.
(184)
A Bizottság megállapítja továbbá, hogy a szennyvíztisztításért kiszabott díjak nem minősülnek állami támogatásnak. Teljesül a piacgazdasági befektető/szereplő elve, és így a Propapier PM2 GmbH számára nem keletkezik gazdasági előny,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Németország által végrehajtott infrastrukturális intézkedések nem minősülnek a Propapier PM2 GmbH számára létrehozott infrastruktúrának. A TAZV által a szennyvíztisztító telep használatáért a Propapier számára kiszabott díjak nem tartalmaznak állami támogatást. Ezért az infrastrukturális intézkedések és a díj megállapításánál alkalmazott szabályok az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdése értelmében nem minősülnek állami támogatásnak.
2. cikk
Ennek a határozatnak a Németországi Szövetségi Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2014. október 1-jén.