РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 19 март 2014 година
за създаване на специална програма за контрол и инспекции на риболовни дейности, експлоатиращи запасите от червен тон в източната част на Атлантическия океан и Средиземно море, риба меч в Средиземно море, и на риболовни дейности, експлоатиращи запасите от сардина и хамсия в Северно Адриатическо море
(нотифицирано под номер C(2014) 1717)
(2014/156/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 г. за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 847/96, (ЕО) № 2371/2002, (ЕО) № 811/2004, (ЕО) № 768/2005, (ЕО) № 2115/2005, (ЕО) № 2166/2005, (ЕО) № 388/2006, (ЕО) № 509/2007, (ЕО) № 676/2007, (ЕО) № 1098/2007, (ЕО) № 1300/2008, (ЕО) № 1342/2008 и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1627/94 и (ЕО) № 1966/2006 (1), и по-специално член 95 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1224/2009 се прилага за всички дейности, обхванати от общата политика в областта на рибарството, извършвани на територията на държавите членки или във водите на Съюза, или от негови риболовни кораби, или, без да се засяга основната отговорност на държавата членка на знамето, от граждани на държавите членки, и установява по-специално, че държавите членки гарантират, че контролът, инспекциите и правоприлагането се извършват на недискриминационна основа по отношение на секторите, корабите или лицата и въз основа на управлението на риска.
(2)
С Регламент (ЕО) № 302/2009 на Съвета (2) се определят общите правила за прилагане от страна на Съюза на многогодишен план за възстановяване на червения тон (Thunnus thynnus), за който съществува препоръка на Международната комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT).
(3)
С Регламент (ЕО) № 1967/2006 на Съвета (3) се установяват правила относно техническите мерки, плановете за управление, както и конкретни мерки за далекомигриращите видове за целите на опазването, управлението и експлоатацията на живите водни ресурси.
(4)
На 37-ото си годишно заседание през май 2013 г. Генералната комисия по рибарство за Средиземно море (GFCM) одобри Препоръка № 37/2013/1 на GFCM (4) относно многогодишен план за управление за риболова на малки пелагични запаси в географска подзона 17 на GFCM (Северно Адриатическо море) и относно преходните мерки за опазване за риболов на малки пелагични запаси в географска подзона 18 (южната част на Адриатическо море).
(5)
На годишното си заседание през 2011 г. ICCAT прие Препоръка [11-03] (5) относно мерките за управление на средиземноморската риба меч. Разпоредбите на препоръки, одобрени от регионалните организации за управление на рибарството, са задължителни за държавите членки и следователно са от значение за настоящото решение, което се отнася до начина, по който държавите членки планират и извършват контрол и инспекции на дейностите, провеждани в обхвата на общата политика в областта на рибарството.
(6)
В член 95 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 се предвижда възможността Комисията да определи, заедно със съответните държави членки, областите на рибарството, които да бъдат обхванати от специална програма за контрол и инспекции. Тази специална програма за контрол и инспекции трябва да определи целите, приоритетите и процедурите, както и показателите за инспекционните дейности, които се установяват въз основа на управлението на риска и се преразглеждат периодично след извършване на анализ на постигнатите резултати. Съответните държави членки са длъжни да предприемат необходимите мерки, за да осигурят изпълнението на специалната програма за контрол и инспекции, по-специално по отношение на необходимите човешки и материални ресурси и периодите и зоните, в които те се осъществяват.
(7)
В член 95, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 се предвижда специалната програма за контрол и инспекции да определя референтните показатели за инспекционните дейности, които трябва да се основават на управление на риска. Затова е целесъобразно да се определят общи критерии за оценка и управление на риска за дейности по разглеждане, инспекция и проверка, за да могат да се направят навременни анализи на риска и глобални оценки на необходимата информация за контрол и инспекции. Целта на общите критерии е гарантирането на хармонизиран подход при инспекциите и проверките във всички държави членки и установяване на равностойни условия за всички оператори.
(8)
Специалната програма за контрол и инспекции следва да бъде разработена за периода от 16 март 2014 г. до 15 март 2018 г. и да се изпълнява от Гърция, Испания, Италия, Кипър, Малта, Португалия, Словения, Франция и Хърватия.
(9)
В член 98, параграфи 1 и 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 404/2011 на Комисията (6) се предвижда компетентните органи на държавите членки да приемат отчитащ риска подход за избор на цели за инспектиране - без да се засягат разпоредбите, съдържащи се в многогодишните планове, като използват цялата налична информация, и в рамките на отчитаща риска стратегия за контрол и правоприлагане всяка държава членка да извършва необходимите инспекционни дейности по обективен начин, за да се избегне задържане на борда, трансбордиране, разтоварване, преработка, транспортиране, съхранение, предлагане за продажба и складиране на продукти от риболов, произхождащи от дейности, които не съответстват на правилата на общата политика в областта на рибарството.
(10)
Европейската агенция за контрол на рибарството, създадена с Регламент (ЕО) № 768/2005 на Съвета (7) (EFCA), координира изпълнението на специалната програма за контрол и инспекции чрез съвместен план за разполагане, който отчита целите, приоритетите, процедурите и референтните показатели за инспекционните дейности, определени в специалната програма за контрол и инспекции, и посочва средствата за контрол и инспекции, които могат да бъдат обединени от съответната държава членка. Затова следва да бъдат изяснени отношенията между процедурите, определени от специалната програма за контрол и инспекции, и тези, определени от съвместния план за разполагане.
(11)
За да се хармонизират процедурите за контрол и инспекции на риболовните дейности, насочени към запасите от червен тон в източната част на Атлантическия океан и Средиземно море, риба меч в Средиземно море и запасите от сардина и хамсия в Северно Адриатическо море, и за да се гарантира успехът на многогодишните планове и мерките за управление за тези запаси и видове риболов, е целесъобразно да се изготвят правила относно контролните и инспекционни дейности, провеждани от компетентните органи на съответните държави членки, включително взаимния достъп до съответните данни. За тази цел интензитетът и приоритетите на контролните и инспекционни дейности следва да се определят чрез цели и целеви показатели.
(12)
Съвместни контролни и надзорни дейности на съответните държави членки следва да се провеждат, когато е приложимо, в съответствие със съвместните планове за разполагане, установени от EFCA, за да се постигне по-голямо уеднаквяване на практиките за контрол, инспекции и надзор и да се допринесе за развитието на координация на дейностите за контрол, инспекции и надзор между компетентните органи на тези държави членки.
(13)
Получените от прилагането на специалната програма за контрол и инспекции резултати следва да се оценяват посредством годишни доклади за оценка, които се предават от всяка от съответните държави членка до Комисията и до EFCA.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са съгласувани със съответните държави членки. Затова адресати на настоящото решение следва да са посочените държави членки.
(15)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по рибарство и аквакултури,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и определения
С настоящото решение се установява специална програма за контрол и инспекции на риболовни дейности, експлоатиращи запасите от червен тон в източната част на Атлантическия океан и Средиземно море, риба меч в Средиземно море и на риболовни дейности, експлоатиращи запасите от сардина и хамсия в Северно Адриатическо море.
Източната част на Атлантическия океан, Средиземно море и Северно Адриатическо море ще бъдат наричани по-долу „съответните зони“.
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„Северно Адриатическо море“ означава зоната, определена като такава в приложение I към Регламент (ЕС) № 1343/2011 на Европейския парламент и на Съвета (8);
б)
„Средиземно море“ означава подзони 37.1, 37.2 и 37.3 на Организация на ООН за прехрана и земеделие (ФАО);
в)
„Източната част на Атлантическия океан“ означава зони VII, VIII, IX, X на Международния съвет за изследване на морето (ICES), както са определени в приложение III към Регламент (ЕО) № 218/2009 на Европейския парламент и на Съвета (9), и на подразделение на ФАО 34.1.2.
Член 2
Обхват
1. Специалната програма за контрол и инспекции обхваща по-специално следните дейности:
а)
риболовни дейности по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 в съответните зони;
б)
свързани с риболов дейности, включително отглеждане, претегляне, преработка, пускане на пазара, транспортиране и съхранение на продукти от риболов;
в)
спортен и любителски риболов;
г)
внос, както е определено в член 2, параграф 11 от Регламент (ЕО) № 1005/2008 на Съвета (10);
д)
износ, както е определено в член 2, параграф 13 от Регламент (ЕО) № 1005/2008.
2. Специалната програма за контрол и инспекция се прилага до 15 март 2018 г.
3. Специалната програма за контрол и инспекции се изпълнява от Гърция, Испания, Италия, Кипър, Малта, Португалия, Словения, Франция и Хърватия (наричани по-долу „съответните държави членки“).
ГЛАВА II
ЦЕЛИ, ПРИОРИТЕТИ, ПРОЦЕДУРИ И ПОКАЗАТЕЛИ
Член 3
Цели
1. Специалната програма за контрол и инспекции осигурява еднакво и ефективно прилагане на мерките за опазване и контрол, приложими към запасите, посочени в член 1.
2. Контролните и инспекционни дейности, които се осъществяват по специалната програма за контрол и инспекции, имат за цел по-специално да гарантират спазването на следните разпоредби:
а)
управление на възможностите за риболов и всички свързани с тях конкретни условия, включително наблюдение на усвояването на квотите, режима на риболовното усилие и техническите мерки, прилагани в съответните зони;
б)
задължения за докладване, приложими към риболовни дейности, по-специално по отношение на надеждността на записаните и докладваните данни;
в)
задължението за разтоварване на сушата на целия улов за запасите и областите, засегнати от настоящото решение, които са предмет на задължение за разтоварване в съответствие с Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11);
г)
специфични разпоредби, одобрени от регионалните организации за управление на рибарството по отношение на запасите и зоните, засегнати от настоящото решение.
Член 4
Приоритети
1. Съответните държави членки провеждат контролни и инспекционни дейности по отношение на риболовни дейности от страна на риболовни кораби и свързани с риболов дейности на други оператори въз основа на стратегия за управление на риска, в съответствие с член 4, параграф 18 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 и член 98 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 404/2011.
2. Всеки риболовен кораб, група риболовни кораби, категория риболовен уред, оператор или свързана с риболов дейност за всеки запас, посочен в член 1, подлежи на контрол и инспекции в зависимост от степента на приоритет, определена по силата на параграф 3.
3. Всяка съответна държава членка определя приоритета въз основа на резултатите от оценката на риска, извършена в съответствие с процедурите, предвидени в член 5.
Член 5
Процедури за оценка на риска
1. Съответните държави членки оценяват рисковете по отношение на запасите и съответните зони въз основа на таблицата, съдържаща се в приложение I.
2. Оценката на риска на всяка съответна държава членка отчита, въз основа на досегашния опит и като използва цялата налична и подходяща информация, доколко е вероятно неспазване и при наличието на такова, какви са потенциалните последици. Чрез съчетаването на тези елементи всяка съответна държава членка определя нивото на риск („много ниско“, „ниско“, „средно“, „високо“ и „много високо“) за всяка категория инспекции, посочена в член 4, параграф 2.
3. Когато риболовен кораб, плаващ под знамето на държава членка, която не е съответна държава членка, или риболовен кораб на трета държава извършва дейност в зоните, посочени в член 1, му се определя ниво на риск в съответствие с параграф 3. При липса на информация и освен ако органите на държавата на знамето на риболовния кораб не предоставят в рамките на член 9 резултатите от собствената си оценка на риска, извършена в съответствие с член 4, параграф 2 и с параграф 3, които водят до различно ниво на риск, той се разглежда като риболовен кораб с „много високо“ ниво на риск.
Член 6
Стратегия за управление на риска
1. Въз основа на своята оценка на риска всяка засегната държава членка определя стратегия за управление на риска, насочена към гарантиране на спазването на разпоредбите. Тази стратегия включва определяне, описване и разпределяне на подходящи икономически ефективни инструменти за контрол и инспекционни средства в зависимост от същността и очакваното ниво на всеки риск, както и постигането на целевите показатели.
2. Стратегията за управление на риска, посочена в параграф 1, се съгласува на регионално равнище чрез съвместен план за разполагане, определен в член 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 768/2005.
Член 7
Връзка с процедури на съвместни планове за разполагане
1. В рамките на съвместен план за разполагане, когато е приложимо, всяка съответна държава членка съобщава на EFCA резултатите от своята оценка на риска, извършена в съответствие с член 5, параграф 3, и по-специално списък на очакваните нива на риск със съответните цели за инспектиране.
2. Когато е целесъобразно, списъците с нивата на риск и целите, посочени в параграф 1, се актуализират, като се използва информацията, събрана по време на съвместни инспекционни и надзорни дейности. EFCA се уведомява незабавно след приключването на всяка актуализация.
3. EFCA използва информацията, получена от съответните държави членки, за да координира стратегията за управление на риска на регионално равнище в съответствие с член 6, параграф 2.
Член 8
Целеви показатели
1. Без да се засягат референтните показатели, определени в приложение I към Регламент (ЕО) № 1224/2009 и в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1005/2008, целевите показатели, отнасящи се за „високо“ и „много високо“ ниво на риска за риболовни кораби, капани или други оператори, са изложени в приложение II.
2. За някои от видовете, посочени в настоящото решение, целите за всички нива на риска са посочени в приложение II.
3. Целевите показатели за „много ниско“, „ниско“, „средно“ ниво на риска за риболовни кораби, капани или други оператори се определят от съответните държави членки с националните програми за контролна дейност, посочени в член 46 от Регламент (ЕО) № 1224/2009, и националните мерки, посочени в член 95, параграф 4 от същия регламент.
4. Чрез дерогация от параграфи 1 и 2 държавите членки могат да прилагат алтернативно други целеви показатели, изразени под формата на подобряване на степента на спазване, при условие че:
а)
подробен анализ на риболовните дейности или свързаните с риболов дейности и въпроси във връзка с правоприлагането оправдава необходимостта от установяване на целеви показатели под формата на подобряване на степента на спазване;
б)
референтните показатели, изразени под формата на подобряване на степента на спазване, се съобщят на Комисията и последната не направи възражение срещу тях в срок от 90 дни, те не са дискриминационни и не засягат целите, приоритетите и процедурите, базирани на анализ на риска, определени от специалната програма за контрол и инспекции.
5. Всички цели и целеви показатели се оценяват ежегодно въз основа на докладите за оценка, посочени в член 13, параграф 1, и при необходимост се изменят съответно в рамките на оценката, посочена в член 13, параграф 4.
6. Когато е приложимо, целевите показатели, посочени в настоящия член, влизат в сила чрез съвместен план за разполагане.
ГЛАВА III
ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 9
Сътрудничество между държавите членки и с трети държави
1. Съответните държави членки си сътрудничат при изпълнението на специалната програма за контрол и инспекции.
2. Където е необходимо, всички други държави членки си сътрудничат със съответните държави членки.
3. Държавите членки могат да си сътрудничат с компетентните органи на трети държави при изпълнението на специалната програма за контрол и инспекции.
Член 10
Съвместни инспекционни и надзорни дейности
1. За целите на повишаването на ефикасността и ефективността на своите национални системи за контрол на рибарството съответните държави членки предприемат съвместни инспекционни и надзорни дейности във водите под своя юрисдикция и когато е уместно, на своя територия. Когато е приложимо, тези дейности се извършват в рамките на съвместните планове за разполагане, посочени в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 768/2005.
2. За целите на съвместните инспекционни и надзорни дейности всяка съответна държава членка:
а)
предприема необходимото длъжностни лица от другите съответни държави членки да бъдат поканени да участват в съвместните инспекционни и надзорни дейности;
б)
разработва съвместни оперативни процедури, приложими за своите плавателни съдове, които осъществяват надзора;
в)
определя контактни точки, посочени в член 80, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1224/2009, когато е уместно.
3. Длъжностни лица и инспектори на Съюза могат да участват в съвместните инспекционни и надзорни дейности.
Член 11
Обмен на данни
1. За целите на изпълнението на специалната програма за контрол и инспекции всяка съответна държава членка осигурява пряк електронен обмен на данни, посочени в член 111 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 и приложение XII към Регламент за изпълнение (ЕС) № 404/2011, с други съответни държави членки и EFCA.
2. Данните, посочени в параграф 1, се отнасят до риболовни дейности и свързани с риболов дейности, извършвани в зоните, обхванати от специалната програма за контрол и инспекции.
Член 12
Информация
1. До пълното изпълнение на дял XII, глава III от Регламент (ЕО) № 1224/2009 и в съответствие с формата, определен в приложение III към настоящото решение, всяка съответна държава членка съобщава по електронен път на Комисията и на EFCA следната информация:
а)
обозначение, дата и вид на всяка извършена операция за контрол или инспекция;
б)
идентификация на всеки риболовен кораб (номер в регистъра на флота на Съюза), капан, превозно средство и оператор (наименование на дружеството), подложени на контрол или инспекции;
в)
когато е уместно, вида на риболовните уреди, които са били проверени; и
г)
в случай че са били установени едно или няколко нарушения:
i)
видовете нарушения;
ii)
фактическото положение на последващите действия по отношение на нарушенията (например разследване по делото, висящо дело, дело в процес на обжалване); и
iii)
санкциите, наложени в резултат на нарушенията: размер на глобите, стойност на конфискуваната риба или уреди, присъдените точки в съответствие с член 126, параграф 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 404/2011, или друг вид санкции.
2. Информацията, посочена в параграф 1, се съобщава за всеки контрол или инспекция и продължава да се записва и актуализира във всеки доклад, докато разследването приключи съгласно законодателството на съответната държава членка. Когато не се предприемат действия след откриване на тежко нарушение, се добавя обяснение.
3. За риболовните дейности, експлоатиращи запасите от червен тон в източната част на Атлантическия океан и Средиземно море и риба меч в Средиземно море, посочената в параграфи 1 и 2 информация се съобщава по електронен път на Комисията и на EFCA на 15 септември и се актуализира на 31 януари следващата година.
4. За риболовните дейности, експлоатиращи запасите от сардина и хамсия в Северно Адриатическо море, посочената в параграфи 1 и 2 информация се съобщава по електронен път на Комисията и на EFCA на 15 април и се актуализира на 31 януари следващата година.
Член 13
Оценка
1. Всяка съответна държава членка изпраща до 31 март на годината, следваща съответната календарна година, на Комисията и на EFCA доклад за оценка на ефективността на контролните и инспекционни дейности, проведени съгласно специалната програма за контрол и инспекции.
2. Докладът за оценка, посочен в параграф 1, съдържа най-малко информацията, посочена в приложение IV. Съответните държави членки могат също така да включат в своя доклад за оценка други дейности, като обучение или информационни сесии, предназначени да подобрят спазването на разпоредбите от страна на риболовни кораби, капани и други оператори.
3. EFCA взема предвид докладите за оценка, посочени в параграф 1, за своята годишна оценка на ефективността на съвместните планове за разполагане, посочена в член 14 от Регламент (ЕО) № 768/2005.
4. Веднъж годишно Комисията свиква заседание на Комитета по рибарство и аквакултури, за да оцени дали специалната програма за контрол и инспекции е подходяща, уместна и ефективна, както и цялостното ѝ въздействие върху спазването на разпоредбите от страна на риболовни кораби, капани и други оператори, въз основа на докладите за оценка, посочени в параграф 1. Целите и целевите показатели, посочени в приложение II, могат да бъдат съответно преразгледани.
Член 14
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 19 март 2014 година.
A BIZOTTSÁG VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2014. március 19.)
a kékúszójútonhal-állományok kelet-atlanti és földközi-tengeri halászatára, a kardhalállományok földközi-tengeri halászatára, valamint a szardínia- és szardellaállományok észak-adriai halászatára vonatkozó egyedi ellenőrzési és vizsgálati program létrehozásáról
(az értesítés a C(2014) 1717. számú dokumentummal történt)
(2014/156/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a közös halászati politika szabályainak betartását biztosító közösségi ellenőrző rendszer létrehozásáról, a 847/96/EK, a 2371/2002/EK, a 811/2004/EK, a 768/2005/EK, a 2115/2005/EK, a 2166/2005/EK, a 388/2006/EK, az 509/2007/EK, a 676/2007/EK, az 1098/2007/EK, az 1300/2008/EK és az 1342/2008/EK rendelet módosításáról, valamint a 2847/93/EGK, az 1627/94/EK és az 1966/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. november 20-i 1224/2009/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 95. cikkére,
mivel:
(1)
Az 1224/2009/EK rendelet a tagállamok területén vagy az Unió vizein, illetve az uniós halászhajók vagy - a lobogó szerinti tagállam elsődleges felelősségének sérelme nélkül - a tagállamok állampolgárai által végzett minden, a közös halászati politika hatálya alá tartozó tevékenységre alkalmazandó, és a rendelet különösen azt írja elő, hogy valamennyi tagállamnak gondoskodnia kell arról, hogy az ellenőrzést, a vizsgálatot és a végrehajtást az ágazatok, hajók vagy személyek tekintetében hátrányos megkülönböztetés nélkül, a kockázatkezelés elvei alapján végezzék el.
(2)
A 302/2009/EK tanácsi rendelet (2) az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság (ICCAT) által a kékúszójú tonhalra (Thunnus thynnus) vonatkozóan előterjesztett többéves helyreállítási terv Unió általi alkalmazásával kapcsolatos általános szabályokat határozza meg.
(3)
Az 1967/2006/EK tanácsi rendelet (3) az élő vízi erőforrások védelme, kezelése és kiaknázása érdekében szabályokat állapít meg a nagy távolságokra vándorló halfajokra vonatkozó technikai intézkedések, gazdálkodási tervek és egyedi intézkedések vonatkozásában.
(4)
2013 májusában megtartott 37. éves ülésén a Földközi-tengeri Általános Halászati Bizottság (GFCM) elfogadta a 17. GFCM földrajzi alterületen (az Adriai-tenger északi része) előforduló kisméretű nyíltvízi állományokra vonatkozó többéves gazdálkodási tervről és a 18. GFCM földrajzi alterületen (az Adriai-tenger déli része) előforduló kisméretű nyíltvízi állományok halászatára vonatkozó átmeneti technikai intézkedésekről szóló GFCM 37/2013/1 sz. ajánlást (4).
(5)
2011-es éves ülésén az ICCAT elfogadta a földközi-tengeri kardhalállományra vonatkozó gazdálkodási intézkedésekről szóló [11-03] sz. ajánlást (5). A regionális halászati gazdálkodási szervezetek által elfogadott ajánlások rendelkezései kötelezők a tagállamokra nézve, és így relevánsak e határozat szempontjából, amely megállapítja, hogy a tagállamoknak miként kell megtervezniük, ütemezniük és végrehajtaniuk a közös halászati politika keretében végrehajtandó ellenőrzési és felügyeleti tevékenységeket.
(6)
Az 1224/2009/EK rendelet 95. cikke lehetőséget biztosít a Bizottság számára, hogy az érintett tagállamokkal együttesen meghatározza, hogy az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programokat mely halászatokra kell kiterjeszteni. Az ilyen egyedi ellenőrzési és vizsgálati programnak meg kell jelölnie a vizsgálati tevékenységek célkitűzéseit, prioritásait és eljárásait, valamint referenciaértékeit; ez utóbbiakat kockázatkezelés alapján kell megállapítani, és az elért eredmények elemzésének elvégzése után rendszeresen felül kell őket vizsgálni. Az érintett tagállamok kötelesek a szükséges intézkedések elfogadásával biztosítani az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programok végrehajtását, különös tekintettel a szükséges emberi és anyagi erőforrásokra, valamint alkalmazásuk időszakaira és övezeteire.
(7)
Az 1224/2009/EK rendelet 95. cikkének (2) bekezdése szerint az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programnak meg kell határoznia a vizsgálati tevékenységek referenciaértékeit, amelyeket kockázatkezelés alapján kell megállapítani. E célból helyénvaló közös kockázatértékelési és kockázatkezelési kritériumokat megállapítani az ellenőrzési és vizsgálati tevékenységek tekintetében, hogy időben el lehessen végezni a vonatkozó ellenőrzési és vizsgálati információk kockázatelemzését és átfogó értékelését. A közös kritériumok célja a vizsgálat és ellenőrzés harmonizált megközelítésének kialakítása valamennyi tagállamban, valamint egyenlő feltételek biztosítása valamennyi piaci szereplő számára.
(8)
Az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programot a 2014. március 16-tól2018. március 15-ig tartó időszakra vonatkozóan kell kidolgozni, és azt Horvátországnak, Ciprusnak, Franciaországnak, Görögországnak, Olaszországnak, Máltának, Portugáliának, Szlovéniának és Spanyolországnak kell végrehajtania.
(9)
A 404/2011/EU bizottsági végrehajtási rendelet (6) 98. cikkének (1) és (3) bekezdése előírja, hogy a többéves tervekben foglalt rendelkezések sérelme nélkül a tagállamok illetékes hatóságai valamennyi rendelkezésre álló információ felhasználásával kockázatalapú megközelítést fogadjanak el a vizsgálati célcsoportok kiválasztásához, és a kockázatalapú ellenőrzési és végrehajtási stratégiára is figyelemmel tárgyilagosan végezzék el a szükséges vizsgálati tevékenységeket, hogy megelőzzék a közös halászati politika szabályainak nem megfelelő tevékenységekből származó halászati termékek fedélzeten tárolását, átrakását, kirakodását, feldolgozását, szállítását, tárolását, forgalmazását és raktározását.
(10)
A 768/2005/EK tanácsi rendelettel (7) létrehozott Európai Halászati Ellenőrző Hivatal (EFCA) közös alkalmazási terv alapján koordinálja az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programok végrehajtását, amely terv révén megvalósíthatóvá válnak az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programokban a vizsgálati tevékenységek vonatkozásában meghatározott célkitűzések, prioritások, eljárások és referenciaértékek, és amely terv meghatározza az egyes érintett tagállamok által egyesíthető ellenőrzési és vizsgálati eszközöket. Ezért egyértelművé kell tenni az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programokban, valamint a közös alkalmazási tervben meghatározott eljárások közötti kapcsolatokat.
(11)
A kékúszójútonhal-állományok kelet-atlanti és földközi-tengeri halászatára, a kardhalállományok földközi-tengeri halászatára, valamint a szardínia- és szardellaállományok észak-adriai halászatára vonatkozó ellenőrzési és vizsgálati eljárások harmonizálása, továbbá az ezeket az állományokat és halászatukat érintő többéves tervek és gazdálkodási intézkedések sikerének biztosítására helyénvaló szabályokat kialakítani az érintett tagállamok illetékes hatóságai által végzendő ellenőrzési és vizsgálati tevékenységek esetében, ideértve a megfelelő adatokhoz való kölcsönös hozzáférést is. A célértékeknek és a célkitűzéseknek ennek érdekében meg kell határozniuk az ellenőrzési és vizsgálati tevékenységek intenzitását és prioritásait.
(12)
Az érintett tagállamoknak közös vizsgálati és felügyeleti tevékenységet kell végezniük, adott esetben az EFCA által megállapított közös alkalmazási tervvel összhangban, hogy növeljék az ellenőrzési, vizsgálati és felügyeleti gyakorlatok egységességét, és elősegítsék az ellenőrzési, vizsgálati és felügyeleti tevékenységek e tagállamok illetékes hatóságai közötti koordinációjának kialakítását.
(13)
Az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programok alkalmazásával elért eredményeket éves értékelő jelentésekben kell bemutatni; e jelentéseket az érintett tagállamoknak meg kell küldeniük a Bizottságnak és az EFCA-nak.
(14)
Az e határozatban előírt intézkedések az érintett tagállamokkal egyeztetve kerültek kidolgozásra. E határozatot tehát ezeknek a tagállamoknak kell címezni.
(15)
Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak a Halászati és Akvakultúraágazati Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy és fogalommeghatározások
E határozat létrehozza a kékúszójútonhal-állományok kelet-atlanti és földközi-tengeri halászatára, a kardhalállományok földközi-tengeri halászatára, valamint a szardínia- és szardellaállományok észak-adriai halászatára vonatkozó egyedi ellenőrzési és vizsgálati programot.
Az Atlanti-óceán keleti részére, a Földközi-tengerre és az Adriai-tenger északi részére a továbbiakban „az érintett területek”-ként történik hivatkozás.
E határozat alkalmazásában:
a)
„az Adriai-tenger északi része”: az 1343/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (8) I. mellékletében ilyen néven meghatározott terület;
b)
„Földközi-tenger”: az ENSZ Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezetének 37.1, 37.2 és 37.3 alterülete;
c)
„az Atlanti-óceán keleti része”: a Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (ICES) VII, VIII, IX, X övezete a 218/2009/EK európai parlamenti és a tanácsi rendelet (9) III. mellékletében szereplő területmeghatározások szerint, valamint a FAO 34.1.2 körzet.
2. cikk
Hatály
(1) Az egyedi ellenőrzési és vizsgálati program különösen a következő tevékenységekre terjed ki:
a)
az érintett területeken folytatott, az 1224/2009/EK rendelet 4. cikkének 1. pontja szerinti halászati tevékenységek;
b)
halászattal kapcsolatos tevékenységek, többek között a halászati termékek tenyésztése, mérlegelése, feldolgozása, forgalmazása, szállítása és raktározása;
c)
sporthorgászat és szabadidős horgászat.
d)
az 1005/2008/EK tanácsi rendelet (10) 2. cikkének 11. pontjában meghatározott behozatal;
e)
az 1005/2008/EK rendelet 2. cikkének 13. pontjában meghatározott kivitel;
(2) Az egyedi ellenőrzési és vizsgálati program 2018. március 15-ig alkalmazandó.
(3) Az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programot Ciprusnak, Franciaországnak, Görögországnak, Horvátországnak, Máltának, Olaszországnak Portugáliának, Spanyolországnak és Szlovéniának (a továbbiakban: az érintett tagállamok) kell végrehajtania.
II. FEJEZET
CÉLKITŰZÉSEK, PRIORITÁSOK, ELJÁRÁSOK ÉS REFERENCIAÉRTÉKEK
3. cikk
Célkitűzések
(1) Az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programnak biztosítania kell az 1. cikkben említett állományokra alkalmazandó védelmi és ellenőrzési intézkedések egységes és hatékony végrehajtását.
(2) Az egyedi ellenőrzési és vizsgálati program szerint végzett ellenőrzési és vizsgálati tevékenységek célja különösen a következő rendelkezéseknek való megfelelés biztosítása:
a)
a halászati lehetőségekkel való gazdálkodás és az ahhoz kapcsolódó konkrét feltételek, ideértve a kvótafelhasználás és az érintett területeken alkalmazott erőkifejtési rendszer és technikai intézkedések nyomon követését;
b)
a halászati tevékenységekre vonatkozó jelentéstételi kötelezettségek, különös tekintettel a nyilvántartott és bejelentett információk megbízhatóságára;
c)
az összes fogás kirakodására vonatkozó kötelezettség az e határozat által érintett állományok és területek vonatkozásában, amelyek az 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (11) megfelelően kirakodási kötelezettség hatálya alá tartoznak;
d)
a regionális halászati gazdálkodási szervezetek által jóváhagyott, e határozat által érintett állományokra és területekre vonatkozó külön rendelkezések.
4. cikk
Prioritások
(1) Az érintett tagállamok az 1224/2009/EK rendelet 4. cikkének 18. pontjával és a 404/2011/EU végrehajtási rendelet 98. cikkével összhangban kockázatkezelési stratégia alapján végzik a halászhajók által folytatott halászati tevékenységek és a más piaci szereplők által folytatott, halászattal kapcsolatos tevékenységek ellenőrzését és vizsgálatát.
(2) Az egyes halászhajókat, halászhajócsoportokat, halászeszköz-kategóriákat, piaci szereplőket, illetve halászattal kapcsolatos tevékenységeket az 1. cikkben említett valamennyi állomány tekintetében a (3) bekezdés értelmében meghatározott prioritási szintnek megfelelően vetik alá ellenőrzésnek vagy vizsgálatnak.
(3) Az egyes érintett tagállamok az 5. cikkben megállapított eljárásokkal összhangban elvégzett kockázatértékelés eredményei alapján határozzák meg a prioritási szintet.
5. cikk
Kockázatértékelési eljárások
(1) Az érintett tagállamok az érintett állományok és terület(ek) vonatkozásában az I. mellékletben megállapított táblázat szerint értékelik a kockázatokat.
(2) A kockázatértékelésben az egyes érintett tagállamok a múltbéli tapasztalatok alapján és a rendelkezésre álló releváns információk felhasználásával áttekintik, hogy mekkora a szabályok be nem tartásának valószínűsége, illetve a szabályok be nem tartása esetén mik a lehetséges következmények. Ezen elemek kombinálásával az érintett tagállamok megbecsülik a 4. cikk (2) bekezdésében említett valamennyi vizsgálati kategória kockázati szintjét („nagyon alacsony”, „alacsony”, „közepes”, „magas”, „nagyon magas”).
(3) Amennyiben érintett tagállamnak nem minősülő tagállam lobogója alatt közlekedő halászhajó vagy harmadik ország halászhajója az 1. cikkben említett terület(ek)en folytat tevékenységet, a (3) bekezdéssel összhangban meg kell állapítani a hozzá rendelhető kockázati szintet. Információ hiányában, és amennyiben a lobogó szerinti tagállam hatóságai a 9. cikk keretében nem adják át a 4. cikk (2) és (3) bekezdése szerint lefolytatott és más kockázati szintet mutató saját kockázatértékelésük eredményeit, az ilyen hajót „nagyon magas” kockázatú halászhajónak kell tekinteni.
6. cikk
Kockázatkezelési stratégia
(1) A kockázatértékelés alapján minden érintett tagállam meghatározza a szabályok betartásának biztosítását középpontba helyező kockázatkezelési stratégiát. E stratégiának magában kell foglalnia a megfelelő és költséghatékony ellenőrzési és vizsgálati eszközök számbavételét, leírását és elosztását az egyes kockázatok jellegével és becsült szintjével, valamint a célértékek elérésével összefüggésben.
(2) Az (1) bekezdésben említett kockázatkezelési stratégiát regionális szinten a 768/2005/EK 2. cikkének c) pontjában említett közös alkalmazási terv segítségével kell összehangolni.
7. cikk
Kapcsolat a közös alkalmazási terv szerinti eljárásokkal
(1) Adott esetben a közös alkalmazási terv keretében az egyes tagállamok közlik az EFCA-val az 5. cikk (3) bekezdésével összhangban elvégzett kockázatértékelésük eredményeit és különösen a becsült kockázati szinteket, a megfelelő vizsgálati célcsoportok listájával együtt.
(2) Adott esetben az (1) bekezdésben említett kockázati szinteket és célcsoportlistákat a közös vizsgálati és felügyeleti tevékenységek során gyűjtött információk felhasználásával naprakésszé kell tenni. Az EFCA-t haladéktalanul értesíteni kell minden naprakésszé tételről.
(3) Az EFCA az érintett tagállamok által átadott információk alapján a 6. cikk (2) bekezdésével összhangban regionális szinten összehangolja a kockázatkezelési stratégiát.
8. cikk
Célértékek
(1) Az 1224/2009/EK rendelet I. mellékletében és az 1005/2008/EK rendelet 9. cikkének (1) bekezdésében említett célértékek sérelme nélkül, a „magas” és „nagyon magas” kockázatú halászhajókra, csapdákra, illetve más piaci szereplőkre vonatkozó célértékeket a II. melléklet határozza meg.
(2) Az e határozattal érintett bizonyos fajok esetében az egyes kockázati szintekhez kapcsolódó valamennyi ellenőrzési célkitűzést a II. melléklet határozza meg.
(3) A „nagyon alacsony”, „alacsony” vagy „közepes” kockázatú halászhajókra, csapdákra, illetve más piaci szereplőkre vonatkozó célértékeket az érintett tagállamok az 1224/2009/EK rendelet 46. cikkében említett nemzeti ellenőrzési cselekvési programokon és az említett rendelet 95. cikkének (4) bekezdésében említett nemzeti intézkedéseken keresztül határozzák meg.
(4) Az (1) és (2) bekezdéstől eltérve a tagállamok más, szigorúbb szabálykövetési célértékeket is alkalmazhatnak, feltéve, hogy:
a)
halászati vagy halászattal kapcsolatos tevékenységek részletes elemzése és végrehajtási szempontok indokolják a szigorúbb szabálykövetési célértékek megállapítását;
b)
a szigorúbb szabálykövetési célértékeket bejelentik a Bizottságnak, és az 90 napon belül nem emel kifogást, továbbá e célértékek nem diszkriminatívak és nem érintik az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programban meghatározott célkitűzéseket, prioritásokat és kockázatalapú eljárásokat.
(5) Valamennyi célértéket és célkitűzést évente kell értékelni a 13. cikk (1) bekezdésében említett értékelő jelentések alapján, és adott esetben ennek megfelelően felül kell őket vizsgálni a 13. cikk (4) bekezdésében említett értékelés során.
(6) Az e cikkben említett célértékeknek adott esetben közös alkalmazási terv szerez érvényt.
III. FEJEZET
VÉGREHAJTÁS
9. cikk
A tagállamok közötti és harmadik országokkal folytatott együttműködés
(1) Az érintett tagállamok együttműködnek egymással az egyedi ellenőrzési és vizsgálati program végrehajtásában.
(2) Adott esetben az összes többi tagállam együttműködik az érintett tagállamokkal.
(3) A tagállamok az egyedi ellenőrzési és vizsgálati program végrehajtása érdekében együttműködhetnek harmadik országok illetékes hatóságaival.
10. cikk
Közös vizsgálati és felügyeleti tevékenységek
(1) Nemzeti halászati ellenőrző rendszerük hatékonyságának és eredményességének fokozása érdekében az érintett tagállamok közös vizsgálati és felügyeleti tevékenységeket vállalhatnak a joghatóságuk alá tartozó vizeken és - adott esetben - a területükön. Az ilyen tevékenységeket - megfelelő esetben - a 768/2005/EK rendelet 9. cikkének (1) bekezdésében említett közös alkalmazási tervek keretében végzik.
(2) A közös vizsgálati és felügyeleti tevékenységek céljából minden érintett tagállam:
a)
gondoskodik arról, hogy más érintett tagállamok tisztviselői meghívást kapjanak a közös vizsgálati és felügyeleti tevékenységekben való részvételre;
b)
a felügyeleti járműveire vonatkozóan közös működési eljárásokat alakít ki;
c)
adott esetben kijelöli az 1224/2009/EK rendelet 80. cikkének (5) bekezdésében említett kapcsolattartó pontokat.
(3) A tisztviselők és az uniós ellenőrök részt vehetnek a közös vizsgálati és felügyeleti tevékenységekben.
11. cikk
Adatcsere
(1) Az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programok végrehajtása céljából az egyes érintett tagállamok biztosítják az 1224/2009/EK rendelet 111. cikkében és a 404/2011/EU végrehajtási rendelet XII. mellékletében említett közvetlen elektronikus adatcserét a többi érintett tagállammal és az EFCA-val.
(2) Az (1) bekezdésben említett adatok az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programmal érintett terület(ek)en folytatott halászati és halászattal kapcsolatos tevékenységekre vonatkoznak.
12. cikk
Tájékoztatás
(1) Az 1224/2009/EK rendelet XII. címe III. fejezetének maradéktalan végrehajtásáig, és az e határozat III. mellékletében meghatározott formátum szerint minden egyes érintett tagállam elektronikus formában közli a Bizottsággal és az EFCA-val az alábbi információkat:
a)
az egyes elvégzett ellenőrzési vagy vizsgálati műveletek azonosítója, időpontja és típusa;
b)
az ellenőrzés vagy vizsgálat alá vont egyes halászhajók azonosítója (uniós flotta-nyilvántartási szám), csapdák és járművek azonosítója, illetve piaci szereplők azonosítása (cégnév);
c)
adott esetben a vizsgált halászeszköz típusa; és
d)
egy vagy több jogsértés feltárása esetén:
i.
a jogsértés(ek) típusa(i);
ii.
a jogsértés(eke)t követő intézkedések aktuális állása (különösen a tekintetben, hogy az ügy kivizsgálás alatt áll-e, folyamatban van-e vagy jogorvoslati szakaszban van-e); és
iii.
a jogsértés(ek) tekintetében kiszabott szankció(k): a bírság mértéke, az elkobzott halak vagy halászeszközök értéke, a 404/2011/EU végrehajtási rendelet 126. cikkének (1) bekezdése értelmében kiszabott pontok vagy más típusú szankciók.
(2) Az (1) bekezdésben említett információkat minden egyes ellenőrzés vagy vizsgálat tekintetében meg kell adni, és mindaddig fel kell tüntetni és naprakésszé kell tenni a jelentésekben, amíg az érintett tagállam jogszabályai szerint az ügy le nem zárul. Amennyiben a súlyos jogsértést nem követi intézkedés, azt meg kell indokolni.
(3) A kékúszójútonhal-állományok kelet-atlanti és földközi-tengeri halászata, valamint a kardhalállományok földközi-tengeri halászata esetében az (1) és (2) bekezdésben említett információkat elektronikus formában szeptember 15-én meg kell küldeni a Bizottságnak és az EFCA-nak, és ezeket az információkat a következő év január 31-én naprakésszé kell tenni.
(4) A szardínia- és szardellaállományok észak-adriai halászata esetében az (1) és (2) bekezdésben említett információkat elektronikus formában április 15-én meg kell küldeni a Bizottságnak és az EFCA-nak, és ezeket az információkat a következő év január 31-én naprakésszé kell tenni.
13. cikk
Értékelés
(1) Az érintett tagállamok az adott naptári évet követő év március 31-ig értékelő jelentést küldenek a Bizottságnak és az EFCA-nak a szóban forgó egyedi ellenőrzési és vizsgálati program keretében végzett ellenőrzési és vizsgálati tevékenységek eredményességéről.
(2) Az (1) bekezdésben említett értékelő jelentésnek tartalmaznia kell legalább a IV. mellékletben felsorolt információkat. Az érintett tagállamok értékelő jelentésükben beszámolhatnak más intézkedésekről is, például a halászhajók, csapdák és más piaci szereplők megfelelésének előmozdítására tervezett képzéseket és tájékoztató üléseket.
(3) Az EFCA a 768/2005/EK rendelet 14. cikkében említett, a közös alkalmazási tervekre vonatkozó éves értékeléséhez figyelembe veszi az (1) bekezdésben említett értékelő jelentéseket.
(4) A Bizottság évente egyszer összehívja a Halászati és Akvakultúraágazati Bizottságot, hogy az (1) bekezdésben említett értékelő jelentések alapján értékelje az egyedi ellenőrzési és vizsgálati program alkalmasságát, megfelelőségét és eredményességét, valamint a programnak a halászhajók, csapdák és más piaci szereplők megfelelésére gyakorolt általános hatását. A II. mellékletben meghatározott célértékek és célkitűzések ennek megfelelően felülvizsgálhatók.
14. cikk
Címzettek
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2014. március 19-én.